У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Леванчук А.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського приватного підприємства «Азалія» про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до сільськогосподарського приватного підприємства «Азалія» (далі - СПП «Азалія») про визнання права власності на нерухоме майно.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від

27 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У лютому 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна ОСОБА_2 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року, надіслана до суду 9 лютого 2015 року, про що свідчить штемпель на конверті, тобто з пропущенням, передбаченого ст. 325 ЦПК України, строку на касаційне оскарження. У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, пропущеного з поважних причин.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Перевіривши причини пропуску строку на касаційне оскарження, вважаю за необхідне поновити цей строк, погодившись із заявником про поважність причин його пропуску.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення його позовних вимог.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2, виходячи із того, що позивач не надав належних і допустимих доказів, які б свідчили, як про набуття ним у встановленому законом порядку права власності на спірний майновий комплекс, так і про порушення його прав відповідачем.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої і апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

У зв'язку з цим у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Сарненського районного суду Рівненської області від

27 листопада 2014 року та ухвали апеляційного суду Рівненської області від

26 грудня 2014 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського приватного підприємства «Азалія» про визнання права власності на нерухоме майно.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ: А.О. Леванчук