Справа № 2/489/73/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

12.03. 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді:

головуючого судді - Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - Трусова Ю.В., Гросул О.А.,

третьої особи - ОСОБА_5,

представника третьої особи - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дікергофф Транспорт Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дікергофф Транспорт Україна» про стягнення шкоди, заподіяної майну, моральної шкоди.

Вказував на те, що 20.06.2014 року сталася ДТП за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer» д/н НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «МАЗ 5336» д/н НОМЕР_3., під керуванням водія ОСОБА_5

Позивач вважає винним в ДТП водія автомобіля «МАЗ 5336» ОСОБА_5, який перебував у трудових відносинах з ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна», власником автомобіля «МАЗ 5336» д/н НОМЕР_3.

Внаслідок ДТП автомобіль, належний позивачу, отримав пошкодження, вартість збитків пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля «Mitsubishi Lancer» д/н НОМЕР_4, складає 20185 грн. 68 коп.

В зв'язку з вказаним позивач просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дікергофф Транспорт Україна» - 20185 грн. 68 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральних страждань, пов'язаних з пошкодженням майна.

В судовому засіданні позивач зменшив суму заявлених вимог, а саме - просив стягнути 15185 грн. 68 коп. в рахунок компенсації шкоди, заподіяної майну та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральних страждань, пов'язаних з пошкодженням майна, посилаючись на отримання ним страхового відшкодування у розмірі 5000 грн. від СК «Еталон».

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на відсутність вини в ДТП з боку ОСОБА_5.

Третя особа - водій автомобіля «МАЗ 5336» д/н НОМЕР_3 ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на відсутність своєї вини.

Представник Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», щодо якого позовні вимоги, згідно заяви позивача, було залишено без розгляду, в судове засідання не з'явився. Відповідно до заяви, позовні вимоги, заявлені до нього не визнав, просив розглянути справу без його участі.

Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

20.06.2014 року сталася ДТП на пр. Миру в м. Миколаєві за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer» д/н НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «МАЗ 5336» д/н НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5

Автомобілем «МАЗ 5336» д/н НОМЕР_3 керував ОСОБА_5, який перебував з ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна» у трудових відносинах з 01.05.2008 р. та за ним, відповідно до наказу директора Товариства № 46 від 23.06.2009 р., був закріплений автомобіль «МАЗ 5336».

В результаті зіткнення автомобіль «Mitsubishi Lancer» д/н НОМЕР_4, належний позивачу, отримав пошкодження.

Вартість збитків пов'язаних з відновлювальним ремонтом складає 20185 грн. 68 коп., підтвердженням вартості зазначених збитків позивачем надано суду копію рахунку - фактури № АН - 0000561 від 24.06.2014 року, квитанцію № 613049 та товарний чек від 21.06.2014 року.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно - правовій договір. Така особа, відповідно до статті 1191 ЦК України, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку.

Безумовною підставою для настання відповідальності є вина особи, яка порушила ПДР, тобто підставою для стягнення матеріальної та моральної шкоди є факт такого порушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АА - 2 № 507778, ОСОБА_5, керуючи автомобілем «МАЗ 5336» д/н НОМЕР_3 і рухаючись по пр. Миру в м. Миколаєві, в порушення вимог п. 11.14 Правил дорожнього руху України, виїхав на смугу зустрічного руху, чим допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer» д/н НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_1, в наслідок чого, транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до п. 11.14 ПДР України, який нібито порушив водій автомобіля «МАЗ» зазначено, що рух по проїзній частині на велосипедах, мопедах, гужових возах (санях) і вершниках, дозволяється лише в один ряд по правій крайній смузі якомога правіше, за винятком випадків, коли виконується об'їзд. Але, виконання цих Правил стосується лише для вищезазначених учасників дорожнього руху, і ні в якої мірі не можуть бути застосовані до ДТП, яке сталося за участю водіїв транспортних засобів «МАЗ 5336» і «Mitsubishi Lancer».

Водій ОСОБА_5, рухався автомобілем «МАЗ» по лівій смузі проїзної частини, так як права смуга була зайнята іншими транспортними засобами і це не забороняється п. 11.5 ПДР України, який свідчить про те, що на дорогах, які мають дві та більше смуги руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому напрямку дозволяється, якщо праві зайняті.

Із схеми до протоколу огляду місця події ДТП вбачається, що ширина проїзної частини дороги становить 14,7 м. На проїзній частині відсутня дорожня розмітка, але відповідно до п. 11.1 ПДР України, при відсутності дорожньої розмітки , кількість смуг на проїзній частині визначається самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху. За таких обставин, відповідно до замірів, зазначена дорога має дві смуги для руху в одному напрямку і кожна смуга має ширину 3,67 м.

На схемі ДТП зазначено, що автомобіль «МАЗ», після скоєння ДТП був розташований на відстані від лівого краю проїзної частини дороги до переднього колес - 6,68 м., а до заднього - 6,61 м. Зіткнення автомобіля «Mitsubishi Lancer» відбулося його лівою передньою частиною в праве переднє колесо автомобіля «МАЗ».

Разом з тим, водій автомобіля «МАЗ 5336» д/н НОМЕР_3 ОСОБА_5 виїхав на зустрічну смугу руху на 73 см. (7,34 м. - 6,61 м. = 0,73 м.), але зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі для руху в одному напрямку, а не на смузі зустрічного руху, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення АА - 2 № 507778.

Таким чином водій ОСОБА_5 не порушував п. 11.14 ПДР України. Вказані обставини підтверджуються Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2014 року, копія якої наявна в матеріалах справи та згідно якої постанова суду першої інстанції про визнання винним ОСОБА_5 скасовано, а справу закрито на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП України у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Водночас із схеми до протоколу огляду місця події ДТП вбачається, що водієм ОСОБА_5 було порушено п. 11.4 ПДР України, а саме: на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги. Тобто, дії водія автомобіля «МАЗ» при обранні положення автомобіля відносно меж проїзній частини для руху, а саме: рух автомобіля «МАЗ» посередині проїзної частини, з частковим виїздом на смугу зустрічного руху не відповідало п. 11.4 ПДР України.

Порушення п. 11.4 ПДР України з боку водія «МАЗ» об'єктивно підтверджується також висновком експертного дослідження від 07.07.2014 року № 788, який був проведений спеціалістом Миколаївського відділення МВ ОНІІСЄ.

Також в ході судового розгляду встановлено, що водій ОСОБА_5 порушив п. 10.1 ПДР України, а саме: Перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Таким чином зміна положення автомобіля «МАЗ» відносно меж проїзній частини для руху не відповідало п. 10.1 ПДР України.

Зазначенні порушення з боку ОСОБА_5 є у причинному зв'язку з настанням ДТП.

В судовому засіданні було встановлено відсутність вини водія автомобіля «Mitsubishi Lancer» д/н НОМЕР_4., що підтверджується Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2014 року, яка набрала законної сили, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 не порушував п. 12.3 ПДР України, а саме: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. Водій ОСОБА_1 виконав маневр, тобто вжив заходів, передбачених зазначеним пунктом ПДР. Судом, при розгляді справи про адміністративне правопорушення також встановлено, що підтверджується схемою до протоколу огляду місця ДТП та фотоматеріалами, що водій ОСОБА_1 не порушував п. 10.1 ПДР України. Вказаною постановою суду провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП України закрито на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП України у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або у адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В свою чергу водій автомобіля «МАЗ» ОСОБА_5 за порушення п. 11.4 та п. 10.1 ПДР України до адміністративної відповідальності не притягувався.

Посилання відповідачів на наявність порушення п.п. 12.3 та 13.3 ПДР України з боку водія «Mitsubishi Lancer», яке підтверджується висновком експертного дослідження від 19.08.2014 року № 4, проведеного спеціалістом відділення НДКЦ УМВС у Миколаївській області не може бути взято до уваги, оскільки його висновки знаходяться у протиріччі з Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2014 року та іншими письмовими доказами, наявними у цивільній справі.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України особою, відповідальною за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є особа, яка володіє таким джерелом на відповідній правовій підставі. Правовою підставою володіння, яке є критерієм визначення особи, відповідальної за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути будь-яка правова підстава, що передбачена чи допускається актами цивільного законодавства. Це будь-яке речове право - право власності, право господарського відання, право оперативного управління, право володіння як таке, що виникло з підстав, що передбачені законом (договір найму, підряду, перевезення, комісії, управління майном тощо), так і таке, що виникло з інших підстав, але захищається законом відповідно до ст. ст. 397 - 400 ЦК.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням зазначених вище, встановлених судом, порушень ПДР України з боку водія ОСОБА_5 та з урахуванням обставин, при яких було скоєне ДТП, суд вважає винним в скоєнні ДТП водія автомобіля «МАЗ 5336» д/н НОМЕР_3 ОСОБА_5

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «МАЗ 5336» д/н НОМЕР_3 на момент ДТП була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/4497927 від 11 серпня 2013 року у страховій компанії Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» зі строком дії до 10 серпня 2014 року.

Поліс укладено на умовах, визначених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як договір першого типу, тобто, відповідно ч.15.1 ст.15 Закону, застраховано цивільно - правову відповідальність будь - якої особи, що керує транспортним засобом «МАЗ 5336» д/н НОМЕР_3 на законних підставах. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну здоров'ю на одного потерпілого становить 100000 грн., за шкоду заподіяну майну одного потерпілого 50000 грн., при цьому франшиза становить 510 грн.

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дікергофф Транспорт Україна» через відсутність пошкоджень автомобіля «МАЗ 5336» д/н НОМЕР_3 не повідомило Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» про дорожньо-транспортну пригоду, не надало йому письмового повідомлення встановленого зразка, згідно пояснень представника відповідача у судовому засіданні та письмових доказів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Частиною 22.1 статті 22 Закону визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третіх осіб.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Вартість збитків пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля позивача складає 20185 грн. 68 коп., підтвердженням вартості зазначених збитків позивачем надано суду копію рахунку - фактури № АН - 0000561 від 24.06.2014 року, квитанцію № 613049 та товарний чек від 21.06.2014 року.

Позивачу страховою компанією «Еталон» було виплачено 5000 грн. в рахунок компенсації шкоди, завданої майну.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду Цивільних і Кримінальних Справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що «… питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961 - ІУ обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір ( у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка».

Згідно п.11 Постанови « … за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові…»

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення шкоди, завданої майну такими, що підлягають задоволенню.

В той же час в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Безпосередньо винним в скоєнні ДТП не є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дікергофф Транспорт Україна», позовних вимог про відшкодування моральної шкоди до водія автомобіля «МАЗ 5336» д/н НОМЕР_3 ОСОБА_5 позивачем не заявлено.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 60, 79, 88, 212, 214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дікергофф Транспорт Україна» про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дікергофф Транспорт Україна» на користь ОСОБА_1 шкоду, заподіяну майну в розмірі 15185 грн. 68 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дікергофф Транспорт Україна» про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дікергофф Транспорт Україна» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: