Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ужгородського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що вона доводиться донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Після їх смерті відкрилася спадщина до складу якої, в т.ч. входить житловий будинок, що знаходиться за адресою Ужгородський район, с.Нижнє Солотвино, б/н. Даний будинок належав її батькові ОСОБА_3 згідно рішення виконкому Ужгородської районної ради. На день смерті останнього, який помер 26.04.2001 року, в вказаному будинку разом з спадкодавцем проживала його дружина ОСОБА_4 та його донька ОСОБА_1, які і фактично прийняли спадщину.

На день смерті ОСОБА_4, яка померла 22.06.2009 року, разом з нею у вказаному будинку проживала і була зареєстрована вона ОСОБА_1 На випадок своєї смерті її батьки заповіту не залишали.

Незважаючи на те, що вона фактично прийняла спадщину, так як постійно проживала із спадкодавцями на час відкриття спадщини, від прийняття спадщини не відмовлялась і вступила у володіння спадковим майном, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не може, оскільки первинна реєстрація на зазначене нерухоме майно за забудовником не проводилась. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно перешкоджає їй оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

При звернення до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_5 з метою оформлення спадкових прав їй було рекомендовано звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності на вищезазначене нерухоме майно, в порядку спадкування.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, але подала до суду письмову заяву про розгляду справи без її участі, позовні вимоги про визнання за нею в порідку спадкування права власності на житловий будинок за адресою Ужгородський район, с.Нижнє Солотвино, б/н, підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Ужгородського району у судове засідання не зявився, але подав до суду письмову заяву згідно якої просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку:

26 квітня 2001 року помер батько позивачки ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої в т.ч. входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою Ужгородський район, с.Нижнє Солотвино, б/н

Зазначене домоволодіння згідно рішення виконавчого комітету Ужгородської ради народних депутатів №136 від 22.09.1989 року та записів в по господарських книгах виконкому Глибоцької сільської ради, за якими оформляється право власності на будинковолодіння, (додаток №1 до рішення) передано у власність ОСОБА_3, в цілому.

Рішенням 16 сесії 21 скликання Глибоцької сільської ради від 02.12.1993 року ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,55 га, з яких: 0,25 га для будівництва індивідуального будинку, господарських будівель і споруд, та 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в с.Н.Солотвино, 163.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 заповіт на випадок своєї смерті не складався. На день смерті спадкодавця в будинку за адресою с.Н.Солотвино, б/н, були зареєстровані та проживали його дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Ужгородського району №705 від 06.05.2015 року.

Відповідно до довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Ужгородського району №706 від 06.05.2015 року згідно записів в погосподарській книзі сільської ради будинкові, який належав ОСОБА_3 та розташований в селі Нижнє Солотвино, присвоєно номер 163.

Згідно розяснень, що містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 після смерті чоловіка (батька) ОСОБА_3 прийняли спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майно.

22 червня 2009 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №087242 від 22.06.2009 року.

З довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Ужгородського району №704 від 06.05.2015 року слідує, що на день смерті ОСОБА_4 разом з нею в житловому будинку за адресою с.Н.Солотвино, 163, була зареєстрована та проживала її донька ОСОБА_1

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від неї.

Статтею 1297 ЦК України, якою встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до положень гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом МЮ України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, за заявою спадкоємця ОСОБА_1 приватним нотаріусом Ужгородського РНО ОСОБА_5 було зареєстровано спадкову справу.

На замовлення ОСОБА_1 Ужгородським РБТІ 19.05.2015 року виготовлено технічний паспорт на обєкт нерухомого майна житловий будинок №163 в с.Нижнє Солотвино Ужгородського району (інвентаризаційна справа №238). Разом з тим, під час оформлення документів було встановлено, що первина реєстрація права власності на зазначене нерухоме майна за забудовником ОСОБА_3 не здійснювалась.

Відповідно до розяснення, що містяться в листі Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 р. «у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку».

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 від прийняття спадщини не відмовилась, фактично вступила у володіння спадковим майном, а також те, що визнання за нею права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою Ужгородський район, с.Н.Солотвино, 163, не порушує права третіх осіб, суд приходить до висновку, що за нею, в порядку спадкування, слід визнати право власності на зазначене нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. ст. 4, 5, 14, 60, 208, 209, 212-214, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою Ужгородський район, с.Нижнє Солотвино, 163, в порядку спадкування за законом за померлим 26.04.2001 року батьком ОСОБА_3 та померлою 22.06.2009 року матірю ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Микуляк П.П.