Справа № 450/3586/14 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/7051/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Левика Я.А., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря:ОСОБА_2

з участю: ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа Оброшинська сільська рада Пустомитівського району Львівської області про усунення перешкод в користуванні дворовою та прибудинковою територіями та знесення самочинного будівництва,-

ВСТАНОВИЛА:

23 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом у якому з урахуванням уточнених вимог від 28 квітня 2015 року просив:

зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні своїм житлом, дворовою та прибудинковою територією мешканцям будинку №1 по вул. Шевченка, 1/4 в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області шляхом знесення (демонтажу) самочинного будівництва сараю, прибрати з прибудинкової металевий морський контейнер, душову кабіну, металеву естакаду, металеві цистерни, бетонозмішувач, бетонні плити в кількості вісім штук та вантажний автомобіль марки «Камаз»;

визнати будівництво сараю самочинним;

зобов'язати Оброшинську сільську раду Пустомитівського району Львівської області провести огляд прибудинкової території будинку №1 по вул. Шевченка в с. Оброшино та скласти відповідний Акт (а.с.1-7,85-87).

Оскаржуваним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що прибудинкова територія будинку фактично перетворена на склад однієї особи у зв'язку з чим мешканці будинку позбавлені умов на безпечний і вільний відпочинок.

Судом не взято до уваги листи виконкому Оброшинської сільської ради № 9 від 07.06.2013 року та № 17 від 21.10.2013 року, де Виконавчий комітет Оброшинської сільської ради зобовязує ОСОБА_5, прибрати (упорядкувати) прибудинкову територію, що не було зроблено останнім.

Просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на її заперечення на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2015 року підлягає скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що будинок під №1 по вул. Шевченка в с. Оброшино на балансі місцевої сільської ради не перебуває, за даним будинком не закріплена прибудинкова територія, а сама сільська рада не залучена до участі в справі в якості співвідповідача.

З таким висновком суду погодитися не можна із наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

У статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка ратифікована Україною Законом України від 17 липня 1997 року №475/97 ВР і є частиною національного законодавства України, зазначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадянської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Судом та матеріалами справи установлено, що позивач ОСОБА_3 є власником квартири №5 у будинку №1 що по вул. Шевченка в с. Оброшино, Пустомитівського району Львівської області, що стверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 18 серпня 2009 року (а.с.95).

Відповідач ОСОБА_5 проживає у квартирі №4, що у будинку №1 що по вул. Шевченка в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області.

Згідно п.2 статті 10 закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року власники квартири багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т.ін) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Як зазначено у ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, виробничі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм.

У процесі експлуатації виробничих, побутових та інших приміщень, споруд, обладнання, устаткування, транспортних засобів, використання технологій їх власник зобов'язаний створити безпечні умови праці та відпочину, що відповідають вимогам санітарних норм, здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, травмам, забрудненню навколишнього середовища.

Органи виконавчої влади, місцевого самоврядування,підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності земельні ділянки і території відповідно до вимог санітарних норм.

Відповідно до п.4.10 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів №173 від 19 червня 1996 року (надалі Правила) дворові території мікрорайонів повинні забезпечувати різні види відпочинку та занять всіх груп населення, в тому числі майданчики для:

ігор дітей дошкільного і молодшого шкільного віку розміром не менше 0,7 м.кв./люд на відстані не менше 12 м від вікон житлових і громадських будівель та на відстані не менше 20 м від місць розміщення сміттєзбірників та короткочасних стоянок автотранспорту;

занять фізкультурою та спортом розміром не менше 2м.кв./люд на відстані від житла - 10-40 м.;

відпочинку дорослого населення розміром не менше 0,1 м.кв./люд. на відстані 10 м від житлових та громадських будівель;

господарського призначення (сушіння білизни, чистка речей, розміщення сміттєзбірників) з розрахунку на менше 0,3 м.кв./люд. на відстані не менше 20м від житлових будівель та майданчиків для гри та відпочинку, для вигулу собак на відстані 40м.;

спеціального призначення (відкриті майданчики для короткочасних та гостьових стоянок автомобілів) з розрахунку 0,8 м.кв./люд. На відстані 10-50 м в залежності від місцевості;

майданчики повинні бути ізольовані від об'єктів обслуговування, господарських дворів, магістральних вулиць, не повинні бути прохідними для пішоходів руху транспорту.

Таким чином, Державні санітарні правила встановлюють перелік об'єктів, які можуть розташовуватися на дворовій території мікрорайонів. Це майданчики, які повинні забезпечувати різні види відпочинку та занять всіх груп населення, в тому числі майданчики для ігор дітей дошкільного і молодшого шкільного віку, занять фізкультурою та спортом, відпочинку дорослого населення, господарське призначення (сушіння білизни, чистка речей), спеціального призначення (відкриті майданчики для короткочасних та гостьових стоянок автомобілів).

Установлено, що у 2009 році мешканець квартири №4, що в буд.№1 по вул. Шевченка в с. Оброшино, Пустомитівського району ОСОБА_5 самочинно та хаотично встановив на прибудинковій території біля свого будинку сарай, металевий (морський) контейнер, душову кабіну, металеву естакаду, металеві цистерни, бетонозмішувач, бетонні плити в кількості вісім штук та старий (без коліс) вантажний автомобіль марки «Камаз», створивши загрозу безпечного проходу до будинку, забруднення прибудинкової території, впливу неіонізуючих випромінювань (ті що виділяють електромагнітні випромінювання) та інших небезпечних фізичних факторів для здоров'я людей.

Рішеннями виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району №9 від 07 червня 2013 року та №17 від 23 жовтня 2013 року зобов'язано ОСОБА_5 упорядкувати прибудинкову територію багатоквартирного житлового будинку, що по вул. Шевченка, 1 в с. Оброшино (а.с.105-106). ОСОБА_5 частково виконав рішення органу місцевого самоврядування, зокрема, вже в ході розгляду даної справи прибрав вантажний автомобіль «Камаз» з прибудинкової території, а інші речі, як-от: самовільно побудований сарай, металевий (морський) контейнер, душову кабіну, металеву естакаду, металеві цистерни, бетонозмішувач, бетонні плити, які розміщені у безпосередній близькості до будинку (практично під вікнами та дверима), залишаються не прибраними (а.с.10-29).

Актом комісії Оброшинської сільської ради з питань земельної реформи і земельних відносин від 26 червня 2015 року стверджується, що біля будинку по вул.. Шевченка 1, немає прикріплених земель для ведення особистого селянського господарства, тільки ця земля що знаходиться під будинком.

Територія навколо будинку по вул.. Шевченка,1 в с. Оброшино загороджена парканом і не впорядкована. На ній знаходяться будівельні матеріали, контейнер металева бочка та інше.

Мешканці які живуть за адресою: с. Оброшино, вул. Шевченка 1, не мають жодних документів на володіння і користування прибудинковою земельною ділянкою (а.с.104).

Зважаючи на те, що органи місцевого самоврядування - Оброшинська сільська рада по - суті самоусунулася від контролю за виконанням рішення виконкому Оброшинської сільської ради Пустомитівського району №9 від 07 червня 2013 року та №17 від 23 жовтня 2013 року щодо зобов'язання ОСОБА_5 до упорядкування прибудинкової території, зафіксувала порушення, але не вжила дій для реалізації своїх рішень, ОСОБА_3 підставно звернувся з позовом до суду з метою захисту власного здоров'я, своїх прав та законних інтересів як власника квартири №5 у багатоквартирному житловому будинку, що по вул. Шевченка,1, а суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні таких.

Оскільки установлено, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 прибрав із прибудинкової території вантажний автомобіль «Камаз», Оброшинська сільська рада, по суті, виконала вимогу позивача, склавши Акт від 26 червня 2015 року, то в цій частині вимог позивача слід відмовити, а в решті задовольнити.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення частково, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2015 року скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст. ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні дворовою та прибудинковою територіями мешканцям будинку №1 по вул. Шевченка, 1/4 в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області шляхом знесення (демонтажу) самочинно побудованого сараю, прибрати з прибудинкової території металевий (морський) контейнер, душову кабіну, металеву естакаду, металеві цистерни, бетонозмішувач, бетонні плити в кількості вісім штук.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 535 гривень 60 копійок судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Левик Я.А.

ОСОБА_7