Провадження №2/447/96/15
Справа №447/3420/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

03.03.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Березюк Г. М.

при секретарі Федчук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Техбудкомплект" про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку ,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ПП "Техбудкомплект" про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з 01.03.2007 року по 31.12.2013 року працював начальником виробництва у ПП "Техбудкомплект". При звільненні відповідач не провів з ним кінцевого розрахунку та не виплатив усіх належних йому сум. Заборгованість по заробітній платі, яка йому не виплачена з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., становить 27 666,43 грн. Враховуючи те, що на даний час відповідач не виплатив нарахованої заробітної плати, тому просить стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 27 666,43 грн та середній заробіток за весь час затримки розрахунку з дня звільнення по день звернення до суду за захистом порушеного права, тобто з 01.01.2014 року по 03.11.2014 р. в розмірі 16 201,68 грн (77,52 грн середньоденний заробіток х 209 робочих дні) .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечили.

Представник відповідача - ПП "Техбудкомплект" в судове засідання повторно не з'явився, хоч повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, шляхом оголошення у пресі.

За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача ПП "Техбудкомплект" , проти чого не заперечив позивач .

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги , дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

У відповідності до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначеній статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.03.2007 року по 31.12.2013 року працював начальником виробництва у ПП "Техбудкомплект".

Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданих управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області та відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України про суми виплачених доходів та утриманих податків, наданих Миколаївською МДПІ, заробітна плата за 2013 рік ОСОБА_1 становить 27666,15 грн.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно та не надав суду жодних доказів , які б спростовували вимоги позивача щодо заборгованості по заробітній платі .

Виходячи із змісту ст. 117 КЗпП України підставою відповідальності власника за несвоєчасну виплату звільненому працівникові належних йому сум є : порушення строків розрахунку при звільненні (ст. 116 КЗпП України) та вина підприємства (власника). Сама по собі відсутність грошових коштів на розрахунковому рахунку, фінансові труднощі роботодавця не виключають його відповідальності щодо виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та не є підставою для зменшення розміру відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку. Визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних (неоспорюваних) працівникові сум при звільненні та факт не проведення з ним остаточного розрахунку.

На підставі абз. 1 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08.02.1995р. №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного(годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Як встановлено матеріалами справи, день звільнення позивача з роботи був останнім днем його роботи, а відтак враховуючи, що в цей день з ним не було проведено повного розрахунку, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні слід стягувати, починаючи з 01.01.2014 р. по день звернення до суду - 03.11.2014 року (як просить позивач).

Згідно проведеного розрахунку ОСОБА_1 середньоденна його заробітна плата становить 77,52 грн ( (1705,31 грн + 1705,31грн) - заробітна плата за 2 календарні місяці, що передують звільненню) / (21 дн. + 23 дн. ( кількість робочих днів у вказаних місяцях)), кількість днів затримки розрахунку - 209 ( з 01.01.2014 року по 03.11.2014 року), тому середній заробіток за час затримки розрахунку становить 16201,68 грн. (формула розрахунку - середньоденна заробітна плата 77,52 грн. х 209 днів затримки розрахунку).

За таких обставин суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, а тому з ПП "Техбудкомплект" слід стягнути в користь ОСОБА_1. заборгованість по заробітній платі в розмірі 27 666,43 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку з 01.01.2014 року по 03.11.2014 року в розмірі 16 201,68 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 116, 117 КЗпП України та ст.ст. 10, 60, 169, 209, 212, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з Приватного підприємства "Техбудкомплект" ( ідентифікаційний код юридичної особи - 32800526 ) в користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в розмірі 27666 (двадцять сім тисяч шістсот шістдесят шість) грн 43 коп та середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 16 201( шістнадцять тисяч двісті одна ) грн. 68 коп.

Стягнути з Приватного підприємства "Техбудкомплект" ( ідентифікаційний код юридичної особи - 32800526 ) в користь держави 438 ( чотириста тридцять вісім) грн 68 коп судового збору.

Рішення можна оскаржити протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області.

Для відповідача рішення може бути переглянуте районним судом за його заявою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Березюк Г. М.