У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши подання державного виконавця ВДВС Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ДВС Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області звернулася до суду із поданням, в якому вказує на те, що до відділу ДВС предявлено судовий наказ Підволочиського районного суду Тернопільської області № 2н-149-06 від 12 жовтня 2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Тернопільської обласної кредитної спілки «Аверс» заборгованість по кредиту в сумі 4164,92 грн, судовий збір в сумі 25,50 грн та 15 грн за інформаційно-технічне забезпечення. 09 грудня 2011 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження,в якій зазначався добровільний термін для сплати боргу до 126 грудня 2011 року. На даний час рішення суду не виконано, на виклики державного виконавця Бігуняк Т.Б. не зявляється, жодних відомостей щодо причин неявки не надає. Під час виїзду за місцем проживання боржника встановлено її відсутність, заставного майна згідно договору закладу від 30 серпня 2005 року при перевірці в наявності не виявлено. Згідно відповіді Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон,та має можливість безперешкодно виїхати за межі України та ухилитися від виконання рішення, що перебуває у відділі ДВС на виконані. Враховуючи наведене, просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1, жительку с. Камянки Підволочиського району.

Відповідно до ст. 377 - 1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не з'явилась, подала заяву, згідно якої подання підтримує, просить розглянути у їх відсутності.

Розглянувши подання, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав:

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті, встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.6 цього Закону передбачено, що громадянинові України у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Однак як вбачається з матеріалів подання державним виконавцем не представлено жодних доказів того, що боржник ОСОБА_1 у встановленому законом порядку викликалася у ВДВС Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області для сплати заборгованості, тобто не представлено доказів, що боржник була належним чином повідомлена про необхідність з'явлення до державного виконавця, докази отримання нею повідомлення про виклик, а також докази ухилення від сплати боргу.

На підставі вищенаведеного, враховуючи вимоги Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 3, 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду та в'їзд в Україну громадян України", ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця ВДВС Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, жительки с. Камянки Підволочиського району відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення або протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя