Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів звернувся ОСОБА_1

До початку розгляду справи відповідач ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, яка обєднана в одне провадження з первинним позовом.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 заявлені ним позовні вимоги повністю підтримав. Просить суд їх задоволити та зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі з 750 грн. до 200 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на день винесенні рішення судом про стягнення з нього аліментів суд виходив з того, що у нього був нерегулярний мінливий дохід і врахував задовільний стан його здоровя. На даний час його матеріальне становище є вкрай скрутним, він ніде не працює, офіційно працевлаштуватись не має можливості, а тимчасові заробітки є мізерними. Через відсутність роботи, неможливість сплачувати аліменти на сина, він постійно перебуває пригніченому стані, хвилюється та нервує, що негативно впливає на стан його здоровя. Крім того, він неодноразово перебував на лікуванні.

Тому просить суд його позов задоволити.

Заявлений зустрічний позов про збільшення розміру аліментів не визнав, вважає його безпідставним та просить суд відмовити у його задоволенні.

В судовому засіданні відповідач-позивач ОСОБА_2 заявлений нею зустрічний позов повністю підтримала. Суду пояснила, що рішенням Рівненського міського суду з ОСОБА_1 на її користь стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісячно. Однак, враховуючи, що на даний час істотно змінилось її матеріальне становище, соціальної допомоги по догляду за дитиною до 3-х річного віку вона більше не отримує, перебуває з травня 2015 року як безробітна на обліку у Рівненському МЦЗ, додаткових доходів немає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

З травня по жовтень 2015 року офіційний її дохід склав 1438,97 грн.

Сам ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по утриманню дитини, рішення суду щодо сплати аліментів не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 16879,41 грн.

Тому просить суд заявлений нею зустрічний позов задоволити.

Заявлений первинний позов про зменшення розміру аліментів не визнала та просить суд відмовити у її задоволенні.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що первинні позовні вимоги та зустрічний позов не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі мають спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №146329 виданим 21 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_3 народився 10 червня 2011 року в м.Рівне, про що в Книзі реєстрації народжень 2011 року червня місяця 21 числа зроблено відповідний актовий запис за №1483. Батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 18 лютого 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позову 04 грудня 2013 року. В решті позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили і позивачем не оскаржувалось.

В подальшому, Рівненським міським судом було видано позивачу виконавчий лист, який предявлений до виконання у відділ ДВС Рівненського міського управління юстиції.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Як було встановлено в судовому засіданні позивач інших дітей, непрацездатної дружини чи батьків не має.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2015 рік прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років на день прийняття рішення судом становить: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 вересня - 1167 гривень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що позивач інших дітей, непрацездатної дружини та батьків на утриманні не має, згідно наданого медичного епікризу №22515 вбачається, що ОСОБА_1 проходив лікування ще до винесення судом рішення про стягнення аліментів, тобто заявлені ним вимоги не довів, а також те, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і даний обовязок є рівним як для батька, так і матері, тому у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів слід відмовити.

Що стосується зустрічного позову про збільшення розміру аліментів, то суд вважає, що він також не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не подала до суду письмових доказів в підтвердження того що відповідач за зустрічним позовом покращив своє матеріальне становище, має постійний дохід і тому він зможе сплачувати аліменти в розмірі, у якому просить позивач.

Крім того, сама позивач за зустрічним позовом подала до суду розрахунок заборгованості по аліментах, виданий державним виконавцем відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 12 листопада 2015 року №83311/51 з якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позову 04 грудня 2013 року станом на 31 жовтня 2015 року становить 16 879,41 грн.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні зустрічного позову з вказаних підстав слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,293,294 ЦПК України, ст.ст.181,182,192 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: