АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Чічіля В.А.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк"

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" про визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом та просила визнати кредитний договір №ABHODRG 122010126 від 09 січня 2014 року недійсним.

В обгрунтування позовних вимог вказувала, що 09 січня 2014 року між нею та ПАТ «Акцент-Банк» було укладено кредитний договір №ABHODRG 122010126, відповідно до якого їй надавався кредит у розмірі 11 500,15 грн. строком на 12 місяців з метою купівлі меблів відповідно до договору №Р-576 від 08 січня 2014 року.

Відповідно до вказаного договору, СПД ОСОБА_4 зобов'язувався виготовити кухню протягом 60 робочих днів за оплату в 12 500 грн., проте у вказаний строк меблі не були виготовлені, кредитні кошти перераховані на користь ПП ОСОБА_5

Вказувала, що умови кредитного договору щодо нарахування банком кредитних коштів на користь ПП ОСОБА_5 стали відомі їй лише після уважного вивчення кредитного договору, а тому вважає, що він є недійсним, так як був укладений внаслідок її помилки та під впливом обману.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3. - задоволено.

Визнано кредитний договір №ABHODRG 122010126 від 09 січня 2014 року недійсним.

Стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржило ПАТ «Акцент-Банк» та просило скасувати його. та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме неврахування того, що порушення прав позивача сталось не в процесі правовідносин з банком.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішеня, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 08 січня 2014 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 був укладений договір на виготовлення меблів , відповідно до якого ОСОБА_4 зобов'язувався надати послуги з виготовлення меблевих виробів і передачі їх у власність замовнику, а останній зобов'язувався оплатити вартість замовленого товару на загальну суму 12 500 грн.

З метою оплати послуг з виготовлення меблів, між позивачем та ПАТ «Акцент-Банк» було укладено кредитний договір №ABHODRG 122010126 від 09 січня 2014 року.

Відповідно до умов укладеного договору кредит надається позичальнику на оплату товару згідно з переліком шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ПП ОСОБА_5 № 0187 у ПАТ « А-Банк».

ФОП ОСОБА_4 у строки, визначені договором №Р-576 від 08 січня 2014 року, не виготовив обумовлені в договорі меблі та в подальшому відмовився від виконання своїх договірних обов'язків.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що банком було введено позивача в оману стосовно особи, на рахунок якої будуть перераховані кредитні кошти.

Колегія суддів не може погодитись за таким висновком місцевого суду.

Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 638 ч.1 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п.13 заяви позичальника №ABHODRG 122010126 (а.с. 7) своїм підписом ОСОБА_3 підтверджує факт надання їй повної інформації про умови кредитування в ПАТ «Акцент-Банк».

Як вбачається з аналізу вказаної заяви та підтверджується позивачем, копія якої є в матеріалах справи, вона містить підпис ОСОБА_3, а тому колегія суддів приходить до висновку, що остання була повною мірою ознайомлена з істотними умовами договору, у тому числі з умовами зарахування кредитних коштів на рахунок ПП ОСОБА_5

Посилання позивача на неуважне ознайомлення з умовами кредитного договору є неспроможним та не є підставою для визнання вказаного договору недійсним внаслідок її помилки.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Колегія суддів не вбачає підстав вважати, що банком було введено в оману позивача, оскільки вона повною мірою була ознайомлена з істотними умовами спірного договору без будь-яких обмежень з боку відповідача.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи сторонами спірного кредитного договору є ОСОБА_3 та ПАТ «Акцент-Банк», кожен з яких порушень умов договору не допустив, на момент його укладення був дієздатним.

Порушення прав позивача сталося не в процесі правовідносин з банком, який відповідно до умов договору, які були повною мірою відомі ОСОБА_3, здійснив перерахунок кредитних коштів на відповідний рахунок, а в процесі правовідносин з виконавцем послуг по виготовленню меблів, що не виконав своїх договірних зобов'язань.

Виходячи з викладеного, у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом ухвалено помилкове рішення про визнання №ABHODRG 122010126 від 09 січня 2014 року недійсним, яке відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: Л.М. Хіль

О.Ю. Кузнєцова

В.А. Чічіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: