Справа № 127/4101/15-ц
Провадження № 2/127/2502/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І. Е.,

за участю секретаря: Пєскова Є. Д.,

представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці питання з власної ініціативи про закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промавтоматика Вінниця» до товариства з обмеженою відповідальністю «ТІРАС-12» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету споруПАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» про відшкодування майнової шкоди.

Ухвалою суду від 06.04.2015 року замінено первісного відповідача ОСОБА_4 на належного ТОВ «ТІРАС-12», в звязку з чим виникло питання щодо підсудності даної справи.

Представники позивача заперечували щодо закриття провадження у справі.

В судове засідання представник відповідача та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету споруне зявились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено.

Статтею 15 ЦПК України чітко визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ.

До початку розгляду справи по суті судом встановлено, що заявлений позов не підлягає розгляду в суді у порядку цивільного судочинства, оскільки позов юридичної особи до юридичної особи з урахуванням положень ст.ст. 1, 12 ГПК України не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На вище зазначене, також, звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 2 Постанови Пленуму від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Суд не приймає до уваги твердження представників позивача, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, оскільки згідно ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах з інших підстав, крім спорів передбачених п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України.

Отже, враховуючи вище зазначене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги повинні розглядатись в порядку господарського судочинства.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК України) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін (пункт 2 частини першої статті 116 ЦПК).

Порушення правил підсудності є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи те, що лише після заміни первісного відповідача належним виникло питання щодо підсудності даної справи і до початку розгляду справи по суті, суд захищаючи при цьому права та інтереси як позивача так і відповідача по справі, сприяючи справедливому розгляду справи, прийшов до висновку про закриття провадження у справі в звязку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі.

Судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 243, 60 гривень згідно квитанції № 10463967-1 від 06.03.2015 року, який відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню позивачу в звязку з прийняттям судом рішення про закриття провадження у справі.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Враховуючи вище викладене, керуючись п. 1.- п. 2. ч. 2 ст. 55 ГК України, ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 1, 12, 21 ГПК України, ч. 1 та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», п. 1 ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 206 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промавтоматика Вінниця» до товариства з обмеженою відповідальністю «ТІРАС-12» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету споруПАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» про відшкодування майнової шкоди.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Промавтоматика Вінниця» судовий збір в сумі 243, 60 гривень, сплачений згідно квитанції № 10463967-1 від 06.03.2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: