АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/745/2015 Головуючий в І інстанції Корецький Д.Б.
Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця «02» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Цуканової І.В.

Суддів: Вейтас І.В.

Склярської І.В.

при секретарі Благовещенській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Херсона від 03 листопада 2014 року у справі за поданням Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2014 року старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України.

В обґрунтування подання, зазначив, що згідно виконавчого листа 2-2788/11, виданого 10.05.2012 року Дніпровським районним судом м.Херсона, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 борг у розмірі 214344,00 грн. Проте, на теперішній час борг не погашений, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 03 листопада 2014 року подання задоволено. Обмежено ОСОБА_2, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту, до моменту виконання зобов`язання згідно виконавчого листа № 2-2788/11, виданого 10.05.2012 року Дніпровським районним судом м.Херсона. У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказану ухвалу суду скасувати та зобов`язати Адміністрацію державної прикордонної служби України внести відповідні зміни до обліків осіб, яким обмежено право виїзду за межі України шляхом видалення відомостей. Апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи. Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили. В судовому засіданні апеляційного суду апелянт наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги, державний виконавець надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши доповідача, осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши відповідність ухвали суду вимогам закону, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Проте колегія суддів не погоджується з даним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Встановлено, що 04 квітня 2013 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2788/11, виданим 10 травня 2012 року Дніпровським районним судом м.Херсона на підставі рішення суду про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у сумі 216044 грн. (а.с. 5)

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують отримання боржником вимоги про добровільне виконання зобов'язань та докази одержання ним усіх документів, що виносились у процесі виконання виконавчого провадження, як це передбачено вимогами ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження", а також докази того, що він ухиляється від виконання зобов'язань.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Положення ст. 377-1 ЦПК України передбачають, що така ознака, як ухилення боржника від виконання рішення є обов'язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Подання державного виконавця не містить конкретних доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх зобов'язань по виконанню рішення суду, а тому, висновок суду про наявність підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника не можна визнати обґрунтованим.

Апеляційна скарга в частині зобов`язання Адміністрації державної прикордонної служби України внести відповідні зміни до обліків осіб, яким обмежено право виїзду за межі України шляхом видалення відомостей про ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки виходить поза межі розглянутого подання і не ґрунтується на п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, за якою, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Оскільки розгляд подання ВДВС щодо обмеження особи у праві виїзду за межі України не передбачає розгляд питання про його виконання, то, за думкою судової колегії, відсутні підстави при апеляційному розгляді для вирішення питання про дії органів державної прикордонної служби із зазначеного в ухвалі питання.

Керуючись ст.ст.303, п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Херсона від 03 листопада 2014 року скасувати, постановити нову.

Відмовити Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні у задоволенні подання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 04 березня 2015 року

Ухвала набрала законної сили 02 березня 2015 року

Суддя: І.В. Цуканова

Секретар судового засідання: О.О.Благовещенська