Провадження № 4-с/761/40/2015
У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Клим Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Нагулко Р.Ю. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 02 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м.Києва із зазначеною скаргою, де просила: постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Нагулко Р.Ю. про повернення виконавчого документа стягувачеві по ВП №39158642 від 02 жовтня 2014 року, визнати незаконною та скасувати.

Ухвалою від 18.12.2014 року вказану справу було направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва та передано для розгляду судді Осаулову А.А.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що по теперішній час рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист від 27.05.2009 року, про стягнення з боржника ОСОБА_3 на її користь коштів в розмірі - 15 938,75 грн. не виконано, а державним виконавцем було винесено оскаржувану постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з порушенням вимог законодавства, а тому скаржник вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засідання скаржник заяву підтримав, з викладених у ній підстав, та просив її задовольнити в повному обсязі.

Суб'єкт оскарження, Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, поважність причин неявки представника суб'єкта оскарження суду повідомлено не було, але неявка представника не є перешкодою для розгляду поданої скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 15.01.2009 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі - 15 938,75 грн.

04 червня 2009 р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №39158642 за даним виконавчим листом та направлено для виконання сторонам виконавчого провадження.

Разом з тим, 02.10.2014 року по виконавчому провадженню №39158642 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Постанова мотивована тим, що відсутнє майно боржника, на яке можливо звернути стягнення за виконавчим документом та заходи по виявленню такого майна виявились безрезультатним (а.с.8).

Згідно листа ВДВС Святошинського РУЮ в м.Києві від 09.03.2010 року на адресу позивача зазначено, що державним виконавцем в 2009 році вживались заходи щодо пошуку рухомого та нерухомого майна боржника та щодо диспуту до приміщення житла боржника з метою встановлення і опису його майна, але майна не встановлено (а.с.7).

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що державний виконавець здійснив всі можливі дії щодо розшуку майна боржника та наклав арешти на все його майно.

Зокрема, за період з 2009 року по час повернення виконавчого документу 02.10.2014 року не вбачається про те, які заходи вживались державним виконавцем по пошуку майна боржника і встановленню його іншого майна - земельних ділянок, рахунків в банку, місця його роботи з метою звернення стягнення на його заробітну плату в рахунок погашення заборгованості перед позивачем.

Крім того, доказів перевірки наявності зареєстрованих за боржником транспортних засобів та земельних ділянок державний виконавець не проводив, оскільки не було надано суду доказів цього.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Відповідно до ч.1 т. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідач ВДВС Святошинського РУЮ в м.Києві, будучи повідомленим про час та місце розгляду даної справи належним чином, в судове засідання не з'явився, своїм правом на подачу пояснень чи заперечень на позов не скориствався, доказів правомірності своїх дій не надав, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне розглядати дану справу, шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження доказів, наданих відповідно до вимог ЦПК України, які містяться в матеріалах справи, надавши кожному наявному доказу належну правову оцінку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що скарга є обґрунтованою, оскаржувані дії державного виконавця є неправомірними, оскільки ним вжиті не всі дієві заходи щодо виконання судового рішення, а тому скаргу необхідно задовольнити та визнати винесену державним виконавцем постанову від 02.10.2014 року незаконною та її скасувати, усунувши порушення прав скаржника.

Керуючись ст. 11, 17, 18, 29, 30, 47 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383-387 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Нагулко Р.Ю. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 02 жовтня 2014 року, - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим провадженням №39158642 від 02 жовтня 2014 року, винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Нагулько Р.Ю.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Святошинського Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві на користь держави судовий збір у розмірі - 243 /двісті сорок три/ грн. 60 коп.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: