Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015 Справа №607/2479/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого-судді Стельмащука П.Я.

- за участю секретаря Нищої О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно, в порядку спадкування ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно, в порядку спадкування, а саме на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1, дідуся ОСОБА_4.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті дідуся ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1. Спадкоємцем за заповітом є позивач, однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

В судове засідання позивач не з'явилась, подавши суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує повністю.

Представник відповідача Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, подано суду заяву про визнання ними позову та про розгляд справи за відсутності їх представника.

Представник третьої особи - Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, однак направив суду заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутності.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_4 за життя, 01.07.2004 року, склав заповіт зареєстрований в реєстрі за № 65, посвідчений секретарем Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Д.Сцібайло, яким заповів належний йому житловий будинок з надвірними будівлями на праві особистої власності, що знаходиться в АДРЕСА_1 - ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, актовий запис №13.

Після його смерті відкрилась спадщина на частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 27.11.2014року за №2752/02-14, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок.

Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Виконавчим комітетом Тернопільської Ради народних депутатів Тернопільської області 30.07.1990року, цілий житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, що складається із трьох членів, головою якого є ОСОБА_4 на праві особистої власності.

Відповідно до інформаційної довідки ТРГБТІ про технічний стан нерухомого майна №394 від 26.09.2013року станом на 20.09.2013року по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується: 1/3 ОСОБА_4, 1/3 ОСОБА_5, 1/3 ОСОБА_1.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності.

Зважаючи на те, що станом на 15.04.1991 року житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, Тернопільського району Тернопільської області, належав колгоспному двору, що складається із трьох членів, тому суд приходить до висновку, що члени колгоспного двору є власниками по 1/3 частині вище зазначеного житлового будинку.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Згідно із вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов підлягає до задоволення, шляхом визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1, дідуся ОСОБА_4.

Керуючись ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР (1963р.), ст.ст. 392, 1216, 1217, 1223, 1268, 1270 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212, 213, 215, 218, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно, в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1, дідуся ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий П.Я.Стельмащук