АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/6299/14-ц
Провадження № 22-ц/792/479/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді -Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Пастощука М.М.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Возняк А.Г.,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, товариства з додатковою відповідальністю „Страхове товариство з додатковою відповідальністю „Глобус", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю „Страхове товариство з додатковою відповідальністю „Глобус" на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 вересня 2014 року, -

встановила:

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4, товариства з додатковою відповідальністю „Страхове товариство з додатковою відповідальністю „Глобус" (далі - товариство) про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 10 серпня 2013 року ОСОБА_4, керуючи власним автомобілем «Мерседес Бенц 250», НОМЕР_2 та рухаючись по другорядній дорозі по вул. П.Мирного в м. Хмельницькому, порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з належним їй автомобілем НОМЕР_1, яким керував її син ОСОБА_3 Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди належний їй транспортний засіб отримав механічних пошкоджень, чим було спричинено матеріальну шкоду на суму 4603 грн. 36 коп., вартість експертного дослідження становить 420 грн.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 5 вересня 2014 року позов був задоволений.

Стягнуто з товариства на користь ОСОБА_1 4093 грн. 36 коп. страхового відшкодування, 420 грн. витрат на проведення експертизи, 216,61 грн. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 510 грн. матеріальної шкоди (франшизи) та 26,99 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням товариство подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову до нього в повному об'ємі.

На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що суд взяв до уваги в якості належного та допустимого доказу висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 27.08.2014 року, хоча відповідно до вимог закону розмір відшкодування повинен бути визначений суб'єктом оціночної діяльності у звіті про оцінку КТЗ; до висновку експертного дослідження не додано сертифікат експерта - автотоварознавця ОСОБА_5, тому такий висновок не може бути прийнятий судом до уваги; витрати на проведення експертизи стягнуті з товариства неправомірно, оскільки Законом України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодування потерпілому витрат на проведення експертизи проводиться лише у разі неявки представника страховика до місцезнаходження пошкодженого майна, чого в даному випадку не відбулося; товариством вже було проведено виплату позивачу страхового відшкодування в повному розмірі в сумі 3297,84 грн.

В судове засідання представник апелянта не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в письмовій заяві просив суд розглянути справу без його участі, підтримав апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечили та пояснили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, тому підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення учасників процесу та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що оскільки відповідальність безпосереднього заподіювача шкоди ОСОБА_4 застрахована у товаристві з додатковою відповідальністю „Страхове товариство з додатковою відповідальністю „Глобус", тому останнє зобов'язано сплатити розмір шкоди, визначений експертом, витрати, понесені позивачем на оплату послуг експерта, за мінусом суми франшизи, яка складає 510 грн. та з урахуванням грошових коштів, які були виплачені товариством позивачу добровільно.

Висновок суду про необхідність стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП зі страхової компанії за мінусом добровільно виплачених сум та розміру франшизи, яка підлягає до стягнення зі ОСОБА_4 відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 29 Закону України № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 34 вказаного Закону передбачено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Судом встановлено, що 10.08.2013 року в м. Хмельницькому ОСОБА_4, керуючи власним автомобілем марки «Мерседес Бенц 250», НОМЕР_2 та рухаючись по другорядній дорозі по вул. П.Мирного в м. Хмельницькому, порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з належним ОСОБА_1 автомобілем НОМЕР_1, яким керував її син ОСОБА_3, здійснюючи рух автомобілем по головній дорозі по ОСОБА_6.

На дату вчинення ДТП 10.08.2013 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в товаристві з додатковою відповідальністю „Страхове товариство з додатковою відповідальністю „Глобус", що підтверджується полісом №АС/2926730 від 14.05.2013 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до умов договору страхування ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., розмір франшизи визначений у 510 грн.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 27.08.2013 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 2 років позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до висновку №453/13 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Део Ланос», д.н. НОМЕР_1, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля внаслідок його пошкодження у ДТП становить 7902 грн. 22 коп.

Дане дослідження було проведено суб'єктом оціночної діяльності - приватним підприємцем ОСОБА_5, який має кваліфікацію оцінювача за напрямом оцінки „Оцінка об'єктів у матеріальній формі", судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз по визначенню вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу.

В матеріалах справи містяться документи, які підтверджують право ОСОБА_5 на проведення автотоварознавчих досліджень, це, зокрема, свідоцтво судового експерта, видане МЮ України за №438, дійсне до 29 листопада 2016 року, сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №12725/11від 06.12.2011 року, виданий Фондом Державного Майна України, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ №594-ПК від 03.10.2013 року, видане Фондом Державного Майна України.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Прийнявши до уваги в якості належного та допустимого доказу розміру заподіяної ОСОБА_1 майнової шкоди внаслідок ДТП висновок №453/13 від 27.08.2013 року експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля, складений ОСОБА_5 суд діяв у відповідності з вимогами процесуального закону.

Акт №1282/13 розрахунку матеріальної шкоди від 20.12.2013 року, складений начальником сектору розрахунку матеріальної шкоди товариства ОСОБА_7, відповідно до якого розмір матеріальної шкоди з урахуванням ПДВ, заподіяної позивачу становить 4569,41 грн. (в т.ч. 761,57 грн. - ПДВ) судом правомірно не взято до уваги, оскільки з його змісту не вбачається, що особа, яка проводила це дослідження володіє відповідними знаннями, має досвід роботи та кваліфікацію, необхідну для проведення такого виду робіт у відповідності з вимогами Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" з урахуванням вказаних вище вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

При цьому, визначаючи розмір страхового відшкодування суд допустився помилки, оскільки при встановленні суми грошових коштів, які були сплачені товариством позивачу в добровільному порядку виходив з того, що страховою компанією для ОСОБА_1 було сплачено 1874,33 грн. та 1424,53 грн., хоча, як вбачається зі змісту платіжних доручень № 7940 від 23.12.2013 року та № 1930 від 18.03.2014 року, сума добровільних виплат склала 1874,31 грн. та 1423,53 грн. відповідно.

За таких обставин розмір шкоди, який підлягає до відшкодування за рахунок товариства становитиме 4094 грн. 38 коп.

Крім того рішення суду не містить обґрунтування висновку в частині стягнення з товариства з додатковою відповідальністю „Страхове товариство з додатковою відповідальністю „Глобус" на користь ОСОБА_1 420 грн. витрат, пов'язаних з проведенням експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи вказані витрати не були здійснені позивачем ОСОБА_1 і вони не відносяться до судових витрат в розумінні ст.ст. 86, 88 ЦПК України.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 453/13 від 27.08.2013 року експерт ОСОБА_5 прийняв від ОСОБА_3 420 грн. за автотоварознавче дослідження автомобіля НОМЕР_3. При цьому, як вбачається з висновку експертного автотоварзнавчого дослідження №453/13, його замовником був саме ОСОБА_3, який в даній справі приймає учать в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору.

За таких обставин в суду не було правових підстав для стягнення 420 грн. витрат за проведення експертизи на користь позивача з будь-кого з відповідачів.

Судові витрати в справі складають 243,60 грн. судового збору, які піддягають розподілу між сторонами з врахуванням вимог ст. 88 ЦПК України.

Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, тому на користь ОСОБА_1 за рахунок товариства підлягає відшкодуванню 198,56 грн.: (4094,38х100:5023,36=81,51%х243,60:100=198,56), а за рахунок ОСОБА_4 - 24,73грн.: (510х100:5023,36=10,15%х243,60:100=24,73).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю „Страхове товариство з додатковою відповідальністю „Глобус" задоволити частково.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задоволити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю „Страхове товариство з додатковою відповідальністю „Глобус" на користь ОСОБА_1 4094 грн. 38 коп. страхового відшкодування та 198 грн. 56 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 510 грн. майнової шкоди та 24 грн. 73 коп. судових витрат у вигляді судового збору.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

_______________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Мазурок О.В. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 29,30,34