У Х В А Л А

Іменем України

"18" листопада 2015 р. м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова - Масендич В.В. розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом Державного підприємства «Окрема будівельна дільниця Державної прикордонної служби України» до Львівської міської ради, ОСОБА_1, треті особи: Адміністрація державної прикордонної служби України, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі складу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до Львівської міської ради, ОСОБА_1, треті особи: Адміністрація державної прикордонної служби України, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі складу.

В порядку забезпечення позову позивач у прохальній частині позовної заяви просить застосувати засоби забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження будівлі складу, загальною площею 43,5 м.кв. у м. Львові по вул. Янева,1. Дану вимогу позивач мотивує тим, що враховуючи спосіб укладення договору купівлі-продажу від 27.01.2010р. (його спрямованість на порушення економічних інтересів держави) слід прийти до висновку про достатність підстав для застосування судом засобів забезпечення даного позову у вигляді заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження будівлі складу, загальною площею 43,5 м.кв. у м. Львові по вул. Янева,1.

Вивчивши подані матеріали позову, заяви про забезпечення позову, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст.122, 151 ЦПК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову, повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вважаю, що мотиви заяви не дають підстави суду вирішити таке питання, оскільки позивачем не надано витягу з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно, як підтвердження того, що за ОСОБА_1 зареєстрована будівля склад за адресою: м. Львів, вул. Янева, 1, не наведено належного обґрунтування необхідності накладення заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження будівлі складу, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Янева, 1. А відтак, з огляду на вищевикладене, накладення заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження зазначеної будівлі може спричинити шкоду її інтересам, та з огляду на обставини справи є необґрунтованим, недоцільним та може порушити права відповідача.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що у задоволені заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви позивача - Державного підприємства «Окрема будівельна дільниця Державної прикордонної служби України», про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Масендич В.В.