Справа № 209/4362/14-ц
Провадження № 2/209/110/15
04 лютого 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбара Г.А.,
при секретарі Вітязь Х.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення розміру частки у спільній сумісній власності,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визначити частку ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частки у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1; визначити частку ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частки у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1; визначити частку ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська 30 червня 1999 року, згідно розпорядження від 30 червня 1999 року №5п/2722-р, йому - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2. ОСОБА_2 є його колишньою дружиною, а ОСОБА_4 є його дочкою. Шлюб між ним та ОСОБА_2 був зареєстрований 28 січня 1984 року, а рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 грудня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Кожен з співвласників вищевказаної, спірної квартири має право володіти та користуватися цією квартирою, тобто має право проживати в ній. Починаючи з червня 2012 року він не має вільного доступу до квартири та можливості вільно проживати в ній, чим порушується його право власності стосовно даного нерухомого майна в частині здійснення права володіння та користування квартирою. У зв'язку з цим віз звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування власністю. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від23.01.2014 року його позов було задоволено. суд вирішив суд вирішив усунутиперешкоди у користування належною йому на праві спільної сумісної власності квартирою АДРЕСА_1 у м. Дніпродзержинську з боку ОСОБА_2, вселити його в квартиру та зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у володінні та користування квартирою, а також стягнув з ОСОБА_2 на його користь 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Але не зважаєчи на рішення суду, відповідачі продовжують чинити йому перешкоди в користування квартирирою. Для того щоб в подальшому припинити нерозуміння з боку тогог, що він має рівні з ними права на спірну квартиру, вважає за необхідне визначити розмір йогог та їхчасток у праві спільної власності на квартиру. Це буде доречним також для того, щоб визначити розмір участі кожного з співвласників в утримання майна та сплати комунальних послуг.
Позивач в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ч.2 ст. 158, п.2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів. справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 з 28 січня 1984 року по 12.12.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, свідоцтвом про народження, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.12.2011 року по цивільній справі № 2-2023/2011р. про розірвання шлюбу (а.с.6,7).
На підставі свідоцтва про право власності, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська 30 червня 1999 року, згідно розпорядження від 30 червня 1999 року №5п/2722-р, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2, що підтверджується листом ОКП "Дніпродзержинське БТІ" № 83 від 07.08.2011 року (а.с. 5)
Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.01.2014 року по цивільній справі № 209/5436/13-ц було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю. Вирішено: усунути перешкоди у користуванні належної ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_3 з боку ОСОБА_2, вселити ОСОБА_1 в дану квартиру та зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у володінні та користуванні квартирою АДРЕСА_1
Як зазначено позивачем в позові, відповідачі зазначене рішення суду не виконують, на теперішній час позивач ОСОБА_1 не має вільного доступу до квартири та можливості вільно проживати в ній, чим порушується його право власності стосовно даного нерухомого майна в частині здійснення права володіння та користування квартирою. При цьому позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості на свій розсуд розпоряджатися належною йому часткою квартири, у зв'язку з чим вважає необхідним визначити розмір його частки та часток відповідачів у праві спільної сумісної власності, що потрібно також для визначення розміру участі кожного співвласника в утриманні майна та сплати комунальних послуг.
Згідно ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Згідно ч. 1ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно ч.1 ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є успільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільному сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Суду не надано доказів того, що між співвласниками квартири АДРЕСА_1 в м. Дніпродзержинську, була якась домовленість відносно часток у спільній власності на квартиру. Тому суд вважає, що частки у праві спільної власності на квартиру співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 є рівними. Кожному із співвласників належить по 1/3 частці квартири.
Отже за співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 мможуть бути визначені частки у праві спільної власності - по 1/3 частині квартири за кожним із них.
Відповідно ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі в сумі 243,60 грн.
Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення розміру частки у спільній сумісній власності.
Визначити, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по 1/3 частці квартири (кожному) у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_4.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 121,80 грн. сплаченого судового збору у справі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 121,80 грн. сплаченого судового збору у справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів після його ухвалення (отримання) апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.
Суддя Байбара Г.А.