Провадження № 2/369/183/15
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.,

при секретарі Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора, про визнання правочину недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та надання додаткового строку на прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 02 червня 2011 року померла мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 219421, видане виконавчим комітетом Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис - № 15.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район с. Малютянка, вул. Кондратенко, буд. 35 та земельної ділянки, 0.12 га, з цільовим призначенням - особисте селянське господарство, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район с. Малютянка, вул. Кондратенко, буд. 35.

Спадкоємцями першої черги щодо майна померлої 02.06.2011 року є: позивач, відповідач та їхній рідний брат ОСОБА_4

У встановлений законом термін, ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини.

Як зазначає позивач, під час подання заяви про прийняття спадщини, відповідач домовився із позивачем та рідним братом, ОСОБА_4, про те, що вони відмовляються від прийняття спадщини, а саме, від частки у спадковому майні - будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, с.Малютянка, вул. Кондратенко, буд. 35 та земельної ділянки, 0.12 га, що знаходиться в межах села Малютянка, а відповідач, ОСОБА_2, зобов'язується виплатити позивачу та рідному брату ОСОБА_4, в рівних частинах, 30000 (тридцять тисяч) доларів США та кошти від реалізації успадкованої їм вищевказаної земельної ділянки, про що відповідачем написано розписку.

За домовленістю і за своїм зобов»язанням позивач відмовився від прийняття спадщини на користь відповідача.

Протягом тривалого часу відповідач обіцяв виконати взяті на себе зобов'язання, але після того, коли почув від сусідів, що земельну ділянку, яка входила до складу спадщини він вже продав, але нічого про це ні позивачу ні брату, ОСОБА_4, не повідомив, позивач звернувся до нього письмово про виконання взятих на себе грошових зобов'язань.

28.11.2014 р. позивач отримав від відповідача листа, де він відмовився від своїх грошових зобов'язань за попередньою домовленістю, а саме від виплати, в рівних частках, йому та брату коштів, у розмірі 30000 (тридцяти тисяч) доларів США та виплати коштів від реалізації вищевказаної земельної ділянки.

Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати відмову, від прийняття спадщини на користь відповідача ОСОБА_2, спадкоємця за законом, недійсною. Визнати свідоцтво про право власності за законом на спадщину, видане на користь відповідача, ОСОБА_2, а саме: на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, с. Малютянка, вул. Кондратенко, буд. 35 та на земельну ділянку, розміром 0.12 га, з цільовим призначенням - особисте селянське господарство, що знаходиться в межах с. Малютянка - недійсним.

У судовому засіданні відповідач та його представник заявили клопотання про застосування строків позовної давності посилаючись на те, що відмова відповідача від своєї частки у спадщині не була пов»язана з наданням розписки відповідачем. Про зміст та наслідки відмови від спадщини відповідач був повідомлений нотаріусом при вчинені ним одностороннього правочину.

У подальшому позивач уточнював позовні вимоги остаточно просив суд ухвалити рішення, яким визнати відмову, від прийняття спадщини на користь відповідача, ОСОБА_2, спадкоємця за законом, недійсною. Визнати свідоцтво про право власності за законом на спадщину, видане на користь відповідача, ОСОБА_2, а саме: на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, село Малютянка, вул. Кондратенко, буд. 35 та на земельну ділянку, розміром 0.12 га, з цільовим призначенням - особисте селянське господарство , що знаходиться в межах с. Малютянка - недійсним. Також просив поновити йому строк для подачі документів на отримання спадщини.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити з урахуванням уточнених позовних вимог.

Відповідач та його представник у судове засідання з»явились, проти задоволення позову заперечували в повному обсязі, просили застосувати строки позовної давності.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, пояснив суду, що у нотаріуса відповідач написав їм розписку. Відповідач обіцяв розрахуватися, але не розрахувався. Мати померла в 2011 р. Свідоцтво про смерть матері він не отримував. Писав заяву про вступ у спадщину. Відмовився від спадщини у 2011 р. Чи оформлена земельна ділянка 0.12 га під ОСГ не знає. Вважає, що брат обманув його. Сума 30 тис. доларів США була визначена з узгодженням сторін.

Дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 442/2011 померлої 02 червня 2011 року ОСОБА_3, заведеної Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою , 02 червня 2011 року померла мати позивача ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район с. Малютянка, вул. Кондратенко, буд. 35 та земельної ділянки площею 0,0856 га, що розташована за адресою: Київська область, с. Малютянка, вул. Кондратенко, буд. 35.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 442/2011 померлої 02 червня 2011 року ОСОБА_3, заведеної Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою, 26.11.2011 року позивачем було написано заяву № 1494 про відмову від прийняття спадщини на користь відповідача .

Тобто, 26.11.2011 року позивач та його рідний брат ОСОБА_4 подали до Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою заяву про відкликання заяви про прийняття спадщини поданої 06.08.2011 року за № 985.

27.11. 2011 року відповідачем була написана розписка, в якій він зобов»язується виплатити позивачу та рідному брату ОСОБА_4 в рівних частинах 30000 дол. США та кошти від реалізації успадкованої відповідачем земельної ділянки.

12.11.2014 року позивачем було направлено на адресу відповідача лист - вимогу про виконання взятих на себе грошових зобов»язань.

Доказів того, що позивач 26.11.2011 р. відмовився від отримання своєї частини спадщини під умовою розрахунку за розпискою від 27.11.2011 р., судом не виявлено та це не підтверджується доказами зібраними у справі.

Тому суд оцінює критично твердження позивача, про те, що він довідався про порушення своїх прав на прикінці 2014 р. від сусідів, особи яких судом не встановлено.

У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи обставини викладені вище, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора, про визнання правочину недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та надання додаткового строку на прийняття спадщини повинно бути відмовлено в зв'язку зі спливом строку позовної давності, а підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності суд не знаходить.

Тому керуючись ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 11, ст. 151-152, ч. 1 ст. 153, ч. 1-2, та 4 ст. 202, ст. 203 ч. 1, 256-258, 260, 261, 262, 267 ЦК України, ст.10-11, 57-60, 88, 208-209, 213-215, 218 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" від 28.04.1978 р. № 3, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Усатов Д.Д.