РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/5943/15-ц

Пров. №2/668/1726/15

27.11.2015 року Суворовський районний суд м.Херсона у складі:

головуючого Булах Є.М.

при секретарі Зайченко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення суми невиплаченого страхового відшкодування, пені та моральної шкоди,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 13.11.2014 р. між ним та відповідачем був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу №0112-2201-0015, відповідно до якого застрaховано автомобіль НОМЕР_1.

За вказаним договором та на підставі страхового акту від 05.03.2015 року страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 19464,14 грн., яке фактично виплачене позивачу 23.03.2015 року. Позивач вказує, що оскільки він не погоджується з сумою страхового відшкодування, він 20.03.2015 року звернувся до відповідача із заявою про надання копії звіту, на підставі якого була визначена сума страхового відшкодування.

Вказаний звіт позивач отримав та зясував, що відповідно до нього ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна» визначило вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 в сумі 54149,60 грн, ринкову вартість автомобіля визначено в сумі 514710,87 грн. В свою чергу позивач отримав у ТОВ «Автоплаза Херсон» рахунок фактуру, відповідно до якого вартість матеріалів для відновлення автомобіля складає 15988,70 грн, згідно рахунку, наданого ПП ОСОБА_2, вартість робіт для відновлення автомобіля складає 77796 грн, тобто всього на загальну суму 93784,70 грн.

Крім того, позивач отримав відомості про ринкову вартість автомобіля, що аналогічний до належного йому, яка становить 391198 грн. На підставі вказаного, позивач вважає, що сума страхового відшкодування була визначена не обґрунтовано на підставі завищеної ринкової вартості автомобіля, чим порушені його права з боку відповідача на отримання страхового відшкодування в сумі 44425,72 грн. У звязку із цим позивач також вважає, що має право на нарахування відповідачу пені за прострочення виконання зобовязання за період з березня 2015 по травень 2015 р.р. в сумі 3797,50 грн. Просить суд стягнути з відповідача суму невиплаченого страхового відшкодування 44425,72 грн; пеню по заборгованості із невиплаченого страхового відшкодування в сумі 3797,50 грн, суму моральної шкоди 2000,00 грн. та судові витрати.

У вказаній справі за клопотанням сторони позивача було проведено судову авто товарознавчу експертизу.

Після ознайомлення з висновком авто товарознавчої експертизи, позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої остаточно просив суд стягнути з відповідача суму невиплаченого страхового відшкодування 24254,14 грн.; пеню по заборгованості із невиплаченого страхового відшкодування в сумі 8372,68 грн., суму моральної шкоди 2000,00 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу.

Позивач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилав.

Адвокат позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій уточнила суму страхового відшкодування, яке підлягає стягненню в розмірі 18365,12 грн., позовні вимоги і іншій частині не змінювала, просила їх задовольнити в повному обсязі, справу розглядати без її участі.

Представник відповідача ПАТ «УАСК «АСКА» у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду письмові заперечення щодо вимог позову, зазначаючи про визнання позову в частині необхідності доплати 18365,12 грн. страхового відшкодування відповідно до висновку проведеної у справі експертизи із вирахуванням з розміру вартості матеріального збитку втрати товарної вартості автомобіля в сумі 9578,46 грн. Інші вимоги позивача по сплаті пені, моральної шкоди вважає передчасними та необґрунтованими, у задоволенні яких просить суд відмовити позивачу. Також просив справу розглядати без участі представника відповідача.

За викладених обставин, суд вважає за можливе вирішити спір без участі сторін, на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів, що відповідає вимогам ст.ст. 158,169 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, матеріали проведеної у справі експертизи та висновку до неї, суд встановив, що між сторонами 13.11.2014 р. укладений договір добровільного страхування транспортного засобу №0112-2201-0015, відповідно до якого застрaхований автомобіль НОМЕР_2 на загальну суму 190740,00 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що на підставі вказаного договору страховиком ОСОБА_1 23.03.2015 року була виплачена сума страхового відшкодування 19464,14 грн, яка була визначена на підставі звіту №96/87.02.15 від 11.02.2015 року про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля НОМЕР_2, складеного ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна».

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже вважаються встановленими та такими, що не підлягають додатковому доведенню.

Позивач вказує, що він не погоджувався з вказаною у звіті вартістю відновлювальних робіт по ремонту застрахованого транспортного засобу, про що звертався до відповідача із заявами щодо не правомірності таких висновків.

Саме з підстав незгоди із висновками звіту про вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, позивач звернувся до суду за вирішенням спору.

Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору добровільного страхування від 13.11.2014 р. №0112-2201-0015, у разі настання страхового випадку, страхувальник, окрім іншого, має надати страховику документи, що підтверджують вартість відновлювального ремонту/матеріального збитку, які обираються страховиком з наступного переліку: акт(висновок) авто товарознавчої експертизи в разі її проведення(якщо вона замовлялась страхувальником із погодженням зі страховиком); документи СТО, які підтверджують необхідні витрати на відновлювальний ремонт застрахованого ТЗ; документи, що підтверджують оплату виконання відновлювальних робіт( п.10.1.11.1 Умов страхування).

З викладеного вище суд робить висновок про те, що обґрунтування розміру матеріального збитку у разі настання страхового випадку покладається за умовами договору саме на страхувальника. У суду відсутні відомості про те, що позивач був позбавлений можливості надати страховику отримані ним самостійно відомості по визначенню вартості відновлювальних робіт з ремонту авто, встановлені договором, про дійсний розмір матеріального збитку.

Згідно п.5.1.2. договору страхування, укладеного між сторонами, у випадку наявності обґрунтованих зауважень експертів страховика до рахунків ремонтних підприємств(СТО), наданих страхувальником, страховик має право за власний рахунок призначити незалежну авто товарознавчу експертизу та визначити розмір збитку на підставі проведеної експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що при визначенні відповідачем суми страхового відшкодування використаний звіт №96/87.02.15 від 11.02.2015 року про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля НОМЕР_2, складеного ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна». Звіт, поряд з іншим, складений на підставі акту огляду пошкодженого транспортного засобу, який підписаний та погоджений позивачем.

На виконання умов договору в межах встановлених законом та договором строків відповідач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 19464,14 грн.

Вказані обставини, встановлені з матеріалів справи, сторонами не заперечуються.

Таким чином відповідач відповідно до погоджених з позивачем умов договору здійснив страхове відшкодування у встановлені строки та на підставі передбачених договором документів.

В той час, відповідно до п. 8.2.8 умов договору добровільного страхування від 13.11.2014 р. №0112-2201-0015, страхувальник має право оскаржити в порядку, передбаченому чинним законодавством України, відмову страховика у виплаті страхового відшкодування або розмір виплаченого страховиком страхового відшкодування та за свій рахунок залучити експерта для проведення незалежної авто товарознавчої експертизи у випадку, якщо страхувальник не погоджується з визначеною страховиком сумою збитків, завданих страховою подією.

Оскільки позивач не згоден з проведеною оцінкою та вказане право на її оскарження не реалізував до моменту виплати страховиком страхового відшкодування, спір вирішується судом.

За клопотанням позивача,щодо якого сторона відповідача не заперечувала, у справі ухвалою суду від 28.08.2015 року призначено судову авто товарознавчу експертизу, на вирішення якої були поставлені питання: яка ринкова вартість транспортного засобу марки Ssаng Yong Korando, д.н.з. НОМЕР_3 станом на 04.02.2015 року; визначити вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля НОМЕР_2 станом на 04.02.2015 року з наданням автомобіля для огляду експерту.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № Вс-29 від 19.10.2015 року, ринкова вартість автомобіля НОМЕР_2 станом на 04.02.2015 року складає 277293,82 грн; вартість матеріального збитку, спричиненого з технічної точки зору власнику автомобіля НОМЕР_2 внаслідок його ушкодження в ДТП 04.02.2015 року, в цінах станом на час його пошкодження складає 65448,44 грн., в тому числі величина втрати товарної вартості складає 9578,46 грн.

Суд приймає вказаний висновок експертизи, як такий, що має доказове значення, ніж наявний у матеріалах справи звіт №96/87.02.15 від 11.02.2015 року про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля НОМЕР_2, складеного ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна», та зважаючи на те, що представник відповідача визнав встановлений експертом розмір завданих матеріальних збитків, та вважає, що сума страхового відшкодування має бути встановлена на підставі висновку експерта.

Таким чином, сума матеріального збитку з урахуванням висновку експерта та п. 3.3.2 умов до договору добровільного страхування, за яким до суми страхового відшкодування за будь-яких обставин не включається вартість втрати товарної вартості у розмірі 9578,46 грн., становить 55869,98 грн.

Згідно позиції відповідача, викладеної у письмових запереченнях, останній вважає за обґрунтоване визначити суму страхового відшкодування на підставі висновку проведеної у справі судової автотоварознавчої експертизи в сумі 18365,12 грн. з урахуванням сплаченої раніше суми страхового відшкодування, та з вирахуванням втрати товарної вартості в сумі 9578,46 грн. Вважає вказану суму такою, що може бути сплачена відповідачем на користь позивача.

В свою чергу адвокат позивача також погодилась із вказаною сумою доплати до страхового відшкодування, про що надала письмову заяву.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.10, ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Статтею 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Враховуючи зазначене, позиції сторін, викладені письмово, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача доплати до страхового відшкодування в сумі 18365,12 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення виплати страхового відшкодування за період з березня 2015 по жовтень 2015 р.р. в сумі 8372,68 грн. суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 8.5.3 договору страхування, укладеного між сторонами, страховик взяв на себе обовязок здійснити оплату пені в розмірі 0,01% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожен календарний день прострочення, але не більше ніж у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період.

Частиною 2 ст. Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності до положень ч.1 ст.990 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ч.1 ст.25 Закону України "Про страхування", страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється.

П.3 ч.1 ст.988 ЦК України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором.

Статтею 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Судом встановлено, що в межах дії договору, відповідач у встановлені строки здійснив оплату страхового відшкодування позивачу, чим виконав обов'язок, покладений на нього п.3 ч.1ст.988 ЦК України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування". Сума страхового відшкодування на момент здійснення оплати була визначена відповідно до умов договору, не оскаржувалась та була відповідно прийнята позивачем.

В ході вирішення даного спору, у звязку із тим, що судом відповідно до висновку експертизи встановлено іншу суму матеріального збитку, яка не була відома відповідачу на час здійснення виплати, та виходячи з якої встановлено суму доплати до страхового відшкодування, яку відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача після набуття законної сили відповідним рішенням суду, підстави вважати,що відповідачем прострочено сплату зазначеної суми, на даний час відсутні. У звязку із зазначеним позовні вимоги в частині стягнення пені є передчасними та такими, що до задоволення не підлягають.

Крім того, вимоги позивача про відшкодування йому моральної шкоди в сумі 2000,00 грн. у звязку із невиконанням відповідачем умов договору страхування також не підлягають задоволенню, оскільки відшкодування моральної шкоди не передбачено укладеним між сторонами договором.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд при ухваленні рішення вирішує питання про розподіл судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст.4 Закону України «Про судовий збір», сума якого відповідно до ціни позову, яка визначається сумою всіх позовних вимог, становить 502,23 грн., з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог підлягають стягненню 194,36 грн.

Витрати позивача на оплату послуг адвоката в сумі 1461,60 грн. пропорційному відшкодуванню не підлягають, оскільки їх оплата позивачем не підтверджена документально.

Витрати на проведення судової авто товарознавчої експертизи в сумі 1506,24 грн. у звязку із визнанням її висновків відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення суми невиплаченого страхового відшкодування, пені та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 доплату страхового відшкодування у розмірі 18365,12 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 1506,24 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової авто товарознавчої експертизи.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в дохід держави 194,36 грн. судового збору.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4