Києво-Святошинський районний суд Київської області
16.02.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі Дідур М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особою-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів, -
Позивач ОСОБА_1 в грудні 2014 року звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 12.03.2012 р. між ним та фізичною особо-підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір № 0211Е, за яким остання зобов'язалась виконати роботи по виготовленню метало пластикових конструкцій, транспортній доставці, демонтажу старих та монтажу нових конструкцій з металопластику, а замовник зобов'язався надати виконавцю фронт робіт, прийняти закінчені роботи та оплатити їх на умовах цього договору.
Вартість робіт за даним договором, за згодою сторін склала 31 815 грн., яку позивач, в порядку 100-відсоткової передоплати сплатив в момент підписання вищевказаного Договору, що підтверджується товарним чеком № 0211 від 11 лютого 2014 року, виписаний відповідачем.
Згідно до п. 3.1. Договору строк виготовлення і поставки виробів обумовлюється із замовником в кожному випадку окремо, переважно в усній формі, але він не повинен перевищувати 25 робочих днів після надходження авансового платежу. Тобто замовлення повинно було бути виконано в повному обсязі не пізніше 18 березня 2014 року. Але всупереч умовам укладеного договору побутового підряду, відповідач свої зобов'язання не виконав.
Тому позивач просив розірвати укладений між ним та відповідачем договір від 12.03.2012 р. № 0211Е/14. Стягнути з відповідача на користь позивача суму основної заборгованості в розмірі 31 815,00 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача пеню за кожен день прострочки виконання зобов'язань починаючи з 19 березня 2014 року по 11 листопада 2014 року у розмірі 4407,04 грн., та судовий збір в розмірі 362,22 грн.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причин своєї неявки в судове засідання не повідомила.
За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення осіб які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як встановлено в судовому засіданні, 12.03.2012 р. між фізичною особо-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір № 0211Е, відповідно до п. 1.1. якого виконавець (відповідач) зобов'язалась виконати роботи по виготовленню металопластикових конструкцій, транспортній доставці, демонтажу старих та монтажу нових конструкцій з металопластику, а замовник (позивач) зобов'язався надати виконавцю фронт робіт, прийняти закінчені роботи та оплатити їх на умовах цього договору.
Згідно до п. 3.1. Договору строк виготовлення і поставки виробів обумовлюється із замовником в кожному випадку окремо, переважно в усній формі, але він не повинен перевищувати 25 робочих днів після надходження авансового платежу.
Згідно п. 4.1. вартість робіт за даним договором, за згодою сторін складає 31 815 грн.
Позивач, в порядку 100-відсоткової передоплати сплатив в момент підписання вищевказаного Договору вартість робіт, що підтверджується товарним чеком № 0211 від 11 лютого 2014 року, виписаний відповідачем.
Згідно п. 8.3. договору за порушення строків виконання робіт за и договором, виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених зобов'язань за кожен робочий день затримки.
Однак сої зобов'язання за відповідним договором відповідач в передбачені строки не виконала,.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Стаття 651 ЦК України визначає що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Стаття 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.04.96 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» неустойка (штраф, пеня) стягується лише тоді, коли це передбачено укладеним сторонами договором чи відповідним нормативним актом. Пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочки, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні. Неустойка, передбачена п.7 ст.14 Закону «Про захист прав споживачів», застосовується в разі пред'явлення споживачем протягом гарантійного строку вимог про безоплатне усунення недоліків товару, а на випадки затримки задоволення вимог споживача про вжиття інших заходів захисту дія цієї норми не поширюється. Разом з тим, коли споживач у зв'язку з невиконанням виготівником (виконавцем, продавцем) його вимоги про усунення недоліків товару змінює цей захід захисту на інший, він не втрачає права на одержання зазначеної неустойки за період, що передував такій зміні.
Так суд, керуючись статтями Закону України «Про захист прав споживачів» та нормами Цивільного кодексу України, приходить до висновку, що у зв'язку з істотними порушенням договору надання послуг від 11.02.2014 укладеного між фізичною особо-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_1, з боку відповідача шляхом невиконання своїх зобов'язань, даний договір підлягає розірвання, а сума передоплати, враховуючи частину коштів повернутих відповідачем позивачу, в розмірі 26 815,00 грн. підлягає поверненню ОСОБА_1
Також відповідно до умов договору з відповідача на корись позивача підлягає стягненню пеня розмірі 4407,04 грн.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність частково задоволення позову.
Судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.ст. 15,16, Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів», постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», та керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Розірвати договір № 0211Е/14 укладений 11.02.2014 року між ОСОБА_1 та фізичної особою-підприємця ОСОБА_2.
Стягнути з фізичної особою-підприємця ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 26 815,00 грн., пеню в розмірі 4407,04 грн. та судовий збір 312,23 грн., а всього 31 534,27 грн. (тридцять одну тисячу п'ятсот тридцять чотири гривні та двадцять сім копійок).
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Дубас Т.В.