Справа № 565/45/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіДемчини Т.Ю.
при секретаріКовальчук В.С.,
з участю позивачаОСОБА_3,
відпвідачаОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про виключення запису про позивача як батька з актового запису № 266 від 13 червня 2006 року про народження ОСОБА_5, вчиненого відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області. Позов обґрунтовується тим, що сторони з 22.02.08 р. перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2014 року. У жовтні 2008 року сторони подали до органу ДРАЦС спільну заяву, на підставі якої до актового запису про народження сина ОСОБА_4. ОСОБА_5 внесено дані про позивача як батька дитини. При цьому підставою для звернення ОСОБА_3 з такою заявою стало повідомлення ОСОБА_4 про те, що він є батьком цієї дитини внаслідок їх дошлюбного зв'язку у 2005 році. Після розірвання шлюбу, від ОСОБА_4 позивач дізнався, що не є батьком цієї дитини, що і стало підставою для пред'явлення позову.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та заявив клопотання про допит його як свідка. Допитаний як свідок ОСОБА_3 показав, що з ОСОБА_4 познайомився у 2005 році, деякий час вони підтримували близькі стосунки. Навесні 2005 року ОСОБА_3 уїхав на заробітки, а коли у 2008 році повернувся, знову зустрів ОСОБА_4, яка повідомила його, що народила він нього сина ОСОБА_6. У 2008 році вони одружились, коли ОСОБА_4 була вагітна другою дитиною. З метою забезпечення однакових прізвищ всіх членів сім»ї, будучи введеним в оману відповідачкою про те, що він є батьком її сина ОСОБА_6, ОСОБА_3 звернувся до органів ДРАЦС із заявою про визнання себе батьком дитини. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 він дізнався від неї, що не є батьком ОСОБА_6, у разі, якби позивач дізнався про це раніше, він би не звертався до органів ДРАЦС із заявою про визнання батьківства. Допитаний як свідок ОСОБА_3 показав також, що перед поданням заяви про визнання батьківства він не рахував, чи може бути батьком дитини ОСОБА_4, народженої у червні 2006 року.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та з підстав відсутності кровного споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а також введення відповідачем ОСОБА_3 в оману щодо походження своєї старшої дитини від нього, просив суд позов задовольнити. Він пояснив, що ОСОБА_3, не маючи фізичної можливості бути батьком цієї дитини у зв'язку з перебуванням у можливий період її зачаття за межами України, прорахувався та під час подання спільної заяви дійсно вважав себе батьком цієї дитини.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги позовної заяви не визнала в повному обсязі та пояснила, що сина ОСОБА_6 вона народила ІНФОРМАЦІЯ_4, не перебуваючи у шлюбі. З позивачем ОСОБА_3 вона познайомилась у серпні 2007 року, коли її сину минув один рік. Весь час від знайомства з нею ОСОБА_3 був обізнаний, що не є батьком її сина ОСОБА_6. У зв'язку з укладенням сторонами шлюбу у лютому 2008 року та народженням у червні 2008 року спільної дочки сторін ОСОБА_8, зважаючи, що у ОСОБА_5 було інше прізвище, ОСОБА_4 запропонувала ОСОБА_3 зареєструвати батьківство щодо її сина, оскільки дитина вважала ОСОБА_3 батьком, а анкетні дані сина не співпадали з даними її чоловіка ОСОБА_3 На дану пропозицію ОСОБА_3 погодився, і у жовтня 2008 року сторони звернулись до органу ДРАЦС з спільною заявою. У 2005 році ОСОБА_4 з ОСОБА_3 знайома не була, вона закінчила школу і з вересня 2005 року по січень 2006 року навчалась у Рівненському кооперативному коледжі на стаціонарній формі навчання. ОСОБА_3 не міг бути батьком її сина ОСОБА_6, про що йому було достовірно відомо на момент подання заяви про визнання батьківства. Батька її сина ОСОБА_6 ОСОБА_3 знає, так як ОСОБА_4 давно йому розповідала про цю особу. З підстав обізнаності ОСОБА_3 у момент подання заяви про визнання батьківства у тому, що він не є біологічним батьком її сина ОСОБА_6, ОСОБА_4 просила суд відмовити у задоволення позовних вимог.

Представник відділу ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції до суду не з'явився, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. При цьому суд встановив та врахував наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, народила сина ОСОБА_10, що підтверджується копією актового запису № 266 від 13 червня 2006 року про народження дитини. Дані про батька дитини при реєстрації її народження до актового запису занесені відповідно до ст.135 СК України, якою передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Судом встановлено і учасниками процесу не оспорюється, що 22.02.08 р. сторони уклали шлюб, після шлюбу ОСОБА_9 присвоєно прізвище ОСОБА_9.

Судом встановлено також, що 16.10.08 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до органу ДРАЦС з спільною заявою про визнання батьківства ОСОБА_3 щодо сина відповідачки ОСОБА_10, у якій просили внести до актового запису про народження дитини відомості про ОСОБА_3 як батька дитини, у зв'язку з чим до актового запису про народження дитини були внесені відповідні зміни. Так, прізвище дитини змінено на ОСОБА_9, по батькові дитини - на ОСОБА_4, батьком дитини записано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1. Крім того, прізвище матері дитини змінено на ОСОБА_9 на підставі актового запису про шлюб № 29 від 22.02.08 р.

Таким чином, судом встановлено, що до актового запису № 266 від 13 червня 2006 року про народження сина ОСОБА_4 ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, 16 жовтня 2008 року занесені дані про ОСОБА_3 як батька дитини на підставі ст.126 СК України за спільною заявою жінки та чоловіка, які не перебували у шлюбі між собою на час народження дитини.

Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

Позивач ОСОБА_3 заявляє, що не являється біологічним батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 Дана обставина відповідачем ОСОБА_4 визнається, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Отже, зважаючи на зміст ч.5 ст.136 СК України, у даному спорі на підставі поданих сторонами доказів, суд має встановити, чи знав позивач ОСОБА_3 у момент реєстрації його батьком дитини про те, що насправді не є його батьком.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що являється матір»ю ОСОБА_3 Восени 2007 року ОСОБА_3 повідомив її, що має намір укласти шлюб з ОСОБА_4, вони чекають на народження дитини. ОСОБА_3 також пояснив, що ОСОБА_4 вже має дитину, народжену від зв'язку з ним, оскільки вони раніше вже зустрічались. Коли ОСОБА_11 познайомилась з майбутньою дружиною сина, вона питала її, чи дійсно батьком її сина є ОСОБА_3, на що отримала ствердну відповідь. У лютому 2008 року вони одружились, у червні 2008 року них народилась дочка ОСОБА_12, а у вересні 2014 року шлюб між ними було розірвано. Лише після розірвання шлюбу, як показала ОСОБА_11, їй стало відомо, що син ОСОБА_4 ОСОБА_5 походить не від ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_11 та підтримує з нею дружні стосунки. Восени 2007 року ОСОБА_11 повідомила їй, що її син ОСОБА_14 має намір одружитись на жінці, з якою вони мають спільну дитину. Після весілля син ОСОБА_11 ОСОБА_3 казав ОСОБА_13, що син ОСОБА_6 - це його дитина.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона з дитинства підтримує дружні стосунки з ОСОБА_4 У 2006 році ОСОБА_4 поза шлюбом народила сина ОСОБА_6. ОСОБА_8 показала, що ОСОБА_3 познайомився з ОСОБА_4 влітку 2007 року, до того часу один одного вони не знали та не спілкувались. Про обставини знайомства ОСОБА_3 з ОСОБА_4 свідкові достовірно відомо, оскільки це відбувалось у її присутності. З часу, коли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вирішили одружитись, ОСОБА_8 часто спілкувалась з ними, з розмов з ОСОБА_3, які відбувались перед їх весіллям, свідкові відомо, що ОСОБА_3 не лише був обізнаний, що не являється біологічним батьком сина ОСОБА_4 ОСОБА_5, а і знав, хто являється його батьком.

Будь-яких доказів існування між сторонами близьких стосунків у період до середини 2007 року, та у спростування показань з цього приводу свідка ОСОБА_8, позивачем суду не надано.

Оцінюючи пояснення сторін, показання позивача ОСОБА_3 як свідка та показання допитаних в судовому засіданні свідків, суд приходить до висновку про те, що позивач не довів своєї необізнаності про те, що він не являється біологічним батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у момент реєстрації його батьком цієї дитини.

Допитаний як свідок позивач ОСОБА_3 надавав суду показання про те, що навесні 2005 року він виїхав у Російську Федерацію на заробітки на тривалий час не менше одного року, у цей час з ОСОБА_4 не зустрічався. Отже, він повинен був знати про те, що не може бути біологічним батьком сина ОСОБА_4 ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки у можливий час зачаття дитини з відповідачем не підтримував будь-яких стосунків.

Суд критично оцінює показання ОСОБА_3 про те, що він не рахував, чи може бути біологічним батьком дитини, оскільки з його показань вбачається, що він був відсутній в Україні тривалий час, яким охоплювався як період до зачаття дитини, так і більшість періоду вагітності ОСОБА_4, і до реєстрації себе батьком дитини ОСОБА_3 мав достатньо часу для належної оцінки цих обставин.

Суд вважає, що показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 щодо необізнаності ОСОБА_3 у тому, що він не являється біологічним батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, не спростовують висновків суду, оскільки, як встановлено судом, про ці обставини свідкові ОСОБА_11 відомо зі слів ОСОБА_3, а свідкові ОСОБА_13 - зі слів свідка ОСОБА_11, на час можливого зачаття та народження ОСОБА_4 сина ОСОБА_6 вказані свідки з відповідачем знайомі не були, про відносини ОСОБА_3 з ОСОБА_4 у 2005-2006 роках їм нічого не відомо.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 не довів, що у момент реєстрації його батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, вчиненої за заявою позивача відповідно до ст.126 СК України, він не був обізнаний про те, що не являється біологічним батьком цієї дитини.

Зважаючи на вищезазначені висновки суду, а також норму ч.5 ст.136 СК України, позивач ОСОБА_3 має права оспорювати батьківство, у зв'язку з чим у задоволенні його позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.126, 134-136 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виключення з актового запису № 266 від 13 червня 2006 року про народження ОСОБА_5 відомостей про ОСОБА_3 як батька дитини - відмовити у зв'язку з їх безпідставністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі ухвалення рішення без участі особи, яка бере участь у справі, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: