Справа № 147/504/15-ц
Провадження №2/147/251/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Костюк Г.М.,

при секретарі: Кучер І.В.,

з участю представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в :

ПП «Агропромислова фірма «Іззія» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування завданих збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.05.2004 року з ОСОБА_3 з одного боку та ПП «Агропромислова фірма «ІЗЗІЯ» з другого боку укладеного договір оренди землі площею 3,4767 га, строком дії 20 років, який зареєстровано 15.05.2007 року у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за №22. Однак, протягом 2013 року вищезазначена земельна ділянка ПП АФ «Іззія» не використовувалась, не була оброблена та засіяна, оскільки була протиправно використана самостійно ОСОБА_4 26.03.2013 року між відповідачем та ПСП «Кристал» було укладено договір про надання послуг №117. Предметом вказаного договору є те, що ПСП «Кристал» (виконавець) зобовязується за завданням ОСОБА_3 (замовника), надати замовнику послуги у рослинництві, із використанням сільськогосподарської техніки, у тому числі: дискування, оранка, внесення мінеральних добрив, культивація, посів, коткування, боронування, обприскування, рихлення, збір урожаю, переробки с/г продукції та інших робіт по обробітку ґрунту за завданням замовника, у порядку на умовах визначеними цим договором на належній замовнику відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ВН №203192 земельній ділянці №466 кадастровий номер 010040138. Вважає дії відповідача протиправними, незаконними та такими, що суперечать умовам договору оренди землі від 11.05.2004 року, зокрема де у розділі «інші права та обовязки» зазначається, що орендодавець зобовязується не втручатись у господарську діяльність орендаря і не створювати йому будь-яких перешкод при виконанні умов цього договору. За таких обставин з боку орендодавця існує очевидний факт перешкоджання у здійсненні господарської діяльності орендаря вказаної земельної ділянки ПП АФ «Іззія» результатом, якого є неможливість проведення будь-яких сільськогосподарських робіт на належній відповідачу земельній ділянці, чим у свою чергу завдаються відповідні збитки підприємству. Так, 08.02.2013 року між ПП «Агропромислова фірма «Іззія» та ПП «Він-Мол-Агро» було укладено договір контрактації сільськогосподарської продукції №18/02-13. Відповідно до умов вказаного вище договору, ПП АФ «Іззія» як виконавець зобовязувалося виробити і передати у власність ПП «Він-Мол-Агро» насіння соняшника, а ПП «Він-Мол-Агро» як замовник прийняти даний товар та здійснити оплату за товар у строк та порядок, що передбачений даним договором, а саме у кількості 1 500 тонн врожаю 2013 року загальною вартістю 5367000,00 грн. у строк до 30 вересня 2013 року. Однак, внаслідок укладання відповідачем договору від 26.03.2013 року про надання послуг №117 ПП «Агропромислова фірма «Іззія» не мало можливості здійснити обробіток орендованої земельної ділянки, що призвело до фактичного порушення умов договору №18/02-13 від 18.02.2013 року щодо поставки товару у визначений строк. Згідно довідки управління агропромислового розвитку №397 від 03.12.2013 року середня вартість соняшнику по господарствах Тростянецького району, станом на 14.11.2013 року становить 36.9 ц/га. Тобто, врожайність соняшнику у разі його посіву та збирання позивачем на 3,4767 га склала б 128,29 центнерів. Згідно експертного висновку №В-254 від 20.11.2013 року виконаного Вінницькою торгово-промисловою палатою середня оптово-ринкова вартість насіння соняшника з урахуванням ПДВ складає за 1 тону 3 043 грн. Отже, дохід ПП АФ «Іззія» у разі посіву зібрання та реалізації насіння соняшника за 2013 рік склав би 12,82 т. ? 3 043,00 грн. = 39 011,26грн. 01.04.2015 року між ПП АФ «Іззія» та ЗНДЦ «Лісостепагропромпродуктивність» підписано угоду №1/04-2015 на створення науково-технічної продукції (НТП), на виконання якої 09.04.2015 року було надано норми витрат матеріально-технічних та трудових ресурсів, необхідних для вирощення 1 га соняшника. А відтак, для обробітку 1 га земельної ділянки з метою вирощення соняшнику необхідно було понести наступні витрати: 1.витрата палива, літр на одиницю агрегату складає всього - 112,4 л.; 2. внесення міндобрив: - 580 кг./га. (суперфосфат N40Р40К40) - 2,5 л/га, вода 300 л/га. (гербіциду Харнес 90%) - 100 кг./га. (гранульований суперфосфат Р10) - 100 кг./га. мін. добрива МРК10 (аміачна селітра); 3.кількість людино-днів (механізатори та інші працівники) в сукупності складає 0,9 днів для обробітку 1 га. 4.норма насіння для посіву складає 4 кг/га. Отже, для обробітку 3,4767 га., що належить відповідачу у 2013 році ПП «Агропромислова фірма «Іззія» понесло б наступні витрати: - витрати палива: - 112,4л. ? 9,25грн/л ? 3,4767 га. = 3 614,70 грн.; - оплата трудових ресурсів: 409,46 грн./га ? 3,4767 га. = 1 423,50 грн.; - вартість мін. добрив: (ИРК40 580 кг./га. ? 4.45 грн./кг ? 3,4767 = 8 973,30 грн. Гербіцид 2,5л/га ? 65грн/л ? 3,4767га. = 564,90 грн. Фосфат Р10 100 кг./га. ? 4,5 грн./кг ? = 564,50 грн. - аміачна селітра 100 кг./га. ? 3,20 грн./кг ? 3,4767 га = 1 112,50 грн.). Всього міндобрив на загальну суму 12 215.2 грн.; вартість насіння соняшнику для посіву: 4 кг/га ? 3,6 грн./кг ? 3,4767 га = 50,00 грн. Таким чином, упущена вигода ПП АФ «Іззія» в результаті неналежного виконання умов договору оренди землі від 11.05.2004 року з боку ОСОБА_3 складає 39 011,26 грн. (фактичний дохід отриманий від реалізації с/г продукції) 17 303,4 грн. (матеріально-технічні та трудові витрати) = 21 707,86 грн. За таких обставин, внаслідок протиправних дій відповідача, які полягають у використанні земельної ділянки без погодження із ПП АФ «Іззія», позивач не міг використовувати орендовану земельну ділянку протягом 2013 року, внаслідок чого за невиконання умов договору оренди землі від 11.05.2004 року підприємство зазнало збитків на суму 21 707,86 грн. А тому просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ПП «Агропромислова фірма «Іззія» завдані збитки в розмірі 21 707,86 грн. та судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд за обставин, викладених у позові, його задовольнити. Додатково суду пояснив, що у 2013 році КСП «Кристал» не мало права обробляти спірну земельну ділянку у відповідності до рішень Вищого господарського суду та Господарського суду Вінницької області. Відповідач, укладаючи 26.03.2013 року договір з ПСП «Кристал» про надання послуг №117, вчинила перешкоди ПП «АФ «Іззія» в здійсненні господарської діяльності, чим завдала розраховані в матеріалах позовної заяви збитки. Йому відомо про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затверджений постановою КМУ, однак ПП «Агропромислова фірма «Іззія» до відповідного виконавчого комітету про створення такої комісії для визначення розміру завданих збитків у відповідності до вказаного Порядку не зверталось, оскільки завдані збитки розрахували самостійно на підставі отриманих довідок, експертного висновку. Вважає дії відповідача протиправними та такими, що суперечать умовам укладеного 11.05.2004 року договору оренди землі, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, подав до суду письмові заперечення проти позову (а.с.89-112). Додатково суду пояснив, що у звязку з неналежним виконанням ПП АФ «Іззія» своїх обовязків згідно договору оренди землі від 11.05.2004 року, а саме не сплати орендної плати за землю, що підтверджується інформацією Бершаського відділу ОДПІ, бажанням та правом відповідача самостійно обробляти належну їй земельну ділянку, ОСОБА_3 за рік повідомила ПП «АФ «Іззія» про розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, тим самим скористалась правом на захист від неналежного виконання орендарем умов договору. В користуванні ПП «АФ «Іззія» були відсутні земельні ділянки в період 2013-2014 року. Про виявлення бажання самостійно обробляти земельну ділянку з боку ОСОБА_3 свідчить і доданий до позовної заяви договір про надання послуг ПСП «Кристал» №117 від 26.03.2013 року. Право на розірвання договору оренди землі від 11.05.2004 року в односторонньому порядку було стверджене Державною інспекцією сільського господарства у Вінницькій області. Станом на 2013 рік спірний договір оренди було розірвано в односторонньому порядку, відповідно до його п.35, про що належним чином повідомлено ПП «АФ «Іззія» через засоби масової інформації у газеті «Тростянецькі вісті», у звязку з відсутністю підприємства за місцем його державної реєстрації за адресою: вул. 50-річчя, с.Буди Тростянецького району Вінницької області. Вважає, що у 2013 році договір оренди землі від 11.05.2004 року був остаточно розірваний в односторонньому порядку, а тому будь-якого права користування спірною земельною ділянкою ПП «АФ «Іззія» не мало. Розрахунок збитків позивача не відповідає вимогам чинного законодавства та Постанові КМУ №284 від 19.04.1993 року «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам». Зокрема, не взяті до уваги витрати на сплату податків при здійсненні господарської діяльності, що сплачуються з доходу підприємства; витрат на перевезення продукції та її зберігання; витрат на оплату орендної плати за землю; витрат на оплату праці працівникам чи іншим особам, зайнятим у переробці (складуванні, завантажені, перевантажені, фасуванні продукції); витрат на сплату внесків до Пенсійного фонду та фондів соціального страхування; витрат на захист вирощеної продукції від шкідників та її охорону; витрат на придбання насіння для посіву; витрат на обробіток ґрунту та збирання урожаю, та інших витрат, які беруться до уваги спеціалістами у сфері сільського господарства, які входять до складу створеної відповідною райдержадміністрацією комісією для визначення розміру збитків, у тому числі і розміру упущеної вигоди відповідно до згаданої вище Постанови КМУ. Вважає, що позивач на підтвердження розміру заподіяних збитків не надав належних доказів того, що підприємство у 2013 збиралось на земельній ділянці відповідачки вирощувати насіння соняшника, оскільки у інших контрагентів не купував насіння цих культур у даний період, паливно-мастильні матеріали, не надав доказів понесення витрат на придбання засобів захисту рослин, мінеральних добрив та інших, а також не мав для цього відповідних засобів, так як у власності не мав будь-якої техніки чи інших засобів виробництва, що підтверджується постановою державного виконавця Тростянецького ВДВС від 03.02.2014 року про повернення виконавчого документа ПСП «Кристал» у звязку з відсутністю майна боржника та відсутністю його за місцем знаходження у місті Вінниці по вул. Некрасова, буд. 25. Крім того, в період 2013-2014 років за даними Бершадської ОДПІ по штатному розпису на підприємстві рахувався лише один працівник. ПП «АФ «Іззія» перебувало на загальній системі оподаткування у вказаний період і не було платником фіксованого сільськогосподарського податку. Крім того, ПСП «Кристал» мало право на обробіток спірної земельної ділянки до вересня 2013 року у відповідності до договору про спільну діяльність від 02.04.2010 року, укладеного між ПСП «Кристал» та ПП «Агрофірма «Іззія», у звязку з неможливістю виконання наказів Господарського суду Вінницької області про зобовязання звільнити землі боржника ПСП «Кристал», а тому просив в задоволенні позовних відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 11.05.2004 року між відповідачем ОСОБА_3 з одного боку та ПП «Агропромислова фірма «Іззія» з другого боку укладено договір оренди землі, площею 3,4767 га, строком дії 20 років, який зареєстровано 15.05.2007 року у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за №22 (а.с.11-13).

Згідно ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеними, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до статей 1, 13-14, 18 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Як вбачається з пояснень та письмових заперечень представника відповідача, у звязку з неналежним виконанням ПП «Агропромислова фірма «Іззія» своїх зобовязань, згідно зазначеного вище договору оренди землі, зокрема, несвоєчасної сплати орендної плати на користь ОСОБА_3 орендаря та бажанням ОСОБА_3 самостійно обробляти належну їй земельну ділянку, остання у відповідності до п.35 договору оренди землі за рік повідомила ПП «Агропромислова «фірма «Іззія», у тому числі через засоби масової інформації, 10.07.2013 року у газеті «Тростянецькі вісті», про розірвання в односторонньому порядку договору оренди землі від 11.05.2004 року. Дані повідомлення були направлені за зареєстрованою юридичною адресою місця знаходження ПП «Агропромислова фірма «Іззія». Відповідно до поштового повідомлення та копій відправлених листів, повідомлення не вручені з відміткою «відсутність адресата за адресою» (а.с.94-95, 100-101).

Згідно відповіді Тростянецького відділення Бершадської ОДПІ №1717 від 28.09.2015 року, згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку ПП «АФ «Іззія» не відображено нарахування та сплати орендної плати ОСОБА_3 ПП «АФ «Іззія» за 2011-2013 року сплачено до місцевого бюджету податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку інших ніж заробітна плата (а.с.173).

Відповідач вважаючи, що у період 2013-2014 років договір оренди землі від 11.05.2004 року був розірваний в односторонньому порядку, маючи бажання самостійно здійснювати обробіток належної їй земельної ділянки, 26.03.2013 уклала з ПСП «Кристал» договір про надання послуг №117 (а.с.14-16).

Відповідно до довідки №68 від 05.05.2015 року, виданої Будянською сільською радою Тростянецького району Вінницької області земельна ділянка (пай) №466, яка належить ОСОБА_3 загальною площею 3,4767 га знаходиться на полі №4 за межами селища Дубина. Дане поле протягом 2013 сільськогосподарського року оброблялось ПСП «Кристал» (а.с.88).

Згідно п.8 договору оренди землі, - він укладений на двадцять років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст. 24,25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими Законами України.

Договір оренди земельної ділянки підлягає припиненню за наявності підстав, перелічених у ст. 141 ЗК України та статтях 31, 32 Закону України «Про оренду землі». При цьому зазначений перелік підстав є вичерпним і не може бути доповненим за згодою сторін. Такими підставами можуть бути: 1) закінчення строку, на який було укладено договір; 2) поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; 3) смерть фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови зазначених у Законі України «Про оренду землі» осіб від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; 4) ліквідація юридичної особи-орендаря; 5) одержання орендарем земельної ділянки у власність у порядку, передбаченому ЗК України; 6) примусовий викуп (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності у порядку, встановленому законами України; 7) розірвання договору оренди земельної ділянки за взаємною згодою сторін або у судовому порядку на вимогу однієї зі сторін у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Загальні підстави розірвання договору визначені ч.2 ст. 651 ЦК України.

Пунктом 34 договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодую сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також на інших підставах, визначених законом.

Згідно п.35 договору розірвання договору в односторонньому випадку допускається за умовами: несвоєчасної сплати орендної плати або бажанням власника самостійно обробляти свою земельну ділянку, але не раніше 5-ти років після підписання договору.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області, що набуло законної сили, від 18.02.2012 року у задоволенні позовних вимог, у тому числі ОСОБА_3 до ПП «Агропромислова фірма «Іззія» про розірвання договору оренди землі, скасування реєстрації спірного договору та зобовязання відповідача повернути земельну ділянку у звязку з перепродажем орендарем без згоди власника земельної ділянки право оренди земельної ділянки третім особам та бажанням власника землі самостійно обробляти належну земельну ділянку, відмовлено (а.с.74-84).

Згідно рішення апеляційного суду Вінницької області, яке набуло законної сили, від 31.05.2013 року у задоволенні позовних вимог, у тому числі ОСОБА_3 до ПП «Агропромислова фірма «Іззія» про розірвання договору оренди землі у звязку із невиконання ПП «Агропромислова фірма «Іззія» умов договору, а також за відсутності у договорі істотних умов щодо збереження стану обєкта оренди, передачі у заставу та внесення до статутного фонду права орендної земельної ділянки, відмовлено (а.с.67-73).

Таким чином, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що відповідач усупереч положенням укладеного договору оренди землі здійснила незаконне втручання в господарську діяльність позивача, оскільки дії, які були вчинені нею по розірванню спірного договору оренди, а саме попередження позивача про припинення договору оренди в односторонньому порядку, не свідчать про його розірвання, а лише дають підстави, при відсутності згоди орендаря, звернутись до суду з позовом про розірвання такого договору оренди.

Оскільки, договір оренди землі у встановленому порядку не розірваний (не припинений), недійсність договору оренди не встановлена, а відтак діє презумпція правомірності правочину, яка відповідачем не оспорена. Згідно ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобовязаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватись орендованою земельною ділянкою.

Заперечення представника відповідача про те, що ПСП «Кристал» мало право на обробіток спірної земельної ділянки до вересня 2013 року у відповідності до договору про спільну діяльність від 02.04.2010 року, укладеного між ПСП «Кристал» та ПП «Агрофірма «Іззія» у звязку з неможливістю виконання наказів Господарського суду Вінницької області про зобовязання звільнити землі боржника ПСП «Кристал», суд вважає необґрунтованими та такими, що позбавлені змісту.

Разом з тим, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки позивачем не доведено розміру завданих збитків, доказів щодо понесених ним фактичних витрат (упущена вигода) при невикористанні, та обробітку орендованої земельної ділянки протягом 2013 року суду не надано.

Даного висновку суд дійшов виходячи з наступних підстав.

Вважаючи, що своїми діями відповідач здійснила незаконне втручання в господарську діяльність ПП «Агропромислова фірма «Іззія», позивач, самостійно здійснив розрахунок понесених витрат. Зокрема, упущена вигода ПП АФ «Іззія» у результаті неналежного виконання умов договору оренди землі з боку ОСОБА_3, згідно наведених у позові розрахунків складає: 39 011,26 грн. (фактичний дохід отриманий від реалізації с/г продукції) - 17 303,4 грн. (матеріально-технічні та трудові витрати) = 21 707,86 грн.

На підтвердження розміру понесених збитків у вигляді упущеної вигоди позивачем надано: копію договору контрактації сільськогосподарської продукції №18/02-13 від 08.02.2013 року укладеного між ПП «Агропромислова фірма «Іззія» та ПП «Він-Мол-Агро», згідно якого ПП АФ «Іззія» як виконавець зобовязувалося виробити і передати у власність ПП «Він-Мол-Агро» насіння соняшника, а ПП «Він-Мол-Агро» як замовник прийняти даний товар та здійснити оплату за товар у строк та порядок, передбачений даним договором, а саме у кількості 1 500 тонн врожаю 2013 року на загальну вартість 5 367 000,00, у строк до 30 вересня 2013 року (а.с.17-19), довідку №397 від 03.12.2013 року, видану Управлінням агропромислового розвитку, згідно якої середня урожайність соняшнику по господарствах Тростянецького району станом на 14.11.2013 р. становить 36.9 ц/га. (а.с.20-21), копію експертного висновку №В-254 від 20.11.2013 року, виконаного Вінницькою торгово-промисловою палатою, згідно з яким середня оптово-ринкова вартість насіння соняшника з урахуванням ПДВ за 1 тону становить 3 043,00 грн. (а.с.22), копію угоди №1/04-2015 від 01.04.2015 року укладену між ПП АФ «Іззія» та ЗНДЦ «Лісостепагропромпродуктивність» на створення науково-технічної продукції (НТП), на виконання якої 09.04.2015 року було надано норми витрат матеріально-технічних та трудових ресурсів, необхідних для вирощення 1 га соняшника, згідно з якої для обробітку 1 га. земельної ділянки з метою вирощення соняшнику необхідно було понести наступні витрати: 1. витрата палива, літр на одиницю агрегату складає всього - 112,4 л.; 2. внесення міндобрив: - 580 кг./га. (суперфосфат N40Р40К40) - 2,5 л/га, вода З00 л/га. (гербіциду Харнес 90%) - 100 кг./га. (гранульований суперфосфат Р10) - 100 кг./га. мін. добрива МРК10 (аміачна селітра); 3. кількість людино-днів (механізатори та інші працівники) в сукупності складає 0.9 днів для обробітку 1 га.; 4. норма насіння для посіву складає 4 кг/га. (а.с.24-28), копію додаткового договору №1 від 22.02.2013 року до договору №18/02-13 від 18.02.2013 року та додаток до нього (а.с.85-86), копію плану структури посівних площ ПП «Агропромислова фірма «Іззія» по Будянській сільській раді Тростянецького району Вінницької області на 2013 рік, затвердженого директором ПП «Агропромислова фірма «Іззія» 30.01.2013 року (а.с.87).

Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Поданий позивачем експертний висновок Вінницької торгово-промислової палатою, суд не розглядає як висновок експерта, оскільки даний експертний висновок, не відповідає вимогам ст. 147 ЦПК України та Закону України «Про судову експертизі».

Крім того, відсутні докази, що даний висновок проведений особою, яка згідно вимог ст. 53 ЦПК України та вказаного Закону внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо такі порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із підстав цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки ч.1 вказаної статті вказано, що особа, якій завдано збитків, у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Таким чином, законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, зокрема збитків, за наявності порушень цивільного права особи та причинного звязку між порушенням права й збитками. При цьому розмір заподіяних збитків доводить позивач.

Відповідно до п.1 Порядку визначення відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ №284 від 19.04.1993 року, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведення їх у непридатний для використання стан та неодержання доходів у звязку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Неодержаний дохід це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеженням прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ організацій та громадян.

Згідно п.2 вказаного Порядку, розмір збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісії включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісії оформляється відповідними актами, що затверджуються органами, що створили комісії.

Таким чином, розмір завданих збитків визначається створеними у відповідності до вказаного Порядку комісіями.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується представником позивача, ПП «Агропромислова фірма «Іззія» до відповідного виконавчого комітету про створення такої комісії не зверталось. На підставі отриманих довідок та експертного висновку самостійно здійснили розрахунок збитків, завданих відповідачем.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що відповідачем ОСОБА_3 порушені права позивача ПП «Агропромислова фірма «Іззія», як орендаря спірної земельної ділянки, внаслідок незаконного втручання відповідача в господарську діяльність ПП «Агропромислова фірма «Іззія», шляхом самостійного обробітку спірної земельної ділянки. Однак, належних та допустимих доказів на підтвердження розміру спричинених збитків ПП «Агропромислова фірма «Іззія» неправомірними діями відповідача, як того вимагає зазначений вище Порядок, суду не надано, а тому заявлені позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача слід віднести за його рахунок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 27, 53, 59, 60, 88, 147, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 22, 638 ч.1, 651 ч.2, 792, ЦК України, ст. 95, 141, 152, 156, 158 ЗК України, ст.ст. 1, 13-14, 18, 24, 25, 31, 32 ч.1, 35 Закону України «Про оренду землі», Порядком визначення відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ №284 від 19.04.1993 року, суд, -

в и р і ш и в :

В позові Приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків відмовити.

Судові витрати позивача віднести за його рахунок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя