АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц-/790/2298/15 Головуючий І інстанції: Поліщук Т.В.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Хорошевського О.М., Пшенічної Л.В.,

при секретарі - Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Прокуратури Московського району м. Харкова, Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області, третя особа - Московський відділ Харківського міського управління Головного управління внутрішніх справ України в Харківській області про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в остаточній редакції якого просив стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду у розмірі 3000 грн., завдану, на його думку, незаконною бездіяльністю, що виразилася: у винесенні постанови від 15.10.2014 року про закриття кримінального провадження № 0003481 старшим слідчим СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області та постанови від 08.02.2014 року про закриття кримінального провадження № 0006211 старшим слідчим СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області (а.с.33-36).

В обґрунтування позову зазначає, що в провадженні СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС в Харківській області знаходяться кримінальні провадження за фактом скоєння кримінальних правопорушень ОСОБА_2, відкритих за його заявою кримінальне провадження за фактом скоєння кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 190, 364, 366 КК України директором підприємства "Основа-Промінвест" та ТОВ НВП "Укроснова", головою громадської організації "Фонд підтримки інвалідів" ОСОБА_2, кримінальне провадження за фактом скоєння кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 190, 364, 366 КК України ОСОБА_2 та посадовими особами ПАТ "Универсал Банк"; кримінальне провадження за фактом скоєння кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 190, 191, 358, 364, 366 КК України; кримінальне провадження за фактом скоєння кримінальних правопорушень передбачених ст.212 ч. 1 КК за фактом ухилення від оподаткування Філією №1 підприємства ОПІ ТО ФПІ в особі ОСОБА_2; кримінальне провадження за фактом скоєння кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 172, 175, 358, 366 КК; кримінальне провадження за фактом скоєння кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 172, 175, 358, 366 КК України; кримінальне провадження за фактом скоєння кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 190, 212, 358, 366 КК України; кримінальне провадження за фактом скоєння кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 187, 346, 350, і 356 КК України.

До цього часу йому з боку слідчих СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС в Харківській області в порушення норм КПК України ні по одному із перелічених провадженнях не надано довідку про їх реєстрацію у СРДР, не повідомлено номера кримінальних проваджень.

Вважає, що досудове розслідування по вказаним провадженням майже не проводиться або провадиться неналежним чином, що свідчить про незаконну бездіяльність слідчих та процесуальних керівників прокуратури.

Зазначає, що більшість з вищевказаних заяв про скоєння ОСОБА_2 кримінальних правопорушень подавалися ще у 2013 році та на початку 2014 року. Протягом понад 12 місяців досудового розслідування слідчі та прокурор району намагалися приховати дані злочини шляхом винесення, на його думку, незаконних постанов про закриття кримінального провадження:

Однак за незаконне закриття кримінальних проваджень прокурора та слідчого не притягнуто до дисциплінарної відповідальності та не відшкодовано потерпілому шкоди.

Вважає, що кожна ухвала суду про задоволення скарги потерпілого та скасування постанови про закриття кримінального провадження свідчить про завдання шкоди потерпілому.

Зазначає, що через душевні страждання, йому заподіяно моральну шкоду яку останній зазнав у зв'язку з протиправними діями посадових осіб прокуратури та органів внутрішніх справ, що виразилися у закритті кримінальних проваджень щодо злочинів скоєних відносно потерпілого.

У зв'язку з вказаними незаконними постановами про закриття кримінальних проваджень він був позбавлений права на захист його прав, інтересів як потерпілого та був вимушений робити додаткові зусилля щоб написати, подати скарги на дану незаконну постанову слідчого до суду та прийняти участь у судовому розгляді, у зв'язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, останній подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про його скасування та ухвалення нового, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання з'явилися представники прокуратури Харківської області та представник Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, просили про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишення рішення суду першої інстанції без змін, як такого, що ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих судом обставин.

Інші учасники процесу, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи (а.с. 129) у судове засідання не з'явилися.

Судова колегія розглядає справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

- чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вимогам цивільного-процесуального закону рішення суду першої інстанції відповідає у повній мірі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що у останнього відсутні правові підстави для відшкодування шкоди передбачені Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду". При цьому суд керувався тим, що відшкодування моральної шкоди за вказаним Законом провадиться у разі коли незаконні дії органів дізнання попереднього слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

На порушення вимог ст. ст. 60, 61 ЦПК України позивачем не доведена обґрунтованість позовних вимог та не підтверджена належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, доказами.

Суд правильно послався на той факт, що ОСОБА_1 не позбавлений права у відповідності до положень ч. 2 ст. 303 КПК України оскаржити дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження шляхом подачі скарги до суду за правилами ст. ст. 314-316 КПК України.

З урахуванням особливості та характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, фактичних обставин справи, суд першої інстанції, виконавши вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом, ухвалив рішення таке, що відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, в якому привів мотиви, з яких він вважав встановленою відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, а також правильно зазначив нормативно-правові акти, якими керувався при вирішенні спору, як того вимагають ч. 3 ст. 215 ЦПК України.

Висновків суду першої інстанції доводи апеляційної скарги не спростовують.

Підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, судова колегія не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -