Номер провадження: 22-ц/785/7627/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2015 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Сватаненка В.І.

суддів Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Про стягнення аліментів на утримання дружини» за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

15.05.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, по якому просила стягувати щомісячно з ОСОБА_3 на її користь аліменти на її утримання, у розмірі 1000 грн., починаючи з 15.05.2015 року, до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на те, що 23.09.1995 року сторони зареєстрували шлюб, від якого є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей. Крім того, відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти на неї, як дружину, у якої проживають діти, так як знаходиться у працездатному віці та може працювати. Позивач не працює, оскільки доглядає молодшу дитину до 3-х років. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, вона не має.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав та надав суду заперечення, згідно яким позовні вимоги відповідач вважає безпідставними та зазначив, що 06.07.2015 року він влаштувався на роботу на посаду електрика КУ «Одеський обласний госпіталь інвалідів ВВВ», але заробітну плату не отримував, має хронічне захворювання бронхіальну астму, має на утриманні престарілу матір, яка нещодавно перенесла травму перелом шийки стегна та потребує догляду. Крім того, позивач має джерело доходів, вона є викладачем іноземної мови та надає в приватному порядку послуги з викладання іноземної мови, у звязку з чим просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21.07.2015 року позов ОСОБА_2 був задоволений частково: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 500 грн., починаючи з 15.05.2015 року щомісячно і до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років, тобто до 05.07.2016 року, зазначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 121,8 грн.

04.08.2015 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на вказане рішення районного суду, по якій просить рішення суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, неповне зясування районним судом обставин у справі, а також на недоведеність обставин по справі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає частково.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює у звязку з тим, що занята доглядом за дитиною, дитина знаходиться на її утриманні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду частково.

Судом встановлені такі обставини у справі та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 23 вересня 1995 року зареєстровали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, про що в Книзі реєстрації актів про одруження було зроблено відповідний актовий запис № 1386.

Від даного шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №155790 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 358400.

Судом встановлено, що діти проживають разом із позивачем, знаходяться на її утриманні, відповідач з дружиною і дітьми не проживає, матеріальної допомоги дітям та дружині не надає. Позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_4 до досягненням ним трирічного віку. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, вона не має.

Згідно ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частиною 2 ст. 75 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, зі змісту наведених положень законів вбачається, що право на утримання дружини закон не ставить в залежність від того, чи потребує вона допомоги, як про зазначив суд першої інстанції.

Закон передбачає, що право на утримання дружина має за умови, якщо чоловік може надати матеріальну допомогу.

На дані вимоги закону та конкретні обставини у справі районний суд уваги не звернув.

Між іншим, згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року з відповідача на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання двох дітей по 1000 грн. на кожного, тобто відповідач зобовязаний сплачувати позивачу аліменти в загальному розмірі 2000 грн. (а.с. 47)

Крім того, згідно довідки комунальної установи «Одеський обласний госпіталь інвалідів Великої вітчизняної війни» № 11 від 06.07.2015 року ОСОБА_3 працює в даній установі електромонтером з 06.07.2015 року на 0,5 ставки з посадовим окладом 678,15 грн. ( а.с.58).

Також, позивачем надані суду письмові докази того, що він станом на липень 2015 року хворіє бронхіальною астмою середнього ступеня тяжкості в стадії загострення. ( а.с.48)

Отже, наведені докази свідчать, що відповідач на теперішній час не може надати матеріальну допомогу на утримання дружини.

На дані обставини районний суд уваги не звернув, помилково не застосував положення ч.2 ст. 75 та ч. 4 ст. 84 СК України.

Посилання суду першої інстанції на роздруківки з інтернет ресурсу ОЛХ-Одеса, Одеська область про те, що відповідач починаючи з лютого місяця 2011 року, як приватна особа дає рекламу про професійне дресирування собак та які свідчить про приховання ним свого дійсного доходу, не слід вважати належним та достатнім доказом дійсного матеріального стану відповідача.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з врахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Згідно до п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів вважає доведеним відповідачем тієї обставини, що у теперішній час він не може надати матеріальну допомогу на утримання дружини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає рішення районного суду підлягаючим скасуванню з підстав, передбачених п.п. 2,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України - у звязку недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та з підстав неправильного застосування норм матеріального права та ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

02.12.2015 року м. Одеса