У Х В А Л А

02.03.2015 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області в особі ОСОБА_1, розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Славія Люкс», Приватного підприємства «Салюр» про визнання недійсним договорів, стягнення коштів та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Славія Люкс», Приватного підприємства «Салюр» про визнання недійсним договорів, стягнення коштів та моральної шкоди .

У прохальній позовній заяви позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на всі банківські рахунки відповідачів по справі та заборонити відповідачам відкривати нові рахунки, на час розгляду справи.

Проаналізувавши зміст заяви про забезпечення позову та зміст позовної заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1-3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивачем не надано доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та яким саме чином невжиття заходів забезпечення може, в подальшому, утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, зважаючи на визначений позивачем предмет позову. Тобто вбачаються лише припущення заявника з приводу вказаних у заяві про забезпечення позову, обставин.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведені обставини, враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, а також, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, забезпечення фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На ухвалу суд протягом пяти з дня її проголошення, а уразі проголошення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня її отримання, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Лемак О.В.