Провадження № 2/344/806/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого суддіБойчука О.В.

секретар Кондратів Х.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні гаражем,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про зобов'язання забрати з гаражу АДРЕСА_1, свій автомобіль Dacia Logan 90L, д.н.з. НОМЕР_4, чотири колеса до автомобіля, а також передати ключі від цього гаражу.

Позов обґрунтовано тим, що позивач має право власності на гараж АДРЕСА_1, та бажає розпорядитися ним на власний розсуд. Однак відповідач ОСОБА_2 здійснює користування цим гаражем, тримає там свій автомобіль та колеса до нього, забрав та не повертає ключі. Звертався до відповідача з письмовою вимогою забрати речі з гаража, однак отримав відмову. Оскільки право власності в даному випадку порушене, звернувся з позовом до суду.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та суду пояснив, що придбав за власні кошти у 2006 році гараж, однак в даний час відповідач не дозволяє йому користуватися цим гаражем, оскільки забрав ключі та користується сам. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та суду пояснив, що гараж придбав за власні кошти, однак договір підписав позивач, оскільки на той час цього вимагали певні обставини. Позивач не мав коштів на придбання гаражу, оскільки тоді ніде не працював. Сам знайшов покупця та привів його до нотаріуса. В даний час тримає у себе ключі від гаражу і зберігає в гаражі свої речі та автомобіль. ОСОБА_1 не має права на користування гаражем у зв'язку з відсутністю в нього поваги до батька та належної поведінки. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні дав показання, відповідно до яких він знає сторони з часу укладення договору купівлі-продажу гаражу. Продавав гараж, а ОСОБА_2 прийшов і сказав, що хоче цей гараж придбати. Кошти отримав від ОСОБА_2, а з його сином познайомився у нотаріуса під час підписання договору. Можливо, знав його раніше. Знає, що ОСОБА_2 жив в районі місцезнаходження гаражу. Під час укладення договору купівлі-продажу автомобілів у сторін не бачив.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог та заперечень, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а також про належну обґрунтованість позовних вимог у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником гаражу АДРЕСА_1, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу гаражу від двадцять п'ятого липня 2006 року, витягом № 26289636 від 02.09.2014 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а також узгоджується з записом в технічному паспорті від 11.07.2014 року на гараж, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.а.с. 5, 6, 7-8).

Згідно ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч. 1 ст. 218 Цивільного кодексу України, суд вважає свідчення свідка ОСОБА_3 щодо правочину купівлі-продажу спірного гаражу такими, на яких не може ґрунтуватися дане судове рішення.

За таких обставин, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, з огляду на визнання стороною відповідача обставин чинення перешкод позивачу у користуванні гаражем, суд вважає встановленою наявність невизнання та порушення відповідачем права власності позивача на гараж АДРЕСА_1, у зв'язку з чим таке право позивача підлягає відновленню та захисту способом, обраним самим позивачем, а тому позов слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ч. 3 ст. 41, ст.ст. 55, 124 Конституції України, ч. 2 ст. 15, ст.ст. 16, 218, 328 Цивільного кодексу України, керуючись нормами цивільного процесуального законодавства, зокрема, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 179, 197, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні гаражем - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ідентифікаційний № НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2, забрати з гаражу НОМЕР_5, який належить ОСОБА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_3, та знаходиться в гаражно-будівельному кооперативі АДРЕСА_1, свій автомобіль Dacia Logan 90L, д.н.з. НОМЕР_4, та чотири колеса до автомобіля.

Зобов'язати ОСОБА_2, ідентифікаційний № НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2, передати ОСОБА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_3, ключі від гаражу НОМЕР_5, який належить ОСОБА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_3, та знаходиться в гаражно-будівельному кооперативі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний № НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_3, 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бойчук О.В.