Справа № 703/1652/15-ц
У Х В А Л А

про забезпечення позову

04 грудня 2015 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Васильківська Т.В. , розглянувши заяву представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про забезпечення позову у справі за позовом ПАТ КБ «ПриатБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення богу за кредитним договором, та уточнивши позовні вимоги просили стягнути з відповідача на їх користь 32 173,04 доларів США, що еквівалентно 735 475 грн. 69 коп. та 250 грн.

18 листопада 2015 року справу прийнято до провадження судді Васильківської Т.В. та призначено до судового розгляду.

До початку розгляду справи по суті, представник позивача звернувся до суду із письмовою заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1, та обмежити право виїзду ОСОБА_1 за межі України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити частково.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позов забезпечується, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як передбачено ч. 2 ст. 152 ЦПК України, у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року справ заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з частиною першою статті 151 ЦПК суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (частина друга статті 152 ЦПК), оскільки відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом.

Таким чином, не підлягає до задоволення заява про забезпечення позову в частині обмеження права виїзду ОСОБА_1 за межі України.

Забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з наступного:

Представником позивача надано докази, що відповідачу на праві приватної власності належить нежиле приміщення по вул. Жовтневій, 39б в м. Сміла, та жодних перешкод для його відчуження відповідач не має. Сума позовних вимог є значною, а тому невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення таких вимог. За таких обставин, в порядку забезпечення позову слід накласти арешт на зазначене нерухоме майно, проте в межах суми стягнення.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт в межах суми стягнення на нежиле приміщення по вул. Жовтневій, 39б в м. Сміла що зареєстроване на праві приватної власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 (реєстраційний номер майна 7872564).

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень;

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської областіа через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи;

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.В.Васильківська