Провадження № 2/521/991/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Гуревського В.К.

при секретарі - Гресько О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просила визнати за нею право власності на 53/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 що складається з: у будинку літ. «А»: 1-1 коридор 3,7 кв. м., 1-2 коридор 11,2 кв. м., 1-3 житлова 19,8 кв. м., 1-4 санвузол 3,2 кв. м., 1-9 веранда 4,4 кв. м., 1-10 кухня 7,3 кв. м., 1-11 коридор 12,4 кв. м., з господарських споруд сарай літ. «М» 12,1 кв. м., навіс літ. «Н» 8,0 кв. м., убиральня літ. «Б» 2,5 кв. м.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_2, мати позивача. Померлій на праві власності належало 53/100 частин домоволодіння, що складається з: у будинку літ. «А»: 1-1 коридор 3,7 кв. м., 1-2 коридор 11,2 кв. м., 1-3 житлова 19,8 кв. м., 1-4 санвузол 3,2 кв. м., 1-9 веранда 4,4 кв. м., 1-10 кухня 7,3 кв. м., 1-11 коридор 12,4 кв. м., з господарських споруд сарай літ. «М» 12,1 кв. м., навіс літ. «Н» 8,0 кв. м., убиральня літ. «Б» 2,5 кв. м. Спадкоємцем за законом є тільки позивач, яка з 1977 року постійно проживає та зареєстрована у АДРЕСА_1. У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене майно вона не отримала, тому що були відсутні правовстановлюючі документи, так як мати позивача не зареєструвала своє право власності на спірну частину будинку. За викладених обставин позивач змушена звернутися до суду для захисту своїх прав.

Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, заперечував проти задоволення позовних вимог та просив у них відмовити, посилаючись на те, що з технічного паспорту домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 від 08 листопада 2012 року, вбачається, що 53/100 вищезазначеного домоволодіння було самочинно перебудовано. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. Таким чином, відсутність доказів про законність будівництва будинку літ. «А»: 1-1 коридор 3,7 кв. м., 1-2 коридор 11,2 кв. м., 1-3 житлова 19,8 кв. м., 1-4 санвузол 3,2 кв. м., 1-9 веранда 4,4 кв. м., 1-10 кухня 7,3 кв. м., 1-11 коридор 12,4 кв. м., з господарських споруд: сарай літ. «М» 12,1 кв. м., навіс літ. «Н» 8,0 кв. м., убиральня літ. «Б» 2,5 кв. м., а також зареєстровані права власності на це нерухоме майно разом з системним аналізом вищевикладених норм матеріального права дає підстави зробити висновок про те, що ОСОБА_1 не набула права власності на вищезазначене нерухоме майно в порядку спадкування, що є підставною для відмови у позові.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких обставин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 08 травня 1975 року та після розірвання шлюбу остання змінила прізвище на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 08 травня 1975 року, актовий запис №425.

Від цього шлюбу народилась дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 22 вересня 1998 року, актовий запис №14, де батьками вказані: батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_2.

13 вересня 1980 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на «ОСОБА_1», згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 13 вересня 1980 року, актовий запис №731.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 08 червня 2012 року, актовий запис №5579, яка була матір'ю позивача, у зв'язку із чим відкрилась спадщина.

Померлій на праві приватної власності належала 53/100 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а також для поліпшення житлових умов побудовано самовільні прибудови - гараж «З», прибудови «А2», «А3», «а2», які були збережені, про що свідчить рішення народного суду Іллічівського району м. Одеси від 10 квітня 1973 року, рішення виконавчого комітету про збереження самовільних прибудов від 27 грудня 1984 року за №1289, рішення Міжвідомчої комісії виконкому Іллічівської райради народних депутатів від 13 жовтня 1989 року за №19.

53/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 у м. Одесі складається з: будинку літ. «А»: 1-1 коридор 3,7 кв. м., 1-2 коридор 11,2 кв. м., 1-3 житлова 19,8 кв. м., 1-4 санвузол 3,2 кв. м., 1-9 веранда 4,4 кв. м., 1-10 кухня 7,3 кв. м., 1-11 коридор 12,4 кв. м., з господарських споруд сарай літ. «М» 12,1 кв. м., навіс літ. «Н» 8,0 кв. м., убиральня літ. «Б» 2,5 кв. м., що підтверджується технічним паспортом від 08 листопада 2012 року, виданого на ім'я ОСОБА_2.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із довідки КП «ОМБТІ та РОН» від 01 жовтня 2012 року за №382175.63.12, вбачається, що станом на 01 жовтня 2012 року зареєстровано 47/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 на підставі рішення народного суду Іллічівського району від 10 квітня 1973 року, яким визнано право приватної власності на 47/100 частин будинку, а інша частина домоволодіння в КП «ОМБТІ та РОН» не зареєстрована.

Відповідно до довідки (виписки із будинкової книги про склад сім'ї та реєстрації) від 19 липня 2012 року за №2601, вбачається, що у будинку АДРЕСА_1 у м. Одесі проживають та зареєстровані: ОСОБА_2 (домовласник) - померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_1 (дочка) - з 1977 року, ОСОБА_6 (зять) - з 1982 року, ОСОБА_7 (онук) - з 1998 року, ОСОБА_8 (онук) - з 2004 року.

Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є тільки її дочка ОСОБА_1. У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене майно вона не отримала, у зв'язку з тим, що відсутня державна реєстрація на частину домоволодіння, про що свідчить відповідь П'ятої одеської державної нотаріальної контори від 25 березня 2014 року за №511/02-14.

Таким чином, у зв'язку зі смертю ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, відкрилась спадщина, враховуючи, що позивач заявив у судовому засіданні про прийняття спадщини, за правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину, суд вважає доведеним, що позивач вступила у спадщину, набувши на неї право. Позивач прийняла цю спадщину, інші особи відсутні, які вправі претендувати на спадкове майно, суд вважає за необхідне визнати право позивача таким, що підлягає захисту, визнавши за нею право власності в порядку спадкування за законом.

На сьогоднішній момент позивач позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючих документів, оскільки ОСОБА_2 за час свого життя не зареєструвала в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно правовстановлюючий документ на частину будинку, у такий спосіб не оформивши своє право власності в установленому порядку, яке належало їй на підставі рішення.

Згідно ч. 1 ст. 1261 Цивільного Кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За ч. 1 статті 15 цього Кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 1259, 1261, 1268, 1270, Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 61, 174, 212-215, 217 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 53/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 що складається з: будинку літ. «А»: 1-1 коридор 3,7 кв. м., 1-2 коридор 11,2 кв. м., 1-3 житлова 19,8 кв. м., 1-4 санвузол 3,2 кв. м., 1-9 веранда 4,4 кв. м., 1-10 кухня 7,3 кв. м., 1-11 коридор 12,4 кв. м., з господарських споруд сарай літ. «М» 12,1 кв. м., навіс літ. «Н» 8,0 кв. м., убиральня літ. «Б» 2,5 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: Гуревський В.К