Справа №489/9584/14-ц 03.03.2015 03.03.2015 03.03.2015
Провадження №22-ц/784/618/15 Головуючий у першій інстанції Коваленко І.В.
Категорія 7 Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого: Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Романенко Ю.О.,

за участю позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2015 року

за позовом

ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю фірма сервісний центр «Аладдін» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ ФСЦ «Аладдін» про захист прав споживача.

Позивач зазначав, що 31 жовтня 2014 року він звернувся до відповідача для проведення негарантійного ремонту тепловентилятора ERGO HV 103 в зв'язку з тим, що через 1,5-2 години його роботи з'являється стук лопати вентилятора в поворотному режимі. 05 листопада 2014 року, забравши вентилятор із сервісного центру та перевіривши його роботу вдома, було з'ясовано, що через дві хвилини після ввімкнення з'явився той самий стук, але набагато сильніший. В той же день він повернув вентилятор до майстерні, де майстром під час його огляду було від руки та без приєднання до електромережі прокручено корпус вентилятора та можливо зіпсовано, оскільки відбувся відповідний тріск. На зауваження позивача з цього приводу майстром було повідомлено, що ремонт буде виконано протягом пів години.

Не маючи вільного часу, позивач прийшов до майстерні 07 листопада 2014 року, де йому було повідомлено про необхідність доплатити ще 60 грн. для замовлення нового двигуна, однак він відмовився і йому запропонували або сплатити за послугу або забрати вентилятор.

Не погодившись на ці умови та зважаючи на неможливість усунення недоліку, який на його думку є істотним, просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі вартості аналогічного тепло вентилятора в сумі 300-00грн та моральну шкоду за надання неякісної послуги в сумі 5000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою та просив рішення суду скасувати та ухвалити нове яким задовольнити його вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Виконання робіт особою, що здійснює підприємницьку діяльність на замовлення фізичної особи ( замовника) за плату для задоволення її побутових потреб, згідно з правилами ст. 865 ЦК України породжує правовідносини, які витікають з договору побутового підряду.

Згідно зі ст. 866 Цивільного кодексу України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Зазначені положення містяться також в Правилах побутового обслуговування населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 16травня 1994 року № 313.

До відносин за таким договором, які не врегульовані Цивільним кодексом України застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно із п.п. 12, 15 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця) після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунений; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Із матеріалів справи вбачається та судом встановлено, зо 31 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Сервісного центру відповідача для проведення негарантійного ремонту тепловентилятора FRGO HV103, серійний номер L8, що підтверджується квитанцією до наряду-заказу № 1410646.

Заявленим дефектом у заказ - наряді № 1410646 вказано - сторонній шум.

05 листопада 2014 року після ремонту, позивач отримав тепловентилятор в справному вигляді, що підтверджується підписом позивача на заказ-наряді. Претензії при отриманні приладу ОСОБА_3 не пред'являв. Надані відповідачем послуги позивачем оплачені в сумі 60,00 грн., що підтверджується квитанціями № 572679 від 31.10.2014 та № 573083 від 05.11.2014.

У цей же день, позивач повернув тепловентилятор відповідачу. Відповідно до запису на квитанції прилад повернуто тому, що не працює. Конкретні посилання на несправності тепло вентилятора, при повторному прийманні, відсутні.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказував на те, що повторне звернення до відповідача з приводу ремонту належного йому приладу було пов'язано з тим же самим дефектом - сторонні шуми, які не було усунуто після проведеного ремонту відповідачем і аж ніяк не пошкодженням стопору двигуна повороту корпуса, як на тому наполягає відповідач, оскільки таке пошкодження пов'язано з діями майстра, який в порушення інструкції з експлуатації приладу, пошкодив його механізм при прийнятті приладу 05 листопада 2014 року. За такого просив відшкодувати заподіяну йому матеріальну шкоди, в зв'язку з пошкодженням тепловентилятора, посилаючись на ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України сторони повинні довести ті обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, підставами для виникнення цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди є обов'язкова наявність наступних обставин: невиконання або неналежне виконання договору відповідачем; наявність матеріальної шкоди (втрати, псування чи пошкодження речі), спричиненої таким невиконанням (неналежним виконанням) договору,

наявність вини відповідача у заподіянні шкоди (в тому числі, у виникненні пошкоджень речі позивача), що спричинена позивачу.

Зазначених обставин при розгляді справи встановлено і підтверджено належними доказами не було.

За такого, суд першої інстанції на підставі чинного законодавства, що регулює захист прав споживачів, дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Поняття шкоди визначено у ст. 1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект .

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів діюче цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 р. (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму № 5 від 25 травня 2001 р., № 1 від 27 лютого 2009 р.) спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог і про відшкодування моральної шкоди.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, то підстави для його скасування в силу п.1 ст.308 ЦПК України колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: