Справа № 163/2203/15-ц
Провадження № 2/163/314/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

02 грудня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді - Гайдук А.Л.,

з участю секретаря Сус Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю колишнього подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на частину нерухомого майна, як частки в спільному майні подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю майна, набутого у шлюбі, -

в с т а н о в и в :

02.09.2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, у якому просила визнатиквартиру, яка знаходиться за адресою: Волинська область, м.Любомль, вул.1-го Травня, 14/2, спільною сумісною власністю колишнього подружжя, а саме, її та ОСОБА_6, який помер 15.12.2013 року.

20.10.2015 року ОСОБА_1 збільшила позовні вимоги, у звязку із чим також визначила співвідповідачем приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3, та, окрім вищевказаної позовної вимоги, також просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу ОСОБА_3 12.03.2015 року за реєстровим номером 87 на імя ОСОБА_2 на 1/3 частину вищевказаної квартири, та визнати за нею право власності на 1/2 частки даної квартири, як на частку в спільному майні подружжя.

20.10.2015 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1, у якому просила визнати право особистої приватної власності на вищевказану спірну квартиру за померлим ОСОБА_6.

Ухвалами суду від 20.10.2015 року до участі в справі за первісним позовом в якості співвідповідача залучено приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3, а зустрічний позов ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1

У призначене на 02.12.2015 року судове засідання сторони та їх представники за первісним та зустрічним позовами, а також треті особи, на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, за первісним позовом не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Однак позивачами за первісним та зустрічним позовами, а також відповідачем за первісним позовом - приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3, кожним зокрема, 02.12.2015 року в канцелярію суду подано заяви, у яких останні висловили свою позицію щодо судового спору.

Так, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 у поданій заяві вказала, що від заявлених нею позовних вимог про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю колишнього подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на частину нерухомого майна, як частки в спільному майні подружжя, вона відмовляється, у звязку з вирішенням спору з відповідачем ОСОБА_2 у позасудовому порядку, та одночасно вказала, що наслідки такої відмови від позову їй відомі та зрозумілі, зі змістом ст.206 ЦПК України вона ознайомлена.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 власноручно ствердила, що судовий спір дійсно 01.12.2015 року вирішено у добровільному порядку та його результати задовольняють обидві сторони. Їй відомо, що позивач за первісним позовом подала до суду заяву про відмову від трьох заявлених позовних вимог, тому вона також відмовляється від зустрічного позову та вважає за доцільне не розглядати її зустрічні позовні вимоги, при цьому, наслідки відмови від позовів обома сторонами, які визначені у ст.206 ЦПК України, їй зрозумілі.

Зміст заяви відповідача за первісним позовом - приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3 свідчить про її обізнаність з вирішенням 01.12.2015 року спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а також про подання останньою до суду заяви про відмову від позову, проти задоволення якої вона не заперечує.

Представники позивачів за первісним та зустрічним позовами, а також треті особи, на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, за первісним позовом будь-яких заяв чи клопотань з приводу розгляду справи до суду не подали.

За викладених обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши вищенаведені заяви сторін у справі, а також матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяв позивачів за первісним та зустрічним позовами, наслідком яких є закриття провадження у справі в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Частиною 3 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

У поданих до суду заявах позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 ствердили, що від заявлених кожним із них позовних вимог вони відмовляються та з наслідками ст.206 ЦПК України ознайомлені.

Враховуючи, що позивачам за первісним та зустрічним позовами наслідки закриття провадження у справі, згідно положень ст.206 ЦПК України, відомі та зрозумілі, підстав для неприйняття відмови від первісного та зустрічного позовів судом не встановлено, відмова позивачів у справі від заявлених ними позовних вимог не суперечить закону й не порушує прав та законних інтересів осіб, які беруть участь у справі, тому у відповідності до п. 3 ст. 205 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

При цьому, суд роз'яснює сторонам вищенаведені положення ч.3 ст.206 ЦПК України, а саме, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.31, ч.ч.1, 3 ст.174, п.3 ч.1 ст.205, ч.3 ст. 206 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Прийняти відмову ОСОБА_1 від заявленого позову до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю колишнього подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на частину нерухомого майна, як частки в спільному майні подружжя.

Прийняти відмову ОСОБА_2від заявленого зустрічного позову до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю майна, набутого у шлюбі.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю колишнього подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на частину нерухомого майна, як частки в спільному майні подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю майна, набутого у шлюбі, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Головуюча : суддя А.Л. Гайдук