Справа № 740/582/15
Провадження № 2/740/275/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Ковальової Т.Г.,

при секретарі - Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати зареєстрований 22 листопада 2002 року шлюб з ОСОБА_2, посилаючись на те, що від шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, а спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність їх характерів та різних поглядів на сімейні обов'язки, через що між ними часто виникають сварки і вони втратили почуття взаємоповаги. Спільного господарства вони не ведуть і збереження шлюбу між ними неможливо. Спору щодо поділу майна вони не мають.

11 лютого 2015 року в судовому засіданні за клопотанням відповідача подружжю відповідно до ст.111 СК України був наданий строк для примирення тривалістю один місяць, після спливу якого сторони в судове засідання не з'явилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та їх взаємну згоду на розлучення, в зв'язку з чим вбачається можливість врегулювання спору і суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення.

Законними підставами для задоволення позову є ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Дослідивши усі докази по справі, суд відповідно до ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийняв до уваги неможливість примирення подружжя і встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати.

Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачки обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст.60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22 листопада 2002 року у відділі реєстрації актів громадського стану Ніжинського міського управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 484.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Головуючий суддя Ковальова Т.Г.