№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3203/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Коробенко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 березня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - ПухтиА.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Солом'янського районного суду м.Києва від 26 грудня 2014 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення грошових коштів за депозитом, -

В С Т А Н О В И Л А:

1 грудня 2014 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів за депозитом.

23 грудня 2014 року позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності відповідачу ПАТ «Дельта Банк», заборонити ПАТ «Дельта Банк» здійснювати відчуження будь - якого рухомого та нерухомого майна, що належить на праві власності протягом розгляду справи, накласти арешт на майновий комплекс, що розташований за адресою:м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38 та належить на праві власності ПАТ «Дельта Банк». Свою заяву обґрунтовувала тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки із засобів масової інформації їй стало відомо про скрутний фінансовий стан банку, зупинення ним операцій з повернення вкладів по Україні.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду від 26 грудня 2014 року як незаконну та необґрунтовану та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити апеляційну скаргу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Представник ПАТ «Дельта Банк» - Пухта А.О. проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття судом заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду. Крім цього, накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно банку не є співмірними із заявленими позивачем вимогами та може призвести до блокування господарської діяльності установи.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з наведених роз'яснень, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову, оскільки вимоги у заяві про забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами..

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на їх правильність не впливають.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала Солом'янського районного суду м.Києва постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м.Києва від 26 грудня 2014 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: