Справа № 212/1513/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу в складі;

Головуючого судді; Т.І. Тимошенко.,

при секретарі ; І.О. Мариненко.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу за участю представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача Кукурузи Д.С, позовну заяву,- ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з втратою працездатності, -

В С Т А Н О В И В ;

Позивач ОСОБА_6 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з втратою працездатності.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_6 у своїй позовній заяві суду зазначив, що він пропрацював в шахті «Гвардійська» на підприємстві - відповідача в період з 25 січня 1982 року по 11 серпня 1986 рік по професії - підземний електрозварювальник, з 26 квітня 1994 року по 21 серпня 2013 року - був звільнений з підприємства в зв'язку з виходом на пенсію. 16 липня 2013 року рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини йому встановлено професійні захворювання за діагнозом: радикулопатія часто рецедивуючий перебіг, з вираженими статико - динамічними порушеннями та стійким больовим і периферичним нейросудинним синдромами з вазомоторно - трофічними порушеннями на кистях, та синдромом хребтової артерії, ускладненої дисцикуляторно енцефалопатією з вестибулопатією, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового перфартрозу, остеоартрозу, в поєднанні з періартрозами, ліктьових і колінних суглобів. Висновком МСЕК в 2013 році йому первинно встановлено 35% втрати професійної працездатності, при наступному переогляді 29 вересня 2014 року підтверджено 35% втрати професійної працездатності, встановлено 3 групу інвалідності, наступне переосвідчення 01 вересня 2017 року. З вини підприємства - відповідача, він втратив здоров'я, працездатність, змушений переносить хронічні фізичні болі, а звідси і моральні переживання, у нього почастішали загострення радикулопатії, посилилися болі та обмеження рухів у великих суглобах кінцівок, він проходив неодноразово лікування в неврологічному відділенні, на теперішній час він постійно переносить болі в поперековому відділі хребта з іррадіацією переважно в ліву ногу, обмеження рухів у плечових, ліктьових та колінних суглобах, оніміння в руках, має підвищену чутливість кистей до холоду. В зв'язку з болями в попереку не має змоги тривалий час ходити, сидіти, відчуває гострі болі в тазовому відділі, швидко втомлюється, болі в суглобах непокоять при зміні погоди, весь час почувається хворою людиною, перестав отримувати задоволення від життя. В момент відпочинку та сну, коли знаходиться в лежачому положенні підкладає подушки під спину, ноги, оскільки, гострі болі не дають змоги повноцінно відпочивати. Відчуває дискомфорт та неповноцінність серед оточуючих, для нього це неймовірні нервові потрясіння та переживання, тому він просив суд постановити рішення яким стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 243 000 гривень 00 копійок.

Представник позивача ОСОБА_4, в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, посилаючись на зазначені у позовній заяві факти.

Представник відповідача в справі - Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» позов не визнав у повному обсязі, та вказала, що діючим законодавством про працю, не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадках втрати працездатності та заподіяння шкоди здоров'ю працівника. А норми Цивільного Кодексу України, а саме ст. 1167, 1168, не можуть бути застосовані у такому випадку, на який посилається позивач в справі.

Крім того, на думку представника відповідача, позивач сам винен у тому, що його здоров'ю завдано суттєвої шкоди. Так як він добровільно виконував тривалий час роботу зі шкідливими умовами праці. Тому вини відповідача у завдані шкоди здоров'ю позивача і завдання йому моральних страждань, не має. Крім того, представник відповідача суду зазначив, що позовні вимоги не доведені позивачем та його представником.

Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві, про заподіяння моральної шкоди ОСОБА_6 внаслідок втрати ним працездатності при виконанні важкої праці на підприємстві відповідача в справі, та не створення належних умов відповідачем для виконання безпечної роботи для життя та здоров'я працівників, знайшли підтвердження у наданих позивачем письмових доказах.

Так згідно висновків МСЄК позивачу встановлено 35 % втрати професійної працездатності, з датою перегляду до 01 вересня 2017 року, та встановлено третю групу інвалідності. А згідно Акту форми П-4 від 23 липня 2013 року, розслідування професійного захворювання ОСОБА_6, умови праці відносяться до Ш-го класу, 2 ступеня шкідливості. Саме у цьому акті зазначено, що усі показники шкідливого впливу на здоров'я працівника мають місце, так вони значно перевищують встановлені норми.

Так, рівень фізичного перевантаження з нахилом тулубу 210 при гранично - допустимому до 100; маса вантажу, що переміщується 36 при нормі 30; робоча поза у нахиленому положенні 41,4 при нормі до 25.

Таким чином, та обставина, що позивач захворів професійними захворюваннями, внаслідок того, що відповідачем не були створені належні і безпечні для здоров'я працівників умови праці підтверджені такими документами, - виписками з акту огляду МСЕК та виписками з історії хвороби позивача, характеристикою санітарно-гігієнічних умов праці, медичними довідками, та копією Акту розслідування його професійного захворювання форми П-4 від 23 липня 2013 року.

Заподіяну моральну шкоду позивач оцінив в - 243 000 гривень 00 копійок. При цьому, позивач не надав суду доказів того, чому саме таку суму він вимагає до відшкодування.

Відповідно до статті -1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення особистих немайнових прав, право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", в редакції закону від 21 листопада 2002 року, державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У відповідності зі ст.1167,1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяного працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою яка її завдала.

З огляду на особливості захисту здоров'я потерпілого, поряд з відшкодуванням матеріальної шкоди (яку йому встановлено відшкодовувати), компенсується і моральна шкода, тому що є в наявності факт, заподіяння цієї шкоди.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди застрахованим особам, яким є позивач в справі, не залежить від відшкодування матеріальної шкоди, ст. 23 ч. 4 ЦК України, і є одним зі способів захисту особистих немайнових прав працівників.

Згідно, рішення Конституційного суду від 27.01.2004 року, громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж працівник, що не втрачає професійної працездатності.

Тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, але сума, яку він вимагає до відшкодування є на думку суду завищеною, у повному обсязі не обґрунтованою та не доведеною. Тому суд вважає можливим задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача на користь позивача в справі у відшкодування йому моральної шкоди, - 20 000 гривень 00 копійок.

Сума страхової виплати за моральну шкоду визначається в судовому порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно п.13 Постанови Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗПП (набрала чинності 13.01.2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноваженого ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Оскільки позивач отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має бути відшкодована роботодавцем , який не створив безпечних умов праці.

З вини відповідача, який порушував норми безпеки праці та не забезпечив безпечні умови роботи, позивачу була спричинена моральна шкода. В зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань.

У відповідності зі ст.16, 23, 1167, 1168 Цивільного Кодексу України, ст. 4 Закону України "Про охорону праці", ст. 153, 237-1 КЗПП України, ст. 10,11,60, 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В ;

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково, та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_6 - 20 000 гривень 00 копійок без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ; Т.І. Тимошенко