Справа №490/9285/15-ц 01.12.2015 01.12.2015 01.12.2015
Провадження №22-ц/784/2987/15
Справа № 490/9285/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Черенкова Н.П.
Провадження № 22ц-784/2987/15 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

01 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Гордійчук С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі-ПАТ КБ «ПриватБанк») на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2015 року, постановлену у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

15 вересня 2015 року Банк звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2015 року провадження у справі закрито на підставі п.6 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі Банк просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що Банк звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2015 року провадження у даній справі було відкрито.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що на день звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду 15 вересня 2015 року боржник ОСОБА_2 померла 01 жовтня 2012 року (а.с. 45).

Статтею 30 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом ст. ст. 28,29 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а також здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи зі змісту наведених статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Враховуючи, що ОСОБА_2 померла до пред'явлення вказаного позову до суду, то вона не набула здатності мати процесуальні права та обов'язки відповідача за цим позовом.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи, що обставини смерті ОСОБА_2 були з'ясовані після відкриття провадження у справі, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Помилкове посилання суду на п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, не вплинуло на правильність вирішення процесуального питання при відкритті провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що в кредитних правовідносинах має місце перехід обов'язків боржника до його спадкоємців, тому суд мав зупинити провадження у справі для зясування питання щодо правонаступництва, є безпідставними, оскільки позов пред'явлено до боржника після його смерті , за життя боржник не набув процесуальних прав і обов'язків учасника цього судового процесу у даній справі, у зв'язку з чим такі не набуті за життя процесуальні права і обов'язки не могли перейти до інших осіб, що випливає також і з положень статтей 1218,1219 ЦК України.

У такому випадку кредитор має право на пред'явлення вимоги про стягнення боргу безпосередньо із спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов'язанням спадкодавця в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З огляду на викладене, а також на те, що цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, а процесуальним законом не передбачено право особи пред'являти позов до померлої особи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді :