АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8249/15 Головуючий 1 інст. Задорожна А.М.
Категорія : договірні Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В,

за участю секретаря Лашакової Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу судді Московського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору позики та договору іпотеки недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору позики та договору іпотеки недійсними.

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову у справі. В обгрунтування заяви позивачка вказувала, що після відкриття провадження у справі 08 жовтня 2015 року судом вирішено питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності їй та є предметом іпотеки. Проте, як стало відомо, відповідачем 02 жовтня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу було відчужено вищевказану квартиру ОСОБА_4. Тому ухвала про забезпечення позову залишилася невиконаною. ОСОБА_4 є новим власником квартири та може здійснити її подальше відчуження, що ускладнить виконання рішення суду.

Тому, ОСОБА_1 просила суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4 до вирішення спору по суті.

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2015 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали, якою задовольнити її заяву.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, вказує, що перелік видів забезпечення позову не є вичерпним, тому накладення арешту на майно, що належить не відповідачеві, а іншій особі є законним та обґрунтованим видом забезпечення позову у спірних правовідносинах.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з безпідставності заяви, оскільки майно, на яке позивачка просила накласти арешт належить на праві власності не відповідачу, а іншій особі ОСОБА_4, який не є відповідачем у справі, що унеможливлює накладення арешту на майно іншої особи.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правилами.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що спірними є правовідносини з приводу визнання недійсними договорів позики та іпотеки, укладеними між сторонами.

Предметом договору іпотеки є квартира АДРЕСА_1, яка наразі на праві власності належить ОСОБА_4

Згідно ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відтак, майно, на яке позивачка просить накласти арешт, не належить вже відповідачеві на праві власності.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вимогами чинного законодавства, оскільки матеріали справи містять клопотання ОСОБА_1 про залучення ОСОБА_4 до справи у якості третьої особи, а забезпечення позову чинним законодавством передбачене тільки відносно відповідача.

Крім того, дійсність угоди, за якою третя особа набув права власності на нерухоме майно, позивачкою не оспорювалось.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає , що ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст. 313, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1 ст.314 ст.ст. 315, 317, 319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу судді Московського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий -

Судді: