Справа № 541/1795/15-ц
Провадження №2/541/1245/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 грудня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі

головуючої,судді Куцин В.М.,

при секретарі Борисенко М. Б.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань у м. Краснодоні Луганської області, ПАТ «Краснодонвугілля» про перерахунок страхових виплат та стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував, що він з 01.02.1982 року по 18.04.2007 року працював на шахті «Суходільска- Східна», на теперішній час структурний підрозділ «Шахтоуправління «Суходільське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля», за професіями гірничого майстра, помічника начальника дільниці, старшим гірничим майстром, заступником начальника дільниці, виконуючим обовязки начальника дільниці.

За результатами огляду ВТЕК 04.07.1994 року йому був встановлений ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 20% з 07.06.1994 року по 07.06.1996 року в звязку з професійним захворюванням пильовий бронхіт.

Висновком ВТЕК від 04.10.1996 року повторно був встановлений ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 20% з 01.07.1996 року по 07.06.1998 року.

Висновком ВТЕК від 03.11.1998 року встановлений ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 25% з 01.11.1998 року по 03.10.2000 року.

Висновком ВТЕК від 20.03.2001 року був встановлений ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 20% з 01.11.2000 року безстроково.

Наказом директора шахти «Суходільска - Східна» виробничого обєднання «Краснодонвугілля» № 391 від 11.07.1994 року в звязку з частковою втратою професійної працездатності призначені та виплачуються щомісячні страхові виплати з 07.06.1994 року в розмірі 20% щомісячно в сумі 998717 крб.

З дня призначення щомісячних страхових виплат з 07.06.1994 року по 01.04.2001 року (до утворення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань) підприємством неодноразово провадилося фактичне підвищення тарифних ставок (окладів) у відповідні періоди, на підставі загальнодержавних та галузевих нормативно- правових актів, а саме: в жовтні 1994 року; в лютому 1995 року; в березні 1995 року на підставі телеграми МУП і галузевих профспілок з 21.03.1995 року; в червні 1995 року ; у вересні 1995 року; в жовтні 1996 року ; в листопаді 1999 року. Після проведення перерахунку розмір відшкодування втраченого заробітку склав 205 гривень.

Підприємством не проводилися належним чином перерахунки розміру щомісячних страхових виплат відповідно до вимог абзацу 5 пункту 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної ним працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків (далі Правила № 472) із змінами від 18.07.1994 року, за яким перерахування розміру відшкодування шкоди провадиться в разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових і бюджетних підприємств.

В наслідок чого підприємством йому було не доплачено страхових виплат з 07.06.1994 року по 31.12.1994року - 4711623,91 крб. (47грн.12 коп.); за 1995 рік - 49782943,77 крб. (497 грн. 83 коп.); за період з 01.01.1996 року по 31.08.1996 року - 46466085,12 крб.(464,66 грн.), за період вересень-грудень 1996 року - 719 грн.91 коп., всього за 1996 рік 1184 грн.57 коп.;за січень-грудень 1997 року 2647 грн. 32 коп.; з січня по червень 1998 року - 1323 грн.66 коп.,за листопад грудень 1998 року в звязку визначенням ступеня втрати працездатності 25% -293 грн.19 коп., загальна сума заборгованості за 1998 рік 1616 грн. 85 коп.; за 1999 рік - 1591,85 грн., за 2000 рік 3177 грн. 34 коп.; за період з січня по березень 2001 року - 657 грн. 36 коп. Загальна сума заборгованості відповідача ПАТ «Краснодонвугілля» по щомісячним страховим виплатам за період з 07.06.1994 року по 30.04.2001 року складає 12302,65 грн.

Станом на 01.04.2001 року розмір щомісячних страхових виплат повинен був складати 424,13 грн., який і повинне було передати підприємство до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань у м. Краснодоні Луганської області (далі Фонд) в серпні 2001 року, в з вязку з прийняттям ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»

Фактично підприємством в серпні 2001 року було передано до відділення Фонду розмір щомісячних страхових виплат у сумі 205,00 грн. із середньомісячного заробітку 1025,00 грн. що підтверджується постановою Фонду № 5570 від 27.08.2001 року замість правильного розміру 424,13 грн. із середньомісячного заробітку 2120,65 грн. що стало причиною для невірного нарахування соціальних виплат Фондом відповідно до вимог ст. 29 , 34 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»

В зв'язку з цим йому по теперішній час Фондом сплачуються щомісячні страхові суми, які не відповідають дійсному розміру втраченого заробітку позивачем.

Відповідно до розрахунку зробленого позивачем недоплачена Фондом сума страхових виплат за період з 27.08.2001 року по 30.06.2014 року становить 108235 грн. 80 коп.

Оскільки порушені його права на отримання страхового відшкодування, в звязку з частковою втратою працездатності внаслідок професійного захворювання, просив зобов'язати відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків па виробництві та профзахворювань у м. Краснодоні Луганської області визначити йому, ОСОБА_1 розмір щомісячних страхових сум з 01.07.2014 року в сумі 3416,61 грн. і сплачувати з 01.07.2014 року щомісячні страхові виплати в сумі 3416,61 гри. з подальшими перерахунками згідно законодавства. Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду страхування нещасних випадків на виробництві у м. Краснодоні Луганської області на його користь заборгованість по щомісячним страховим виплатам з 27.08.2001 року по 30.06.2014 року станом на 01.04.2001 року у сумі 108235 грн. 80 коп. Стягнути з відповідача ПАТ «Краснодонвугілля» на його користь заборгованість по щомісячним страховим виплатам з 07.06.1994 року по 30.03.2001 року у сумі 11272 грн. 18 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав викладених у позові, при цьому вказував, що причини не отримання ним належних страхових сум є обєктивними, які виникли з вини відповідачів, оскільки в порушення пункту 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди,заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків, в зв'язку з чим Фонду був переданий занижений розмір заробітку та виникла заборгованість по страховим виплатам з липня 1994 року до 31.03.2001 року, тому Фонд продовжував платити страхові виплати виходячи з переданого ПАТ «Краснодонвугілля» заниженого розміру втраченого заробітку, що спричинило виникнення заборгованості та невірний розмір щомісячних страхових виплат, який проводився Фондом з 2001 року до 2014 року.

ПАТ «Краснодонвугілля» не зроблено перерахунок страхових виплат, які йому належать, з урахуванням коефіцієнта підвищення тарифних ставок за період з липня 1994 року по березень 2001 року. З вини роботодавця розмір щомісячних страхових виплат за вказаний період не відповідав розміру передбаченого законодавством. Крім того вказував, що доказів наданих ним суду достатньо для прийняття рішення по спору, оскільки ним подані копії особових рахунків по заробітній платі за період 1994-2001 роки, які посвідчені відповідачем ПАТ «Краснодонвугілля», що є первинними бухгалтерськими документами яких достатньо для перевірки судом наданого ним розрахунку суми недоплаченого страхового відшкодування, так як інформація наявна у вказаних особових рахунках свідчить про підвищення тарифної ставки працівника на підприємстві відповідно до постанов Кабінету Міністрів України та листів (телеграм) Міністерства вугільної промисловості України. Зважаючи на вказане, та враховуючи значний час за який справа не вирішена судом, наполягав на розгляді справи на підставі доказів наданих ним суду і не заперечував проти постановлення заочного рішення.

Представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань у м. Краснодон Луганської області в судове засідання не зявився, уповноважена особа управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області направив на адресу суду заперечення, де зазначав, що розгляд справи до закінчення проведення антитерористичної операції на території Луганської області не можливий, оскільки місто Краснодон на даний час, являється тимчасово окупованою територією. Відділення виконавчої дирекції фонду в місті Краснодон станом на 01.12.2015 року не виконало накази про переміщення фонду з території, яка тимчасово непідконтрольна українській владі, що унеможливлює безпечний доступ до бухгалтерської та архівної документації, тому відсутня можливість зясувати достовірність копій документів наданих позивачем, як докази по справі, та відповідність їх оригіналам (а.с.178-182).

Представник відповідача ПАТ «Краснодонвугілля», в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких ,клопотань на адресу суду не надходило (а.с.177).

Враховуючи згоду позивача, дотримуючись прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізовуючи положення пункту 1 статті 6 та13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та судового розгляду, виходячи з принципу недопустимості обмеження права громадян на звернення до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові та практичні перешкоди для здійснення цього права, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки положеннями ЦПК України не визначено порядок повідомлення сторін про місце та час розгляд справи судом, які перебувають на тимчасово непідконтрольній органам державної влади території України та не передбачено можливості ухвалення будь-якого іншого процесуального рішення, крім розгляду справи по суті.

Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши всі докази в сукупності щодо їх належності та допустимості, суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів,речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів,висновків експертів .

Виходячи з приписів ст.58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом.

Статтею 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Зважаючи, що позивачем подані всі письмові докази на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог, у вигляді світлокопій, що суперечить вимогам ст. 64 ЦПК України, і враховуючи неможливість отримання їх оригіналів, оскільки місто Краснодон відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р включено в перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Відділення виконавчої дирекції фонду в місті Краснодон станом на 01.12.2015 року не виконало накази про переміщення фонду з території, яка тимчасово непідконтрольна українській владі, що обєктивно підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, місце розташування Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Краснодоні Луганської області , м. Краснодон вулиця Красних шахтарів,18 (а.с.187), що унеможливлює безпечний доступ до бухгалтерської та архівної документації, та виклик в судове засідання відповідача за місцем його розташування.

Незважаючи на вказані обставини, які достовірно відомі позивачу, що підтвердив останній в судовому засідання, ОСОБА_1 наполягав на вирішенні спору на підставі наявних у матеріалах справи доказах та документах та постановленні заочного рішення.

Із наданих позивачем ОСОБА_1 світлокопій документів вбачається, що ОСОБА_1 з 01.02.1982 року до 18.04.2007 року працював на шахті «Суходільська- Східна». Відповідно до даних трудової книжки на час звільнення - відокремлений структурний підрозділ «Шахтоуправління «Суходільське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля», за професіями гірничий майстер, помічник начальника дільниці, старшим гірничим майстром, заступник начальника дільниці на підземних роботах, виконувач обовязків начальника дільниці на підземних роботах.

В період роботи на посаді заступника начальника дільниці на підземних роботах на яку був призначений 30.09.1986 року відповідно до наказу №348/к від 30.09.1986 року за результатами огляду ВТЕК 04.07.1994 року йому був встановлений ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 20% з 07.06.1994 року по 07.06.1996 року в звязку з професійним захворюванням пильовий бронхіт (а.с. 25-31), який в подальшому підтверджувався Висновком ВТЕК від 20.03.2001 року та встановлений ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 20% з 01.11.2000 року безстроково.

Згідно записів в трудовій книжці ОСОБА_1 01.05.1995 року відповідно до наказу №55/к від 30.04.1995 року призначений на посаду виконувача обовязків начальника дільниці на підземних роботах (а.с.29).

Статтею 2 ч. 1 ЗУ «Про оплату праці» передбачено що основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

За таких обставин суд не може погодитися з твердженнями позивача і не вважає належним та допустимим доказом (копії особових рахунків про розмір нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 з червня 1994 року по березень 1997 року (а.с.56.58-68) та з квітня 1997 року по вересень 2001 року (а.с.67-85)), який підтверджує розмір тарифної ставки (окладу) заступника начальника дільниці на підземних роботах, працюючи на якій позивач отримав професійне захворювання, зміна якої відповідно до вимог п. 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків від 23.06.1993 року із змінами та доповненнями (які регулювали спірні правовідносини з часу їх виникнення до 2001 року) передбачала перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу).

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які підтверджують підвищення тарифної ставки (окладу працівника) займаної ним посади, які на його думку були не враховані відповідачами при визначенні розміру страхового відшкодування, разом з тим з наданих позивачем копій особових рахунків вбачається зміна розміру виплаченої йому страхової суми з 01.11.1994 року, з 01.01.1995 року, з 01.02.1995 року, з 01.06.1995 року, з 01.10.1995 року, 01.01.1996 року,з 01.08.1996 року часу законодавчо врегульованого збільшення розміру виплат на відшкодування втраченого заробітку, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про зобов'язання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків па виробництві та профзахворювань у м. Краснодоні Луганської області визначити ОСОБА_1 розмір щомісячних страхових сум з 01.07.2014 року в сумі 3416,61 грн. і сплачувати позивачу з 01.07.2014 року щомісячні страхові виплати в сумі 3416,61 гри. з подальшими перерахунками згідно законодавства, стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду страхування нещасних випадків на виробництві у м. Краснодоні Луганської області на його користь заборгованість по щомісячних страхових виплатах з 27.08.2001 року по 30.06.2014 року у сумі 108235 грн.80 коп., стягнення з відповідача ПАТ «Краснодонвугілля» на користь позивача заборгованість по щомісячних страхових виплатах з 07.06.1994 року по 30.03.2001 року у сумі 1272 грн.18 коп. необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог.

В звязку з відмовою в задоволенні позову при зверненні до суду з яким позивач був звільнений від сплати судового збору, та відсутністю даних про наявність у відповідачів судових витрат питання стягнення о судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.10,11,60,88, 208,209,212,213 ,214,215 224-228,293 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Краснодоні Луганської області, Публічного акціонерного товариства «Краснодонвугілля» про перерахунок страхових виплат та стягнення заборгованості, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного судуПолтавської області, через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_2