Номер провадження: 22-ц/785/2822/15
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Кварталової А.М.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області Іскренко О.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, за апеляційною скаргою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області Іскренко О.С. на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року про відмову в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

встановила:

У грудні 2014 року до суду надійшло подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області Іскренко О.С. (далі - Державний виконавець) про тимчасове обмеження керівника фірми "Київ" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю - ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України, у зв'язку з її ухиленням від виконання рішення господарського суду Одеської області про стягнення з фірми "Київ" на користь держави збитків у сумі - 6 188 379,21 грн..

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2014 р. у задоволенні подання державного виконавця відмовлено.

Державний виконавець в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення його подання. Посилається на те, що ухвалу постановлено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Заперечень на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) державний виконавець може звернутися до суду з поданням про тимчасове обмеження керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.94 р. № 3857-ХІІ, з подальшими змінами, (далі - Закон № 3857-ХІІ) громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, у тому числі, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відмовляючи в задоволенні подання державного виконавця, суд виходив з того, що останній не довів умисного ухилення ОСОБА_5 від виконання рішенням суду (а. с. 9 - 9 зворотна сторона).

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, ці висновки суду відповідають фактичним обставинам справи. Суд дійшов вказаних висновків без порушень норм матеріального та процесуального права.

До подання державного виконавця додано наказ господарського суду Одеської області та постанова про відкриття виконавчого провадження, витяг з ЄДР щодо ТОВ Фірма "Київ" (а. с. 2 - 5).

До апеляційної скарги будь-яких копій документів з виконавчого провадження не додано. Таким чином, додані до подання документи не містять відомостей про те, що керівник юридичної особи - боржника був повідомлений про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення з ТОВ грошової суми, надання строку для добровільного виконання, попередження про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду. Відсутні також відомості з ДАІ про відсутність у боржника транспортних засобів, відомості з Державної реєстраційної служби щодо наявності або відсутності нерухомого майна. Відсутні докази щодо працевлаштування керівника юридичної особи - боржника за межами України, намагання виїхати за межі України на постійне місце проживання тощо.

Вищевказаним законом України № 3857-ХІІ передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов'язань (наявність боргу), а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, державному виконавцю необхідно надавати докази, а суду належить з'ясовувати чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Підставою задоволення подання державного виконавця про обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України є - доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду. Ухилення полягає у навмисному чи іншому свідомому невиконанню боржником покладених на нього обов'язків. Особа, яка має невиконані зобов'язання (борг), не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Тому посилання державного виконавця на ухилення від виконання боржником покладених на нього рішенням суду обов'язків, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Тягар доказування цього лежить на державному виконавцеві. Наявні у справі матеріали не містять достатніх доказів для того, щоб зробити висновок про умисне ухилення керівника юридичної особи - боржника від виконання рішенням суду.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.13 р. "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України".

За вищевказаних обставин доводи апелянта щодо безпідставності посилання суду на відсутність доказів умисного ухилення керівника фірми від виконання рішення господарського суду є неспроможними.

Посилання апелянта на те, суд першої інстанції розглянув справу без участі державного виконавця, не дослідив матеріали виконавчого провадження не приймаються до уваги, виходячи з наступного. Апелянт, будучі сповіщеним про час і місце розгляду справи, до апеляційного суду не з'явився, матеріали виконавчого провадження ні до апеляційної скарги, ні в судове засідання не надав. Частинами 2, 3 ст. 10, ч. 3 ст. 27, ст. ст. 60, 131 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Особи, які беруть у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Якщо попереднє судове засідання не проводиться, сторони зобов'язані подати докази до початку розгляду справи по суті. Тому, державний виконавець несе ризик настання негативних наслідків у випадку нездійснення ним процесуальних дій з надання доказів.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів державного виконавця, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно із ст. ст. 79, 88 ЦПК України, у зв'язку із ненаданням доказів про звільнення державного виконавця від сплати судового збору, з відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у сумі - 121,80 грн., який не було сплачено під час подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області Іскренко О.С - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року про відмову в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - залишити без змін.

Стягнути з відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області в дохід держави судовий збір у сумі - 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп..

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

А. М. Кварталова