справа №2/489/1012/15
УХВАЛА

19 березня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності

встановив:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому просив припинити право власності відповідача ОСОБА_4 на ? частки квартири із виплатою відповідачу грошової компенсації в сумі 139507,00 грн. та визнати за ним право власності на цю частку квартири.

До ухвалення рішення у справі представники сторін звернулися до суду із заявою про затвердження мирової угоди, відповідно до якої відповідач передає своє право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 на користь позивача із виплатою останнім грошової компенсації в розмірі 184000,00 грн. Після отриманням грошової компенсації ОСОБА_4 втрачає право власності на ? частки квартири, а ОСОБА_3 набуває право власності на вказану частку.

У судовому засіданні представники сторін просили визнати та затвердити мирову угоду на запропонованих ними умовах.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, ознайомившись із змістом мирової угоди, не вбачає підстав для задоволення спільної заяви представників сторін з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 20.06.2014 та додаткового рішення цього суду від 19.08.2014, визначено, що частки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними і складають по ? кожного.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, сформованих 14.02.2015 за індексним номером 33649879 та 33649945, підтверджується реєстрація права власності ОСОБА_3 на ? частку спірної квартири. Реєстрація права спільної часткової власності іншим співвласником не підтверджена. Відомості щодо обтяжень спірної квартири у державних реєстрах відсутні.

Із змісту мирової угоди видно, що сторони виріши припинити право спільної часткової власності відповідача на ? частку квартири з виплатою останньому позивачем грошової компенсації в розмірі 184000,00 грн. та набуття позивачем права власності на частку відповідача.

Зарахування грошової компенсації на депозитний рахунок ТУ ДСА у Миколаївській області сторони мирової угоди не передбачають.

Відповідно до частин першої , третьої, четвертої, шостої статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету спору.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди.

Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до частин першої, другої статті 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Частиною другою статті 42 ЦПК України передбачено, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Із наданих представникам сторін довіреностей встановлено.

Довіреність представника позивача ОСОБА_1 від 26.02.2014 за № 612/14 посвідчена за місцем проживання позивача ОСОБА_3 керівником ЖКП ММР «Південь». Надані позивачем представнику повноваження не місять обмежень щодо укладення мирової угоди.

Довіреність представника відповідача ОСОБА_2 від 27.03.2014 за № 795 посвідчена за місцем роботи відповідача керівником Приватного Торгово-Будівельного підприємства «Кінобуд» та передбачає укладення і затвердження мирової угоди, а також вчинення інших процесуальних дій представником. Проте, не містить повноважень щодо отримання коштів представником від іншої сторони спору та їх збереження.

Крім того, згідно змісту вказаної довіреності вбачається, що в ній посада та розпорядчий акт на підставі якого прийнято на роботу відповідча не вказані. Окремо, копії розпорядчого акту про працевлаштування відповідача суду не надано.

Таким чином, враховуючи не передбачення вказаної довіреністю можливості отримання коштів представником відповідача від іншої сторони спору та їх збереження, а також відсутності доказів щодо працевлаштування відповідача на Приватне Торгово-Будівельне підприємство «Кінобуд», що ставить під сумнів правомірність посвідчення довіреності представника відповідача керівником вказаного підприємства, що може призвести до порушення права відповідача на отримання грошової компенсації, суд не вбачає підстав для визнання мирової угоди та її затвердження.

Керуючись статтями 175, 293 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяву представників сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про затвердження мирової угоди в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак за наявності підстав може бути оскаржена в апеляційному порядку разом з рішенням суду.

Суддя І.В.Коваленко