Справа № 183/4832/14
№ 2/183/292/15
13.02.2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Березюк В.В.,
при секретарі Тен І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Асоціації фермерів «Агрокомплекс» про розірвання договору оренди землі,-
Відповідно до п. 9 договору оренди землі та п. 1 Указу Президента України від 02 лютого 2002 року «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв). Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», визнано одним з пріоритетних завданьпореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема, шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки.
Однак, відповідач не виконує умови договору щодо своєчасної сплати орендної плати, а саме, не виданою за період 2010-2013 роки лишається солома, що є порушенням умов договору, а тому позивач вимушений звернутись із зазначеним позовом до суду з метою розірвання зазначеного договору оренди в односторонньому порядку.
Вважаючи свої права порушеними, він звернувся до суду із зазначеним позовом.
Позивач в судове засідання не з'явився, його представник ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої свої позовні вимоги підтримує, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Представник АФ «Агрокомплекс» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд до відома не поставив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення повістки.
Ухвалою суду встановлено заочний порядок розгляду справи.
В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що пунктом 9 вищезазначеного договору оренди земельної ділянки передбачена сплата орендної плати в сумі не менше 3% грошової (кадастрової) оцінки землі або по узгодженню з орендодавцем сільгосппродукцією (а саме зерно - 1400 кг; насіння соняшнику - 200 кг; цукор - 50 кг; мука - 50 кг; солома - 1 тонна), наданням послуг по оранці та культивації присадибних ділянок за рахунок орендної плати та матеріальної допомоги на поховання.
За змістом статті 13, частин 1-3 статі 21 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Відповідно до пункту "д" частини 1 статті 141 Земельного Кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів систематичної несплати орендної плати.

Незважаючи на той факт, що представником позивача була подана до суду заява про розгляд справи у його відсутність, судом неодноразово здійснювалися виклики позивача з метою роз'яснення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, однак позивач в судове засідання не з'явився.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 58, 10, 57, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 1223, 1225, 1261, 1267 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовуОСОБА_1 до Асоціації фермерів «Агрокомплекс» про розірвання договору оренди землі- відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя В.В.Березюк