У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,
суддів: Висоцької В.С.,Маляренка А.В.,Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 29 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, у якому просила суд стягнути з ОСОБА_7 на її користь аліменти на її утримання щомісячно у розмірі 400 грн довічно.

Свої вимоги ОСОБА_6 мотивувала тим, що їй 81 рік, є непрацездатною, інвалідом 2 групи безстроково, постійно хворіє, отже, потребує постійного лікування та догляду, пенсії чи інших доходів немає. ОСОБА_7 - її донька, будь-якої матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки отримує пенсію, аліменти від свого сина та продовжує працювати.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 червня 2014 року позов частково задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн щомісячно, починаючи утримання з 11 грудня 2013 року.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 29 липня 2014 року рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 червня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн щомісячно, починаючи утримання з 11 грудня 2013 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_6, суд апеляційної інстанції виходив із того, що через похилий вік, інвалідність, захворювання та необхідність постійного лікування позивачка потребує матеріальної допомоги, яку зобов'язана надавати донька ОСОБА_7, оскільки остання не надала доказів наявності обставин для звільнення її від обов'язку утримувати свою матір.

Такий висновок суду апеляційної інстанції є правильним, оснований на доказах наданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України).

Судами встановлено, що ОСОБА_7 є дочкою ОСОБА_6 (а. с. 25, 26).

Відповідно довідки МСЕК від 15 березня 2001 року ОСОБА_6 є інвалідом другої групи, інвалідність встановлена безстроково (а. с. 5).

Відповідно до довідки від 07 червня 2013 року № 3421, що видана управлінням Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя, розмір пенсії ОСОБА_6 за перше півріччя 2013 року становив 1 088 грн 71 коп. щомісячно (а. с. 6).

Відповідно до довідки від 12 червня 2014 року № 5590, що видана управлінням Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя, розмір пенсії ОСОБА_7 за перше півріччя 2014 року становив 1 192 грн 31 коп. щомісячно (а. с. 80).

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок дітей утримувати батьків за двох обставин: коли батьки є непрацездатними та якщо діти можуть надавати допомогу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, визначився з відповідною правовою нормою, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Доводи касаційної скарги, матеріали справи, зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 29 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді: В.С. Висоцька А.В. Маляренко О.В. Умнова І.М. Фаловська