Справа №173/233/15-ц
Провадження №2/173/329/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 1 жовтня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, народилася дитина - син ОСОБА_3. З січня 2013 року припинено шлюбні відносини з відповідачем і з того часу вони проживають окремо. Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач працює охоронцем та отримує щомісячний дохід близько 2000 грн. На підставі вищевикладеного позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти стягнення аліментів не заперечував.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну малолітню дитину - сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с.5).

Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Новомиколаївської селищної ради № 101 від 4 лютого 2015 року (а.с.3).

Відповідач офіційно працевлаштований, має стабільну заробітну плату. Матеріальну допомогу на утримання сина надає не регулярно.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 181, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 88, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 (ін.н.НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ін.н.НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 9 лютого 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 (ін.н.НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко