Номер провадження: 22-ц/785/4182/15
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

06.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просив суд ухвалити рішення, яким відновити становище, яке мало місце в дійсності - встановити наявність страхового стажу та зобов'язати відповідача - Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси ( далі - УПФУ у Київському районі м. Одеси) вчинити певні дії:

зарахувати до страхового стажу ОСОБА_3 періоди з 01 вересня 1966 року по 15 липня 1968 року та з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року, здійснити перерахування пенсії;

зобов'язати УПФУ у Київському районі м. Одеси зарахувати до страхового стажу ОСОБА_3 періоди з 01 вересня 1966 року по 15 липня 1968 року, коли він працював і навчався в міському профтехучилищі № 9 міста Одеси, про що свідчить запис в особовій картці заводу імені Жовтневої революції, в подальшому перейменованому на виробниче об'єднання "Одесапочвомаш"; та з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року, коли він працював у відкритому акціонерному товаристві (далі - ВАТ) "Одестрансавто", що підтверджується довідкою про заробіток для обчислення пенсії ВАТ "Одестрансавто" від 01 лютого 2006 року № 138/1;

зобов'язати УПФУ у Київському районі м. Одеси здійснити перерахування пенсії з врахуванням його страхового стажу у періоди з 01 вересня 1966 року по 15 липня 1968 року та з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року.

Свої вимоги мотивував тим, що призначення йому пенсії УПФУ у Київському районі м. Одеси у розмірі 894 грн. не відповідає вимогам Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, страховий стаж безпідставно знижено до 42 років 8 місяців, 3-х днів, не враховано суми одержуваних ним заробітних плат, що істотно порушує його соціальні права.

Представник відповідача - УПФУ у Київському районі м. Одеси у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника управління, а також надав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати зазначене вище рішення суду та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_3, 1952 року народження, є пенсіонером та перебуває на обліку в відділі пенсійного забезпечення УПФУ у Київському районі м. Одеси, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2, отримує пенсію за віком в розмірі 894,00 грн.

Звернувшись до суду з даними позовними вимогами, апелянт вважав, що при призначенні йому пенсії у розмірі 894 грн., УПФУ у Київському районі м. Одеси в порушення вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, не були враховані періоди його страхового стажу, а саме: з 01 вересня 1966 року по 15 липня 1968 рік, коли він працював і навчався в міському профтехучилищі № 9 міста Одеси, та період його роботи з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року у ВАТ "Одестрансавто", що підтверджується довідкою про розмір його заробітної плати в період з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року.

У зв'язку з цим, його страховий стаж УПФУ у Київському районі м. Одеси було безпідставно знижено до 42 років 8 місяців, 3-х днів, що істотно порушує його соціальні права.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що правовідносини, які виникли між апелянтом та УПФУ у Київському районі м. Одеси регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України № 3668), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Крім того, подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій регулюється також Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 21-1 (далі - Порядок).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 вказаного Закону України № 3668 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно ст. 40 Закону України №3668 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження: довідки про заробітну плату первинними документами у період до 2016 року або у разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 січня 2010 року, становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до січня 2000 року, незалежно від перерв.

Пунктом 43 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно з п. 38 даного Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а)перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б)здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в)перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Таким чином, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Судом встановлено, що для призначення пенсії апелянт надав УПФУ у Київському районі м. Одеси довідку про заробітну плату з ВАТ "Одестрансавто" від 01.02.2006 року №138/1 за період його роботи на даному підприємстві, а саме: з 1985 року по 1989 рік, яка не була врахована останнім при призначенні апелянту пенсії, оскільки підлягала обов'язковій перевірці обґрунтованості її видачі.

За письмовим повідомленням УПФУ у Київському районі м. Одеси підприємство ВАТ "Одестрансавто" з листопада 2007 року звіти до Пенсійного фонду України не надає, страхові внески з 01.11.2006 року не сплачує та за юридичною адресою (м. Одеса, вул. Генерала Плієва, 1) не знаходиться.

Вказані обставини стали причиною того, що УПФУ у Київському районі м. Одеси не має можливості встановити місцезнаходження первинних документів по нарахуванню заробітної плати апелянта.

Не погодившись з рішенням УПФУ у Київському районі м. Одеси, апелянт ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних, оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Статтею 17 КАС України встановлено, що до компетенції адміністративних судів віднесено розгляд спорів фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальних дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, судова колегія вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 щодо зобов'язання зарахувати до його страхового стажу періоди з 01 вересня 1966 року по 15 липня 1968 року та з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року, та здійснити перерахування його пенсії з врахуванням страхового стажу у зазначені вище періоди, не можуть бути предметом розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки апелянт оскаржує дії УПФУ у Київському районі м. Одеси, як суб'єкта владних повноважень.

Такі вимоги повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства, відповідно до вимог Кодексу про адміністративне судочинство України.

Відповідно до ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому колегія суддів виходить із вимог, передбачених ч. 3 ст. 303 ЦПК України, відповідно до яких апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасування судового рішення та закриття провадження у справі, в частині позовних вимог апелянта щодо зобов'язання УПФУ у Київському районі м. Одеси зарахувати до його страхового стажу періоди з 01 вересня 1966 року по 15 липня 1968 року та з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року, та здійснити перерахування його пенсії з врахуванням страхового стажу у зазначені вище періоди.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що 17 квітня 2014 року апелянт звертався до Київського районного суду м. Одеси з позовом до УПФУ у Київському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій про відмову у проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок пенсії та виплати заборгованості.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року, у задоволенні вимог ОСОБА_3 було відмовлено (а.с. 32-35).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи чи особа щодо якої встановлені ці обставини.

Таким чином, зазначені вище позовні вимоги апелянта вже були предметом судового розгляду в порядку адміністративного судочинства і постановою Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2014 року було встановлено, що УПФУ у Київському районі м. Одеси при нарахуванні пенсії апелянту діяло в межах наданих повноважень з дотриманням вимог діючого законодавства, у зв'язку з чим підстав для зобов'язання проведення перерахунку пенсії не вбачається.

Що стосується позовних вимог апелянта стосовно встановлення наявності страхового стажу, то судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні даних позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 № 920), основним документом, який підтверджує стаж роботи для призначення пенсій є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 8 цього Порядку визначено, що час навчання підтверджується дипломами посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Судом першої інстанції встановлено, що в трудовій книжці апелянта є запис про його навчання в міському профтехучилищі № 9 міста Одеси, але запис зроблено без посилання на відповідний документ, його номер та дату видачі (графа 4).

З матеріалів справи вбачається, що апелянт на вимогу УПФУ у Київському районі м. Одеси для перерахунку стажу не надав ні атестат про навчання в профтехучилищі, ні архівну довідку, що підтверджує період його навчання.

Тобто доказів, які підтверджують навчання апелянта в міському профтехучилищі № 9 міста Одеси, позивач ОСОБА_3 суду не надав.

Таким чином, суд першої інстанції правильно зробив висновок про те, що підстав для врахування часу навчання апелянта в міському профтехучилищі № 9 міста Одеси за записом в трудовій книжці немає, оскільки запис внесено без посилання на відповідний документ, його номер та дату видачі (графа 4), як то передбачено пунктом 26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях затвердженої постановою Держкомпраці від 20.06.1974 №162.

Що стосується наданої позивачем довідки про заробітну плату з ВАТ "Одестрансавто" від 01.02.2006 №138/1 за періоди з 1985 по 1989 роки, то УПФУ у Київському районі м. Одеси обгрунтовано не врахувала її при призначенні йому пенсії, оскільки довідка підлягала обов'язковій перевірці обґрунтованості її видачі.

За письмовим повідомленням УПФУ в Малиновському районі м.Одеси підприємство ВАТ "Одестрансавто" з листопада 2007 року звіти до Пенсійного фонду України не надає, страхові внески з 01.11.2006 не сплачує та за юридичною адресою (м. Одеса, вул. Генерала Плієва, 1) не знаходиться. У зв'язку з цим управлінням неможливо встановити місцезнаходження первинних документів по нарахуванню зарплати.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що період роботи позивача ОСОБА_3 з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року у ВАТ "Одестрансавто" зарахований УПФУ в Київському районі м. Одеси до його трудового стажу, що неодноразово наголошувалось УПФУ в Київському районі м. Одеси в своїх листах на адерсу ОСОБА_3 (11-13, 15-18).

У зв'язку з чим позовні вимоги щодо зарахування до трудового стажу ОСОБА_3 періоду його роботи у ВАТ "Одестрансавто" з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року є безпідставними.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2015 року, в частині позовних вимог ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про зобов'язання вчинити певні дії, шляхом зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси зарахувати до страхового стажу ОСОБА_3 періоди роботи з 01 вересня 1966 року по 15 липня 1968 року та з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року, та здійснити перерахування пенсії з урахуванням вказаних періодів роботи, підлягає скасуванню та провадження у справі у вказаній частині позовних вимог - закриттю.

В решті рішення є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду, в частині встановлення наявності страхового стажу залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 303, 304, п.п.1,4 ч.1 ст. 307, ч. 1 ст. 310, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2015 року, в частині позовних вимог ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про зобов'язання вчинити певні дії, шляхом зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси зарахувати до страхового стажу ОСОБА_3 періоди роботи з 01 вересня 1966 року по 15 липня 1968 року та з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1989 року, та здійснити перерахування пенсії з урахуванням вказаних періодів роботи, скасувати та провадження у справі у вказаній частині позовних вимог закрити.

Роз'яснити ОСОБА_3, що розгляд зазначених позовних вимог відноситься до юрисдикції адміністративного судочинства.

Роз'яснити ОСОБА_3, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В решті рішення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко