Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"27" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 20.07.2013 року він придбав у ОСОБА_4, яка є його родичкою, квартиру АДРЕСА_1. Після придбання спірної квартири йому стало відомо, що в квартирі зареєстрована стороння особа - відповідач по справі. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між ним та відповідачем стосовно реєстрації та проживання останнього не існувало і не існує. Більш того, відповідач не є членом його (позивача) сім'ї чи родичем. Після придбання ним (позивачем) квартири відповідач жодного дня не проживав у квартирі, більш того, зі слів ОСОБА_4, вона ніколи його не бачила, та навіть не знає як він виглядає.

В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечував щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

В судове засідання представник третьої особи - Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, не з'явився, надіслав прохання щодо розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки форми 3, виданої ЖРЕО № 410 від 30.05.2014 року, в спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_4 (колишній власник квартири) та ОСОБА_2 - відповідач по справі.

Згідно актів від 03.06.2013 року, 18.09.2013 року та 03.03.2014 року, слідує, що відповідач за спірною адресою з квітня 2013 року не проживає. Фактично проживає ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

По даній справі встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі з моменту реєстрації - 02.04.2013 року. Відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідач до суду не надав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.

Суддя: