Справа № 404/9076/14-ц
Номер провадження 2/404/389/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

при секретарі Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради, про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком, ОСОБА_1, залишивши його на утриманні та вихованні позивача за адресою: АДРЕСА_1.

Через канцелярію суду представником позивача подано заяву (вх. № 8268 від 11.03.2015 року) про зупинення провадження у справі в звязку з перебуванням у тривалому службовому відрядженні позивача (а.с. 100).

Адвокат відповідача проти задоволення заяви про зупинення провадження у справі заперечила, враховуючи строки розгляду справи, а також те, що позивач не зявився у два попередні судові засідання, хоча його явка визнана судом обовязковою, про що надала суду відповідну письмову заяву (вх. № 8667 від 13.03.2015 року, а.с. 102).

Пунктом 3 частини 1 статті 202 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перебування сторони у тривалому службовому відрядженні.

При цьому, за частиною 2 статті 202 Цивільного процесуального кодексу України суд не зупиняє провадження у випадках, встановлених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року в пункті 33 розяснено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 Цивільного процесуального кодексу України, а за наявності підстав, визначених статтею 202 Цивільного процесуального кодексу України має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви.

З огляду на викладене, зупинити провадження у справі з підстав, визначених статтею 202 Цивільного процесуального кодексу України є правом суду, а не обовязком.

Крім того, застосовуючи пункти 2, 3, 5 частини першої статті 202 Цивільного процесуального кодексу України відповідно про зупинення провадження у зв'язку із захворюванням сторони, перебуванням її у службовому відряджені чи призначенням судом експертизи, суд повинен виходити з того, що у таких випадках відповідно до змісту статті 157 Цивільного процесуального кодексу України провадження у справі може бути зупинено, якщо передбачається, що зазначена відсутність сторони або проведення експертизи триватиме понад установлені строки розгляду справ. Аналогічна правова позиція викладена в пункті 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року.

Таким чином, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів його перебування у тривалому службовому відрядженні, а також з врахуванням положення частини 2 статті 202 Цивільного процесуального кодексу України, заява представника позивача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 202, 208, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача, ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_4