"02" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.
при секретарі: Ізвольській С.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпровський районний відділ ДМС України в м. Києві про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, третя особа Дніпровський РВ ДМС України в м. Києві про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку.
Представником позивача були направлені до суду письмові уточнення позовних вимог. Згідно письмових уточнень, позивач просить позбавити відповідача права користування житловим приміщенням квартирою № 191 в будинку № 41-Б по вулиці Алма-Атинській у місті Києві, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі Акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві О.Л. ОСОБА_3 від 25.05.2015 р. позивач придбала у власність на прилюдних торгах трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належала відповідачу.
Після придбання позивачем квартири відповідач залишається зареєстрованим в даній квартирі, хоча в квартирі не проживає, своїх речей не зберігає тощо.
08.07.2015 року позивач оформила право власності на придбану квартиру у встановленому законом порядку , що підтверджується свідоцтвом, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєструвала право власності в реєстрі за № 1027, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.07.2015 року № 10330292.
Фактичного місця проживання відповідача позивач не знає, не може безпосередньо вимагати у нього, щоб він знявся з реєстрації.
Зі слів сусідів відповідач за адресою: АДРЕСА_2, не проживає з серпня 2014 року. Жодних особистих речей відповідача в квартирі немає.
Через те, що відповідач є зареєстрованим у вище зазначеній квартирі, тому позивачу приходиться оплачувати житлово-комунальні послуги з урахуванням відповідача, що створює позивачу фінансові труднощі, тобто, перешкоди у вільному володінні та користуванні належною їй власністю.
Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням квартирою № 191 в будинку № 41-Б по вулиці Алма-Атинській у місті Києві, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку .
В судове засідання представник позивача направив письмову заяву , підтримавши наведені обставини і позов, просив розглядати справу без його участі, проти ухваленні заочного рішення у випадку неявки відповідача не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи шляхом направлення йому судових повісток про виклик у судові засідання за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, що відповідає вимогам статей 74-77 ЦПК України.
Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
За згодою представника позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, - на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши заяви представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
З довідки форми №3 від 19.08.2015 р. убачається, що в квартирі АДРЕСА_3, зареєстровані позивач, її син ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (відповідач).
На підставі Акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві О.Л. ОСОБА_3 від 25.05.2015 р. позивач придбала у власність на прилюдних торгах трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належала відповідачу.
08.07.2015 року позивач оформила право власності на придбану квартиру у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєструвала право власності в реєстрі за № 1027, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.07.2015 року № 10330292.
Наданими суду доказами підтверджується і факт не проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2, з серпня 2014 року (акт від 17.08.2015 р. (а.с. 8).
Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Постановою Верховного Суду України у справі № 6-57цс11 від 16.01.2012р. визначено, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, а положення статті 7 цього Закону застосовуються до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред»явивши одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Оскільки факт реєстрації відповідача порушує права позивача, як власника квартири, на вільне розпорядження своєю власністю, а наданими позивачами доказами підтверджується те, що відповідач добровільно виїхав з квартири, припинив користування нею, витрат на житлово-комунальні послуги не несе, своїх речей в квартирі не зберігає, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. 41, 47 Конституції України, ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст. ст. 3, 11, 57-61, 88, 208-210, 212-215, 218, 222, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпровський районний відділ ДМС України в м. Києві про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів після оголошення рішення суду в судовому засіданні, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: