Справа № 459/5125/14 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/1242/15 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Щербая В.П.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - Луцика М.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 25 листопада 2014 року у справі за поданням відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ТзОВ "Аро-Пласт Плюс" в особі ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 25 листопада 2014 року у задоволенні подання державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ВДВС Червоноградського МУЮ.

В апеляційній скарзі посилається на те, що протягом усього часу перебування виконавчих проваджень у відділі державної виконавчої служби Червоноградського МУЮ Львівської області на виконанні, рішення суду не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито всіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Просить ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 25 листопада 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника банку - Луцика М.Б. на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи відділ ДВС Червоноградського МУЮ 25 листопада 2014 року звернувся в суд з даним поданням, в якому посилався на те, що у ВДВС Червоноградського МУЮ на виконанні перебуває виконавче провадження № ЄДРВП 42331429 з виконання наказу № 5015/4948/12, виданого 04.12.2012 року Господарським судом Львівської області про стягнення з ТзОВ "Аро-Пласт-Плюс" на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості в сумі 73 272 грн. 26 грн.

06.03.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з наданням добровільного терміну виконання до 13.03.2014 року та винесено постанови про накладення арешту на кошти боржника та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, однак станом на 17.11.2014 року заборгованість не погашено.

Відмовляючи у задоволенні подання, районний суд виходив з того, що виконавчою службою не представлено доказів надіслання боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 березня 2014 року, не доведено необхідність тимчасового обмеження ОСОБА_2 як керівника ТзОВ "Аро-Пласт-Плюс" у праві виїзду за межі України шляхом тимчасової заборони у видачі закордонного паспорту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадку якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

Згідно з п.18 ч.2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Отже, для обмеження особи у виїзді за межі території України не достатньо лише наявності самого факту заборгованості, а важливим є факт ухилення від сплати заборгованості.

Зазначений факт ухилення повинен бути належним чином доведений та обґрунтований, чого державним виконавцем зроблено не було.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що державний виконавець надсилав на адресу ТзОВ "Аро-Пласт-Плюс" копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 березня 2014 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідно до вимог ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" та відсутні докази отримання її боржником. В матеріалах справи також відсутні докази отримання боржником викликів державного виконавця, а також інших документів, що виносились у процесі виконання виконавчого провадження, як це передбачено вимогами ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», а також не надано суду доказів, з яких би убачалося ухилення боржника від виконання виконавчих документів.

Не представлені такі докази і в суді апеляційної інстанції.

Отже, матеріалами справи не підтверджується факт ухилення боржника від виконання судового рішення.

Відтак, беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, судом правильно встановлено відсутність підстав для застосування відповідного заходу щодо обмеження свободи пересування.

Окрім цього встановлено, що державним виконавцем на виконання рішення суду, винесено постанови про накладення арешту на кошти боржника та про арештмайна боржника та оголошення заборони на його відчуження

Враховуючи наведене, обґрунтування вимог апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, 313, п.4.ч.1 ст.314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області - відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.