Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2579/15 Головуючий у 1 інстанції: Калугіна І.О.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Маловічко С.В.

Кочеткової І.В.

при секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про припинення права власності на ? частки у спільному майні,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 грудня 2011 року,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом. Зазначала, що сторони являються співвласниками ? частки житлового будинку АДРЕСА_1: її частка становить ?, а частки відповідачів - по 1/12 у кожного. Посилаючись на те, що частки відповідачів являються незначними, останні в будинку фактично не проживають, просила на підставі ст.365 ЦК України припинити їх право власності на належні їм частки з виплатою їм компенсації у розмірі 4 623,33 грн.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 грудня 2011 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, провадження у справі закрито.

В апеляційній скарзі про скасування судової ухвали і відмову у визнанні мирової угоди ОСОБА_6 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що йому належить ? частка спірного житлового будинку, проте суд першої інстанції, вирішуючи спір між іншими співвласниками, частки яких значно менші, його щодо участі у справі не залучив.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п.п.3, 4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Частиною 3 ст.31 ЦПК України передбачено право сторін на будь-якій стадії цивільного процесу укласти мирову угоду.

За змістом ст.175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Якщо умови морової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Встановлено, що сторони по справі являються співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 позивачеві ОСОБА_2 належить ? частка вказаного будинку, відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_5 - по 1/12 частці. Апелянтові ОСОБА_6 належить ? частка цього ж будинку (а.с.7-12).

В ході розгляду справи сторони звернулися до суду із заявою про укладення мирової угоди, за умовами якої відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_5 відмовляються від права власності на належні їм по 1/12 частці кожному житлового будинку і визнають за позивачем ОСОБА_2 право власності на належні їм частки, а остання виплачує грошову компенсацію по 8 000 грн. кожному із відповідачів.

Визнаючи мирову угоду сторін, суд першої інстанції виходив з того, що вона не суперечить закону та не порушує законні права та інтереси інших осіб.

Проте суд першої інстанції не звернув уваги на те, що право власності на ? частку в спірному будинку належить апелянтові ОСОБА_6, який до участі у справі не притягався, хоча його частка у спільному майні значно більша, ніж частки інших співвласників.

В ч.1 ст. 365 ЦК України встановлюються умови, за наявності яких можливе припинення права на частку у спільному майні.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників та членам його сім'ї.

Неможливість спільного володіння та користування слід розуміти не тільки як об'єктивну, а і як обумовлену стосунками між співвласниками, що фактично склалися. При цьому порядок несення витрат, пов'язаних з утриманням та збереженням майна, а також відповідальність співвласників перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном, регулюється ст. 360 ЦК України і не виключає можливості вимагати від співвласника відшкодування у судовому порядку понесених іншим співвласником витрат на утримання майна або стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

З метою припинення частки у спільному майні одного або декількох учасників інші співвласники мають вчинити позов до суду.

Між тим, розглядаючи справу за позовом ОСОБА_2, який є одним із співвласників житлового приміщення, частка якої складає ? , та застосувавши до спірних відносин ст. 365 ЦК України, суд не врахував, що положення вказаної статті передбачають можливість припинити право особи на частку у спільному майні за позовом інших співвласників або ж за позовом одного із співвласників до інших про припинення їх часток у спільній власності, а не за позовом одного із учасників до іншого без згоди решти співвласників.

З матеріалів справи вбачається, що позов ОСОБА_2 був пред'явлений не до всіх співвласниками спірного приміщення, а лише до власників його ? частки, співвласник ОСОБА_6 до участі у справі не залучався, хоча розмір його частки становить ? у спільній сумісній власності.

Таким чином, встановивши зазначені обставини справи та склад учасників спільної часткової власності, при вирішенні справи за позовом ОСОБА_2, що був пред'явлений не до всіх співвласників, суд невірно застосував до даних правовідносин ст. 365 ЦК України та порушив визначений нормами закону принцип захисту прав співвласників, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що відповідає вимогам закону і матеріалам справи, а тому на підставі ст. 312 п.3 ЦПК України вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги про постановлення судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у визнанні мирової угоди не ґрунтуються на законі, оскільки вирішення цього питання за змістом ст.175 ЦПК України відноситься до компетенції суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307, 311, 312 п.3, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 грудня 2011 року по цій справі скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: