Номер провадження: 22-ц/785/4089/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Бабія А.П.

- Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Овідіопольського району Одеської області в інтересах держави в особі: Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від18.09.2014 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі за позовом Овідіопольського районного споживчого товариства до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу основних засобів,-

встановила:

Овідіопольське районне споживче товариство звернулося з вказаним позовом до суду.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.09.2014 року заяву про укладення мирової угоди між Овідіопольським районним споживчим товариством та ОСОБА_3 по справі за позовом Овідіопольського районного споживчого товариства до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу основних засобів, задоволено згідно слідуючим умовам мирової угоди: 1) сторони визнають, що предметом спору у вищевказаній цивільній справі є основні засоби, а саме, будівля кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", що в цілому позначена на плані: під літ. "А" - кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", площею - 69,8 м2; під літ. "а" - прибудова, площею - 21,6 м2; під літ. "Б" - навіс, площею - 23,7 м2; під № 1 - замощення, і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; 2) сторони погоджуються, що вартість предмета спору становить 216 000,00 (двісті шістнадцять тисяч) гривень; 3) сторони визнають, що ОСОБА_3 сплатила Овідіопольському районному споживчому товариству повну вартість предмета спору у сумі 216 000,00 (двісті шістнадцять тисяч) гривень; 4) сторони дійшли згоди, що за ОСОБА_3 визнається право приватної власності на предмет спору у вигляді будівлі кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", що в цілому позначена на плані: під літ. "А" - кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", площею - 69,8 м2; під літ. "а" - прибудова, площею - 21,6 м2; під літ. "Б" - навіс, площею - 23,7 м2; під № 1 - замощення, і знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; 5) Овідіопольське районне споживче товариство відмовляється від будь-яких претензій щодо предмета спору; 6) сторони заявляють, що ні в процесі укладання цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави; 7) сторони заявляють, що підписуючи цю Мирову угоду діють добровільно, без будь-якого примусу як фізичного, так і морального, на підставі вільного волевиявлення, яке відповідає їх внутрішній волі, розуміючи значення, всі умови та правові наслідки укладення цієї Мирової угоди; 8) сторони визнають, що з моменту набрання Мировою угодою законної сили, між ними відсутні будь-які претензії майнового та/або немайнового характеру щодо предмета спору; 9) про наслідки затвердження мирової угоди і закриття у зв'язку з цим провадження у справі, які передбачені ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, а саме проте, що повторне звернення до суду по спору між тими ж сторонами, про той самий предмет спору і по тим самим підставам не допускається - сторони ознайомлені; 10) усі витрати, що пов'язані з розглядом вищевказаної цивільної справи, покладаються на Овідіопольське районне споживче товариство.

Зміст ст. 175 ЦПК України сторонам роз'яснено.

Визнано мирову угоду на зазначених умовах між Овідіопольським районним споживчим товариством та ОСОБА_3. Провадження по цивільні справі № 509/3868/14-ц закрито.

Не погодившись з ухвалою суду від 18.09.2014 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, прокурор Овідіопольського району Одеської області в інтересах держави в особі: Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України подав апеляційну скаргу на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.09.2014 року, в якій просить скасувати ухвалу суду про затвердження мирової угоди і ухвалити нове рішення, яким у затвердженні мирової угоди між ОСОБА_3 та Овідіопольським районним споживчим товариством про визнання права власності відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу, представники Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, Овідіопольського районного споживчого товариства підтримали апеляційну скаргу частково. Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету позову; закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Визнаючи мирову угоду, укладену сторонами та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, відповідно до оскаржуваної ухвали, виходив з того, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону й не порушує прав й охоронюваних законом інтересів сторін й інших осіб.

Однак, з таким висновком суду судова колегія не може погодитися.

Оскільки, як вбачається з позовної заяви (а. с. 2-3) предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу основних засобів, укладеного між сторонами та в зв'язку з цим визнання за позивачем права власності на вказані основні засоби.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що сторони укладаючи мирову угоду включили до неї умови, які виходять за межі предмету позову, зокрема щодо визнання права власності на спірні основні засоби за відповідачкою.

Крім того, відповідно до укладеного між сторонами договору купівлі-продажу (а. с. 11-12) площа основних засобів складала 80 кв. м., а згідно мирової угоди, визнаної судом, після проведення реконструкції площа вказаних основних засобів, на які згідно мирової угоди визнається право власності за відповідачкою, збільшилася, на що вказує прокурор в апеляційній скарзі та, що вбачається з матеріалів справи.

Однак, чинним законодавством передбачено позасудовий порядок оформлення права власності на новозбудоване та реконструйоване нерухоме майно, а не виконання цього порядку порушує як закон так і інтереси держави, на захист яких звернувся з апеляційною скаргою прокурор.

Тому, укладена сторонами мирова угода, виходить за межі предмета позову, суперечить закону та порушує інтереси держави, а тому не може бути визнана судом.

За таких обставин, у суда першої інстанції не було підстав згідно ст. 175 ЦПК України для визнання укладеної між сторонами мирової угоди та закриття провадження у справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Однак, суд першої інстанції, не звернув на це уваги та помилково визнав мирову угоду і закрив провадження у справі.

Таким чином, судова колегія частково погоджується з доводами апеляційної скарги, враховуючи її резолютивну частину, та вважає, що ухвала суду першої інстанції від 18.09.2014 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання та перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Тому на підставі викладеного, ухвалу суду першої інстанції від 18.09.2014 року необхідно скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у визнанні мирової угоди, а справу направити для продовження розгляду до Овідіопольського районного суду Одеської області.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 311, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Овідіопольського району Одеської області в інтересах держави в особі: Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.09.2014 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі за позовом Овідіопольського районного споживчого товариства до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу основних засобів - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у визнанні мирової угоди, а справу направити для продовження розгляду до Овідіопольського районного суду Одеської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

А.П. Бабій

В.А. Станкевич