2-1943/15 (760/691/15-ц)
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Обслуговуючого гаражно-будівельного кооперативу «Олімпійський», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС і партнери» про визнання права на частку всіх активів Обслуговуючого гаражно-будівельного кооперативу «Олімпійський», визнання недійсним договору про юридичне обслуговування та всіх рішень правління кооперативу та зобов`язання кооператив припинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

12.01.2015 позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

16.01.2015 відповідно до автоматичного розподілу справи між суддями відбулося визначення судді з розгляду даної справи та 17.01.2015 матеріали позовної заяви були отримані головуючим суддею.

17.01.2015 судом винесена ухвала про залишення позовної заяви без руху та надано строк для її приведення у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України. Зокрема, судом акцентовано увагу на тому, що всупереч п.п.3, 5 ч.2 ст.119 ЦПК України позивач не викладає в чому полягає зміст позовної вимоги про визнання за ним права на частку всіх активів ОГБК «Олімпійський», визначених п.п.6.1, 6.2, 6.3 Статуту ГБК в редакції 2009 року в грошовому еквіваленті, а саме - яке саме право позивач просить за ним визнати і який це грошовий еквівалент та відповідно всупереч п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначає ціну позову, яка, в разі коли йде мова про визнання права власності, в даному випадку згідно п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України буде визначатися вартістю цього майна.

Також позивач порушує питання про визнання недійсним договору про юридичне обслуговування №17/01-12 від 17 січня 2012 року, укладений між ОГБК «Олімпійський» та ТОВ «Юридична фірма» «ВС і Партнери», актів виконаних робіт (послуг) за даним договором про юридичне обслуговування від 29.06.2012, від 28.09.2012, від 31.12.2012, від 30.04.2013, керуючись п.5 ст.203 ЦК України. Натомість позивач не викладає обставини, якими обґрунтовує ці вимоги, не зазначає доказів на підтвердження даних обставин (п. п. 5, 6 ч. 2 ст.119 ЦПК України)

Також позивач просить суд визнати недійсними усі рішення правління ГБК «Олімпійський», ухвалені від імені членів правління ГБК складом, обраним згідно з протоколом загальних зборів членів ОГБК «Олімпійський» від 24.09.2011 року. Натомість всупереч п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України взагалі в позовній заяві не викладає обставини на підтвердження цих вимог, також не зазначає які саме рішення було прийнято, не зазначає доказів на підтвердження цих обставин (п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України).

Вимога про зобов`язання ОГБК «Олімпійський» припинити дії по скликанню, проведенню засідань правління ГБК та ухвалення рішень від імені правління ГБК складом осіб, обраних згідно з протоколом загальних зборів ГБК «Олімпійський» від 24.09.2011 року не обґрунтована наведенням обставин і зазначенням доказів того, що ОГБК «Олімпійський» взагалі вчиняє такі дії.

Як вбачається із клопотання позивача про відкриття провадження від 16.02.2015 року, отриманого судом 02 березня 2015 року, позивач не усунув зазначений недолік своєї позовної заяви, а наполягав на відкритті провадження по справі, посилаючись на ст. ст. 10, 11 ЦПК України в частині розпорядження ним своїми правами, а також на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Зміст поданого клопотання позивача на виконання ухвали суду про залишення позову без руху зводиться лише до того, що позивач має бажання виправляти недоліки свого позову під час розгляду справи, проте така процедура суперечить вимогам ст.119 ЦПК України. В даному аспекті суд звертає увагу позивача на те, що право на звернення до суду не є абсолютним і процедура користування ним чітко визначена національним процесуальним законом, зокрема, статтею 119 ЦПК України. В даному випадку суд позбавлений права застосувати і ст.130 ЦПК України, як на тому наполягає позивач, і відкривши провадження по справі в частині вищенаведених позовних вимог, уточнювати їх під час попереднього судового засідання, оскільки уточнення позовних вимог само по собі передбачає їх чітке формулювання при зверненні до суду, викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів на їх підтвердження, зазначення ціни позову.

Однак, дотримання вимог ст.ст.119-120 ЦПК України є не тільки обов`язком для позивача, але й для суду на предмет перевірки відповідності заяви нормам цивільного законодавства і недопущення відкриття провадження та призначення до розгляду непідготовленої справи. Більше того, Європейський суд з прав людини звертаючи увагу національних судів на неприпустимість тривалих строків розгляду цивільних справ, також зазначає, що в даному випадку завдання попереднього судового засідання, зазначені у частині першій статті 130 ЦПК, по суті є завданнями з підготовки справи до судового розгляду або з можливості вирішення питання про врегулювання спору до судового розгляду, а не консультування позивача з приводу необхідності приведення його позову у відповідність вимогам ст.119 ЦПК України. Не викладення обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги і не зазначення (а не неподання) доказів при звернення до суду є прямим порушенням норм ЦПК України.

Також, Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові №11 від 17.10.2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» наполегливо рекомендує суддям проводити ретельний аналіз позовних заяв і підготовку справ до судового розгляду, зазначає про те, що недоліки і недбалість, допущені на кожній стадії, можуть призвести до порушення не лише строків розгляду справ, а й прав учасників судового процесу та ухвалення незаконних і необґрунтованих рішень.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач не усунув недоліки своєї позовної заяви відповідно до ухвали суду про залишення його позовної заяви без руху від 17 січня 2015 року. Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Обслуговуючого гаражно-будівельного кооперативу «Олімпійський», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС і партнери» про визнання права на частку всіх активів Обслуговуючого гаражно-будівельного кооперативу «Олімпійський», визнання недійсним договору про юридичне обслуговування та всіх рішень правління кооперативу та зобов`язання кооператив припинити дії, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С. Кицюк