АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 2434 /2015 Головуючий у 1-ій інстанції - Коренюк А.М.
Доповідач - Поливач Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб: відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», поданою представником Шулікою Аліною Володимирівною

на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 04 грудня 2014 року

в с т а н о в и л а:

ПАТ КБ «Приватбанк», що є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17.02.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів, що відповідає дії платіжної картки, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів.

Позивач виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач неналежним чином виконує умови договору, й станом на 04 червня 2014 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 38 499 грн. 64 коп., яка складається з наступних складових: заборгованість за кредитом - 4 951 грн. 60 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 31 238 грн. 53 коп.; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1 809 грн. 51 коп. - штраф (процентна складова).

В суді першої інстанції представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов'язань за кредитним договором та його умов.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 позові вимоги не визнавала, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на рішення, ухвалене Дарницьким районним судом м. Києва 27.02.2007 року, яке набуло чинності та яким позов ЗАТ «КБ «Приватбанк» до неї про розірвання договору та стягнення заборгованості за кредитним договором від 17.02.2006 року задоволено, було розірвано договір про надання банківських послуг від 17.02.2006 року, укладений між ЗАТ «КБ «Приватбанк» та нею, стягнуто з неї на користь ЗАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 7 045 грн. 14 коп., яка складається з тіла кредиту та процентів за користування кредитом.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 04.12.2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.Посилається на незаконність ухваленого судом рішення, порушенням норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначає про те, що наявністьрішення Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2007р., яким кредитний договір було розірвано та яким була стягнута з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 7045,14 грн. не є підставою для відмови банку у задоволенні позову, оскільки згідно до положень чинного законодавства зобов'язання відповідача за кредитним договором № б/н від 17.02.2006р. було припинено 09.03.2007р. (дата набрання законної сили рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2007р.)

Однак, суд не звернув уваги, що відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2007р. з відповідача була стягнена заборгованість нарахована станом на 28.11.2006р., тобто за період з 17.02.2006р. по 28.11.2006р.

При цьому зобов'язання, як зазначалося вище, припинено з 09.03.2007р.

Таким чином, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» має право стягнути зі ОСОБА_2 заборгованість за кредитом за період з 29.11.2006р. по 09.03.2007р.

В суді апеляційної інстанції відповідачка ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість ухваленого судом рішення. Представник ПАТ КБ «Приватбанк»в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить відповідна розписка.

Банк не повідомив суду причини неявки свого представника в судове засідання, колегія суддів розцінила їх як неповажні та дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судом рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 17.02.2006 року був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів, що відповідає дії платіжної картки, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 27.02.2007 року, яке набрало законної сили, позов ЗАТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення заборгованості за договором, задоволено, розірвано договір про надання банківських послуг від 17.02.2006 року, укладений між ЗАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ЗАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 7 045 грн. 14 коп., й 100 грн. 45 коп. судових витрат, а всього стягнуто 7 145 грн. 59 коп. (а.с.42).

Як вбачається зі змісту зазначеного рішення суду, стягнута заборгованість у розмірі 7 045 грн. 14 коп. складається з тіла кредиту - 4 951,60 грн. та процентів за користування кредитом за період з 17.02.2006р. по 28.11.2006 року у розмірі 2 093,54 грн. (4951,60+2093,54=7045,14 грн.).

Вказане рішення виконано, про що свідчить Постанова державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ м.Києва про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м.Києва про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ЗАТ «КБ «Приватбанк» 7 145 грн. 59 коп., з підстав погашення ОСОБА_2 боргу (а.с.43).

Таким чином, з приводу вимог позивача про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості за зазначеним вище кредитним договором ( по тілу кредиту) у розмірі 4951,60 грн. та процентів за користування кредитом за період з 17.02.2006 року по 28.11.2006 року у розмірі 2093,54 грн. набрало законної сили рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2007 року. Дане рішення ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі саме в цій частині позовних вимог Банку у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Що стосується позовних вимог банку в іншій частині, а саме про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 29.11.2006 року по 04.06.2014 року (включно) у розмірі 29 144,99 грн., штрафу у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та штрафу у розмірі 1809,51 грн. (процентна складова), то ці вимогитакож не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 651 ЦК України передбачена можливість розірвання договору в судовому порядку. Як зазначалося раніше, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2007 року було розірвано договір про надання банківських послуг від 17.02.2006 року. Це судове рішення набрало законної сили 09.03.2007 року.

Частинами 2 та 3 ст.653 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Таким чином, у зв'язку з розірвання договору зобов'язання ОСОБА_2, за договором від 17.02.2006 року припинилися 09.03.2007 року. Отже, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» безпідставно нараховувало проценти за користування кредитом після розірвання договору, тобто за період з 09.03.2007 року до 04.06.2014 року, а тому позовні вимоги про стягнення процентів за цей період задоволенню не підлягають.

Що стосується стягнення зі ОСОБА_2 процентів за користування кредитом за період з 29.11.2006 року по 09.03.2007 року, стягнення штрафу то дані вимоги підлягали б задоволенню, але позивачем пропущено позовну давність про застосування якої подала заяву ОСОБА_2 (а.с. 40-41)

Як зазначалося раніше, 09.03.2007 року у зв'язку з набранням законної сили рішення суду про розірвання договору зобов'язання сторін за договором припинилися.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено тривалість загальної позовної давності - 3 роки. А згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). А відповідно до ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Про ухвалення та набрання законної сили рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 27.02.2007 року, яким було розірвано договір, ЗАТ «КБ «Приватбанк» могло довідатися у момент його ухвалення, адже це рішення було ухвалено за позовом банку. Таким чином, перебіг позовної давності про захист прав за договором від 17.02.2006 року почався від дня розірвання договору і припинення зобов'язань за договором, тобто з 09.03.2007 року. І, якщо банк вважав, що за вказаним правочином було порушено його права, то він повинен був захистити їх протягом строку позовної давності, тобто вимагати сплату процентів на протязі трьох років після розірвання договору, а сплату штрафу - протягом одного року.

Однак, за захистом свого права на отримання процентів, в тому числі за період з 29.11.2006 року по 09.03.2007 року та стягнення штрафу, передбаченого пунктом 8.6 договору, ПАТ КБ «ІІриватбанк» звернулось через 7 років після розірвання договору, тобто після спливу позовної давності. Поновити пропущений строк позивач не просить і поважності причин пропуску цього строку суду не зазначає.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до вимог ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та закриває провадження у справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, в частині вимог про стягнення тіла кредиту у розмірі 4951,60 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом станом на 28.11.2006 року у розмірі 2093,54 грн. В іншій частині позовних вимог суд ухвалює нове рішення яким відмовляє ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у задоволенні позову про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 29.11.2006 року по 04.06.2014 року (включно) у розмірі 29 144,99 грн., штрафу у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та штрафу у розмірі 1809,51 грн. (процентна складова).

Висновки колегії суддів відповідають фактичним обставинам справи та наявним матеріалам справи.

Керуючись п.2 ч.1 ст.205, ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», подану представником Шулікою Аліною Володимирівною задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 04 грудня 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, в частині вимог про стягнення тіла кредиту у розмірі 4951,60 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом станом на 28.11.2006 року у розмірі 2093,54 грн. закрити.

В іншій частині позовних вимог ухвалити нове рішення наступного змісту.

Публічному акціонерномутовариству Комерційному банку «ПРИВАТБАНК» відмовити у задоволенні позову про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 29.11.2006 року по 04.06.2014 року (включно) у розмірі 29 144,99 грн., штрафу у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та штрафу у розмірі 1809,51 грн. (процентна складова).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: