Справа № 303/7353/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і Панька В.Ф.,

при секретарі: Дашковська С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 лютого 2015 р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 у листопаді 2014 р.

Після збільшення розміру позовних вимог (а.с.43-44) остаточно просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування зазначала, що з 01.12.2007 р. по 09.09.2010 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по матеріальному утриманню дитини.

Справа розглядалася повторно.

Останнім рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26.02.15 р. позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі по 650 грн. щомісячно, починаючи з 21.11.2014 р. і до досягнення нею повноліття (а.с.57-58).

Апелянт просить змінити це рішення, зменшивши розмір стягуваних аліментів до 350 грн. щомісячно. Доводить про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та неналежну оцінку доказів.

У письмовому запереченні та в с удовому засіданні ОСОБА_3 не визнала скарги як безпідставної і просить залишити рішення суду без змін.

Суд першої інстанції виходив із фактичних обставин справи та вимог норм матеріального права (зокрема, ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України).

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення - залишенню без змін, із таких мотивів.

Згідно з положеннями ст.ст. 180, 182 ч.1, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Як видно з матеріалів справи, сторони мають від шлюбу малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу (09.09.10 р.) проживає із матір'ю (а.с.3-5). Відповідач не має інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати, є молодою працездатною особою (не працює тимчасово) і спроможний платити аліменти на утримання дітей.

Отже, суд першої інстанції дійшов цілком правильного висновку.

Доводи апеляційної про неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі через стан здоров'я (сечокам'яна хвороба, іхтіоз, естенізація ЦНС) є необґрунтованими.

Посилання апелянта на тимчасову непрацевлаштованість не звільняє відповідача від обов'язку по утриманню дитини.

Твердження відповідача про перебування на його утриманні матері-пенсіонерки не заслуговує на увагу, оскільки доказів того, що вона потребує матеріальної допомоги та саме відповідач зобов'язаний надавати цю допомогу, немає.

За правилами ст. 10 ч.1, ч.3, ст. 60 ч.1, ч.4 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

2. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 лютого 2015 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді