Справа №489/7279/14-ц 26.02.2015 26.02.2015 26.02.2015
Провадження №22-ц/784/653/15
провадження № 22ц/784/653/2015 Головуючий у першій інстанції: Спінчевська Н.А.
категорія 52 Доповідач в апеляційній інстанції: Лівінський І.В.
У Х В А Л А

іменем України

26 лютого 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання Харитонової І.В.,

за участю: позивачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2015 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Миколаївська міська рада, про позбавлення батьківських прав та призначення опікуном,

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та призначення опікуном.

Позивачка зазначала, що відповідачі є батьками її онука - малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачі в шлюбі не перебувають, негативно характеризуються за місцем проживання, зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, залишають дитину без догляду, не виконують своїх батьківських обов'язків.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд позбавити ОСОБА_5 і ОСОБА_6 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_7 та призначити її опікуном дитини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 перебували у фактичних шлюбних стосунках, та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_7. Після народження дитини відповідачі припинили подружні стосунки. Неповнолітній разом з матір'ю проживає разом з бабусею - ОСОБА_3

Відповідачі за місцем проживання характеризуються негативно.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2014 року мати дитини ОСОБА_5 визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та на неї накладено штраф (а.с. 50).

ОСОБА_3 поставила питання про позбавлення відповідачів батьківських прав.

Відповідно до положень ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Разом з цим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування - Миколаївської міської ради, сім'я відповідачів перебуває під соціальним супроводом цього органу, фахівцями проведено психологічну консультацію щодо налагодження гармонійних стосунків ОСОБА_3 з відповідачами. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини встановлено, що батьки дитини дуже молоді: матері 18 років, а батьку - 20. Вони зовсім не мають уявлення про батьківські обов'язки і потребують допомоги психологів. В зв'язку з цим, комісія вирішила продовжити роботу щодо виховання у батьків відповідальності за сина, та вважати недоцільним позбавлення батьківських прав відповідачів (а.с. 56-58).

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 164 СК України, для позбавлення відповідачів батьківських прав.

Посилання апелянта на негативні характеристики відповідачів, а також притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності не може вважатись достатніми обставинами для позбавлення батьківських прав відповідачів з наведених вище підстав.

Доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм цивільного законодавства, апеляційна скарга не містить. Тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Водночас, колегія суддів вважає необхідним попередити відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання сина.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2015 року залишити без зміни.

Попередити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, виконуючи в подальшому обов'язки щодо виховання та утримання дитини, передбачені сімейним законодавством.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: