Провадження № 2/161/4878/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 листопада 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Федорчук Д.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сплаченого авансу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення сплаченого авансу.

Свій позов обґрунтовує тим, що він 05.02.2015 року передав ОСОБА_2 аванс в сумі 10000 грн. як попередню оплату для виготовлення кухонних меблів, а 06.02.2015 року ним були передані кошти в розмірі 15000 грн., про що останній власноручно написав розписки. Однак, зобовязання не виконав, кухонні меблі не виготовлені. Вказує, що 06.10.2015 року звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення авансу, однак останній кошти не повернув.

На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача в його користь 25000 грн. сплаченого авансу.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 05.02.2015 року та 06.02.2015 року відповідач ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 аванс на загальну суму 25000 грн. як попередню оплату для виготовлення кухонних меблів., що підтверджується власноручно написаними відповідачем розписками (а.с.4,5).

Відповідч зобовязання не виконав, кухонні меблі не виготовив.

05.10.2015 року позивач з вернувся з вимогою до відповідача ОСОБА_2 про поверненння коштів, однак останнім кошти не повернуті (а.с.3).

Згідно із ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Оскільки аванс - це лише спосіб платежу і виконує функцію попередньої оплати, отже він не може виконувати забезпечувальної функції взятих сторонами на себе зобов'язань, незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов'язання, тому той, хто отримав аванс, повинен його повернути. І якщо продавець отримав як аванс певну грошову суму, а договір не було виконано незалежно від того, з чиєї вини це трапилось і які обставини цьому перешкоджали, аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню.

У разі, коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачені в рахунок виконання договору ОСОБА_2 25000 грн. авансу повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися.

У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, судом були вчинені усі процесуальні дії з метою реалізації сторонами своїх процесуальних прав та здійснення ними процесуальних обовязків, зокрема належним чином був повідомлений відповідач, однак він не надав суду переконливих заперечень проти позову.

На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача в користь позивача 25000 грн. сплаченого авансу.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 487,20 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 526, 570, 625, 635 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 57-60, 88, 197, 208, 209, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 25000 грн. (двадцять пять тисяч грн.) сплаченого авансу.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк