АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1995/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3769/15Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів -ХІЛЬ Л.М., ЧІЧІЛЯ В.А.,

за участю секретаря САМОЙЛОВОЇ М.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб : Полтавької районної державної нотаріальної контори, Нестеренківської сільської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому зазначала, що 21.01.2014 року померла її мати ОСОБА_4

В кінці червня 2014 року їй стало відомо, що мати за життя склала заповіт який зареєстрований в реєстрі № 30 та посвідчений секретарем Нестеренківської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Вважала, що з поважних причин пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки їй не було відомо щодо наявності заповіту на її ім`я.

З цих підстав, просила визнати причини пропуску нею строку для прийняття спадщини після смерті матері поважними та визначити їй додатковий строк один місяць з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2015 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення місцевого суду з підстав неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи, оскільки місцевим судом не прийнято до уваги поважність причин пропуску нею строку для прийняття спадщини.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено , 21 січня 2014 року померла ОСОБА_4 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ№292614 ( а.с.6)

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, який зареєстрований в реєстрі № 30 посвідчений секретарем Нестеренківської сільської ради Полтавського району Полтавської області згідно якого, належну на права особистої власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогогоподарського виробництва пл. 6,08 га заповіла ОСОБА_5, все інше належне майно , яке на день смерті буде їй належати, де б воно не було і з чого б не складалось, заповіла своїй дочці ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа.( а.с.7).

Із справи вбачається, що із усною заявою про прийняття спадщини позивачка звернулась лише у липні 2015 року де їй надали відповідь про відмову у прийнятті заяви про відкриття спадщини, так як нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини( а.с.9).

Відмовляючи у позові місцевий суд виходив з того, що позивачка не надала до суду жодного доказу,про те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин.

Апеляційний суд вважає такий висновок місцевого суду вірним, з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з ст.1261 ЦК України у прешу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

З огляду на ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В Постанові Верховного Суду України від 6 лютого 2013 року у справі 6-167цс 12 зазначено, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийнята спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. « Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини ( наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю ), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, несприятливі погодні умови, тощо.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обствини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконати процесуальні обов`язки.

В порушення вимог ч. 60 ЦПК України, позивач не надала належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо поважності пропуску нею строку прийняття спадщини, не навела поважності причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини.

Висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження наданих стронами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка. Розглядл справи проведений з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, а оцінка доказів проведена відповідно до норм ст.212 ЦПК України.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування , які б спростовували висновки місцевого суду . Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, рішення місцевого суду ухвалено у відповідності до положень матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,304, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: ОСОБА_1

Судді : Л.М. ХІЛЬ

ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ