АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Нежури В.А.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 липня 2014 року у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10 липня 2014 року апеляційну скаргу ЧендаковоїІ.О. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (далі по тексту - ТОВ «Новобудова») задоволено частково. Скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2014 року та ухвалено нове рішення. Задоволено частково позов ТОВ «Новобудова». Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новобудова» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 5 220 грн. 33 коп. та судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

06 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 липня 2014 року. В обґрунтування заяви зазначив, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2014 року було визнано незаконними та нечинними з моменту їх прийняття розпорядження Київської міської державної адміністрації про затвердження тарифів на оплату житлово-комунальних послуг, з яких виходив апеляційний суд при ухваленні рішення, а саме: № 978 від 31 серпня 2009 року; № 979 від 31 серпня 2009 року; № 980 від 31 серпня 2009 року; № 981 від 31 серпня 2009 року; № 1141 від 30 вересня 2009 року; № 1192 від 15 жовтня 2009 року; № 1193 від 15 жовтня 2009 року; № 1292 від 17 листопада 2009 року; № 1332 від 30 листопада 2009 року; № 1333 від 30 листопада 2009 року; № 1334 від 30 листопада 2009 року; № 1335 від 30 листопада 2009 року; № 191; № 392 від 31 травня 2010 року; № 1164 від 24 грудня 2010 року; № 1221 від 29 грудня 2010 року; № 1222 від 29 грудня 2010 року; № 1241 від 30 грудня 2010 року; № 75 від 25 січня 2011 року; № 80 від 25 січня 2011 року; № 99 від 27 січня 2011 року; № 101 від 27 січня 2011 року (із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 22 лютого 2011 року № 234); № 857 від 31 травня 2011 року; № 858 від 31 травня 2011 року; № 859 від 31 травня 2011 року. 15 липня 2014 року він отримав копію ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року, якою було залишено без змін постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2014 року. З урахуванням викладеного заявник просив рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 липня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього заборгованість за житлово-комунальні послуги, виходячи з останніх нормативно-правових актів з встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, в розмірі 1778 грн. 24 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ЧендаковаІ.О. в інтересах ТОВ «Новобудова» проти задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами заперечувала.

№ апеляційного провадження: №88-ц/796/16/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шклянка М.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в липні 2013 року ТОВ «Новобудова» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги в загальній сумі 11 478 грн. 92 коп., 3% річних в розмірі 1 349 грн. 17 коп., інфляційні втрати в сумі 2 200 грн. та судові витрати. В ході розгляду справи позивач уточнив свої вимоги та просив стягнути заборгованість за період з червня 2009 року по листопад 2013 року в сумі 8 718 грн. 96 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2013 року позов ТОВ «Новобудова» задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 1 563 грн. 80 коп. та судовий збір в розмірі 31 грн. 25 коп.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10 липня 2014 року вказане рішення суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ТОВ «Новобудова» задоволено частково, стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новобудова» заборгованість в сумі 5 220 грн. 33 коп. та судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у відповідача існує заборгованість по сплаті за експлуатаційні витрати. Разом з тим, вимоги в частині стягнення заборгованості по оплаті за гаряче та холодне водопостачання і водовідведення гарячої води є не обґрунтованими, а тому колегія суддів виключила їх із загальної суми заборгованості. Також, ухвалюючи рішення, колегія суддів виходила з того, що позивачем було неправильно проведено нарахування 3 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 вказаної статті підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в постанові №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту заяви, як на нововиявлену обставину ОСОБА_1 посилається на факт визнання незаконними і нечинними розпоряджень Київської міської державної адміністрації про затвердження тарифів на оплату житлово-комунальних послуг згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2014 року.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 приймав участь у розгляді вказаної справи як третя особа, на час ухвалення рішення апеляційним судом від 10 липня 2014 року йому було відомо про факт оскарження розпоряджень Київської міської державної адміністрації в Шевченківському районному суді м. Києва та Київському апеляційному адміністративному суді та те, що вказані розпорядження були визнані незаконними та нечинними постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2014 року.

При цьому, відповідач жодного разу в період розгляду справи не повідомив суд про ці обставини, не порушував питання про зупинення розгляду справи до вирішення спору про оскарження розпоряджень Київської міської державної адміністрації в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК скасування чи зміна нормативного акта, на якому ґрунтувалось судове рішення, може вважатися нововиявленою обставиною лише за умови, якщо в такому акті зазначено про надання йому зворотної сили (п. 7 постанови №4 від 30 березня 2012 року).

Таким чином, визначені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України та не можуть бути підставою для перегляду рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 липня 2014 року за правилами ст. ст. 361-365 ЦПК України, а отже заяву ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 липня 2014 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

В.А. Нежура