У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника заявника - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.03.2015 року Подільським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення по справі № 758/14047/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Дане заочне рішення було отримано ним 08.06.2015 року

Зазначає, що вважає винесене рішення необґрунтованим, оскільки судом не повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи та як наслідок вважає заочне рішення повинно бути скасоване.

Крім того зазначає, що суд не належно повідомив його про день, час та місце розгляду справи, відсутнє вручення йому, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України судових повісток, що не надало можливості та позбавило його передбаченого цивільним законодавством права надати суду докази, якими заперечує проти позову.

Посилаючись на дані обставини зазначає, що судом прийнято рішення на підставі наявних матеріалів і доказів, що призвело до неповного з'ясування обставин та прийняття рішення, яке на його думку не ґрунтується на вимогах Закону. У зв'язку з чим звертається з даною заявою до суду.

Заявник, представник заявника в судовому засіданні зазначену заяву підтримують з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просять її задовольнити.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні проти вимог заявника заперечують, обґрунтувавши поясненнями, просять суд в задоволенні заяви відмовити, оскільки вона є необґрунтованою та безпідставною і підстав для перегляду винесеного судом рішення не має.

Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні суду дійсно перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду вищезазначеної справи, судом 10.03.2015 року було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі (а.с.59-63).

Стаття 228 ЦПК України визначає, що заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) ім'я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв'язку; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Як вже зазначалося вище, заявник звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення від 10.03.2015 року, обґрунтовує свої вимоги зокрема тим, що він не був повідомлений про судовий розгляд справи, ним не отримувалось судових повісток, не міг належним чином захистити свої права, судом не повно досліджено всі наявні обставини та допущено неповний судовий розгляд всіх обставин цивільного спору.

Однак з даним посиланнями заявника суд не може погодитись виходячи з наступного.

Так відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ч. 2 ст. 229 ЦПК України в заяві про перегляд заочного рішення заявник обов'язково зазначає, зокрема обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це.

Стаття 74 ЦПК України визначає, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, судом на адресу відповідача були направлені як матеріали позову з ухвалою про відкриття провадження у справі так і судові повістки про його виклик в судове засідання, також направлено і копію рішення суду.

Також в матеріалах справи наявні виклики відповідача в судові засідання на 03.02.2015 року, 19.02.2015 року та на 10.03.2015 року, однак в зв'язку з закінченням термінів зберігання повернуті на адресу суду, оскільки особи за зазначеною адресою не отримували кореспонденцію, в зв'язку з чим судом здійснювався виклик відповідача також і через органи Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві та ЖЕК за місцем його реєстрації, які не вручені адресату у зв'язку з тим, що він за зазначеною адресою відсутній (а.с. 40-41, 46, 54-56, 65-66).

03.02.2015 року відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив причини своєї неявки у зв'язку з чим судом було оголошено перерву в судовому засіданні на 19.02.2015 року 14 год. 00 хв. та попереджено відповідача про наслідки неявки відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України про що направлено останньому судову повістку про виклик.

19.02.2015 року відповідач повторно не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини своє неявки у зв'язку з чим судом було ухвалено перерву в судовому засіданні на 10.03.2015 року, у зв'язку з неявкою відповідача та здійснено виклик відповідача на 10.03.2015 року та також здійснено виклик через Подільське РУ ГУ МВС України в м. Києві та Директора КП «Куренівське», після чого 10.03.2015 року ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України (а.с.59-63). Зазначене рішення направлено на адресу відповідача 11.03.2015 року (а.с.64).

Судом встановлено і не заперечується заявником в заяві про перегляд заочного рішення, що відповідач отримав заочне рішення суду 08.06.2015 року (а.с.72), що свідчить про його обізнаність про винесення судом рішення, а не отримання судових повісток свідчить про зловживання своїми процесуальними правами та затягуванні розгляду справи.

Крім того з заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що останнім зазначається його місце знаходження саме за адресою: АДРЕСА_1 на яку судом направлялись судові виклики та повідомлення про розгляд справи.

Стаття перша ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 158 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Враховуючи ту обставину, що справа перебувала в провадженні суду з 26.11.2014 року, судом з метою розгляду справи по суті було здійснено належним чином виклики відповідача та усіх учасників процесу в судові засідання та повідомлено про наслідки неявки відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про безпідставність посилань відповідача на те, що жодного разу не був повідомлений про судовий розгляд справи, оскільки був належним чином повідомлений про призначені судом судові засідання в розумінні ст.ст. 76, 224 ЦПК України, а також і не заперечує факт телефонного повідомлення йому позивачем за його мобільним номером телефону.

Крім того відповідачем не надано (не зазначено) суду жодного доказу, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи по суті, а ті обставини на які він посилається в обгрунтування своїх заперечень проти вимог позивача, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки не є доказами в розумінні ст. 57 ЦПК України.

Частина перша статті 232 ЦПК України визначає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При аналізі зазначеної норми цивільно-процесуального Закону вбачається, що заочне рішення може бути скасоване лише за наявності двох підстав, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом же під час судового розгляду заяви відповідача про перегляд заочного рішення суду від 10.03.2015 року, зазначені дві підстави не встановлені.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги заявника не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 57, 58-60, 76, 228-232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 10.03.2015 року по цивільній справі № 758/14047/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без задоволення.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ст.ст. 231, 232 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

СуддяВ. С. Декаленко