У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2015 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Власова С. О., Бисаги Т. Ю.

з участю секретаря Рогач О. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ "Закарпаттяобленерго" на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Закарпаттяобленерго", Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, Державної казначейської служби України, третя особа - прокуратура Закарпатської області, про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2014 року ОСОБА_1 предявив позов до ПАТ «Закарпаттяобленерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля.

До участі в справі в якості співвідповідачів притягнуто Ужгородський РВ УМВС України в Закарпатській області та Державну казначейську службу України.

Протягом розгляду справи позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги уточнив, просив стягнути солідарно з ПАТ «Закарпаттяобленерго» та Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 38 305, 60 грн. та моральну шкоду в розмірі 6000 грн., а також сплачений судовий збір.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15 вересня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Закарпаттяобленерго» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження автомобіля в розмірі 38 305, 60 грн., моральну шкоду в розмірі 6000 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 480, 72 грн. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Закарпаттяобленерго» просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Скаржник посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що оскільки автомобіль є речовим доказом, то обовязок з його збереження лежав на Ужгородському РВ УМВС України в Закарпатській області на штрафмайданчику якого він перебував під час ушкодження.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції представниця апелянта скаргу підтримала та просила задовольнити із наведених у ній підстав. При цьому вона пояснила, що автомобіль позивача зберігався на штрафмайданчику Ужгородського РВ УМВС України, який межує з будівлею, що належить ПАТ «Закарпаттяобленерго». Однак товариство фактично не має доступу до однієї зі стін цієї будівлі, яка обвалилася. Ужгородське РВ УМВС України не повідомляло ПАТ «Закарпаттяобленерго» про те, що ця стіна перебуває в аварійному стані або має інші видимі ушкодження. Крім того, і до обвалу стіни спірний автомобіль був пошкоджений після ДТП. Представник ПАТ «Закарпаттяобленерго» не брав участі в огляді автомобіля, а з висновком судової експертизи апелянт не погоджується

Присутні в судовому засіданні в апеляційній інстанції позивач ОСОБА_1 Б, представник Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області та представник прокуратури Закарпатської області скаргу не визнали та просили відхилити. На їх думку судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Встановлено, що 20 грудня 2011 року близько 18 год. 20 хв. на автодорозі Київ-Чоп, поблизу с. Глибоке Ужгородського району мало місце ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, що належить позивачу ОСОБА_1

В результаті ДТП вказаний автомобіль отримав наступні пошкодження, характері для ДТП: деформація кришки капоту зліва, пошкодження переднього лівого крила та підкрильника, передньої лівої фари, декоративної решітки спереді, декоративного переднього бамперу зліва, тріщин на лобовому склі зліва.

Як речовий доказ у кримінальній справі автомобіль НОМЕР_1, був поміщений на штрафмайданчик Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області.

18.11.2013 року Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області здійснювалася передача даного автомобіля Ужгородському відділу Державної виконавчої служби. Однак, під час цієї процесуальної дії, в присутності позивача, працівників Ужгородського РВ УМВС та працівників виконавчої служби, було виявлено значні нові пошкодження автомобіля позивача: даху автомобіля, задньої дверки багажника, розбите скло дверей, пошкоджені задні зовнішні світлові ліхтарі.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до начальника УМВС України в Закарпатській області та прокурора Закарпатської області із скаргами на протиправні дії окремих працівників Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області щодо пошкодження його автомобіля.

Листом УМВС України в Закарпатській області від 05.02.2014 року №2/М-165/1 позивача повідомлено, що проведено службову перевірку, в ході якої встановлено, що пошкодження транспортного засобу «Шевролет Каптіва», р/н НОМЕР_2 під час його зберігання на спеціальному майданчику виникли від незалежних від працівників районного відділу міліції обставин. Неправомірних дій працівників Ужгородського РВ УМВС, які призвели до його пошкодження, не встановлено.

Листом Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області від 06.05.2014 року № 38/4964 позивача також повідомлено, що в ході службової перевірки встановлено, що пошкодження на автомобілі виникли внаслідок обвалу стіни сусідньої із штрафмайданчиком Ужгородського РВ будівлі, що належить ПАТ «Закарпаттяобленерго» за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 57, Ужгородський район Закарпатської області.

Належність будівлі ПАТ «Закарпаттяобленерго» підтверджується також наявною у справі копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.01.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Водночас, власність зобовязує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що будівля, стіна якої обвалилася та пошкодила спірний автомобіль, належить відповідачу ПАТ «Закарпаттяобленерго» та знаходиться на території Оноківської сільської ради.

Відповідно до п.п.4.2.3 Правил благоустрою території Оноківської сільської ради, затверджених Оноківською сільською радою, підприємства, установи та організації у сфері благоустрою зобов'язані постійно утримувати в належному стані фасади будівель і споруд, не допускати фарбування монументів, пам'ятників, скульптурних зображень без погодження з управліннями архітектури і містобудування, органом охорони культурної спадщини (у разі, якщо об'єкт відносить до історичної забудови).

Судом встановлено, що ПАТ «Закарпаттяобленерго», допустило бездіяльність, не виконало свого обов'язку щодо утримання будівлі в належному стані, внаслідок чого відбувся обвал стіни та було пошкоджено автомобіль позивача марки «Шевролет Каптіва», р/н НОМЕР_2, а саме було пошкоджено дах автомобіля, задня дверка багажника, розбито скло цих дверцят, потріскали задні зовнішні світлові ліхтарі.

Згідно наявного у справі висновку судового експерта від 09.01.2014 року №1 заподіяний позивачу матеріальний збиток внаслідок вказаної події становить 32 849, 80 грн. (Т.1, а.с. 33-43). За проведення експертизи позивачем сплачено 175, 80 грн., що підтверджується копією квитанції.

Зі змісту цього експертного висновку слідує, що експертом було враховано саме ті ушкодження, які зафіксовані під час огляду автомобіля 18.11.2013 року.

На виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 19.02.2015 року було проведено експертизу, про що складено відповідний висновок за №23/122 від 09.04.2015 року, з якого слідує, що вартість матеріального збитку становить 32 849, 80 грн. (Т.1, а.с.146-156).

Згідно Договору №104 АК/14 від 16.08.2014 року позивачем також було сплачено 5280 грн. витрат на правову допомогу (Т.1, а.с.46).

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що сума матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок бездіяльності відповідача ПАТ «Закарпаттяобленерго», становить 38 305, 60 грн., та має бути стягнута з цього відповідача.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції представник ПАТ «Закарпаттяобленерго» вказала, що на її думку, наявні у справі експертні висновки щодо характеру заподіяної шкоди та їх вартості є некоректними, однак клопотань про призначення повторної чи додаткової експертизи не заявляла.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

У даному випадку судом встановлено, що моральна шкода, завдана позивачу внаслідок бездіяльності відповідача ПАТ «Закарпаттяобленерго», полягає в хвилюванні та душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку з пошкодженням його майна.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди в сумі 6000 грн. суд першої інстанції правильно виходив з характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача ПАТ «Закарпаттяобленерго», а також із вимог розумності та справедливості.

Щодо вимог до Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області та Державної казначейської служби України, то в їх задоволенні обґрунтовано відмовлено, оскільки винних дій або бездіяльності цих юридичних осіб не встановлено. Автомобіль було пошкоджено внаслідок обвалу штукатурки з стіни, яка належить ПАТ «Закараттяобленерго», а не внаслідок винних дій або бездіяльності поліції щодо збереження автомобіля як речового доказу.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ПАТ "Закарпаттяобленерго" відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ____________

Судді ____________

____________