провадження № 2/760/7700/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2015 року м. Київ
Соломянський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ухвалив таке рішення.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
01.10.2015 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 17.10.2013 ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1. За умовами цього договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 27 950 грн. зі сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 15 % річних, строком на 36 місяців.
22.12.2014 ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали договір факторингу №22/12/14/1-2, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 17.10.2013 право вимоги від боржника повного, належного та реального виконання обовязків.
Відповідач порушив свої зобовязання в частині повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 22.09.2015 складає 28 594,35 грн., з яких:
23 482,46 грн. заборгованість за кредитом;
2 100,94 грн. заборгованість за процентами;
3 010,95 грн. заборгованість за комісією.
Зважаючи на те, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, позивач просив суд стягнути відповідача заборгованість у сумі 28 594,35 грн.
Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.40).
Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи».
Враховуючи ці обставини та зважаючи на думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Зясувавши обставини справи, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд
17.10.2013 ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1. За умовами цього договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 27 950 грн. зі сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 15 % річних, строком на 36 місяців з 17.10.2013 по 17.10.2016 (а.с.6-10).
Згідно з пунктом 1.4.3. договору про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 17.10.2013 проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки у розмірі 15 % річних. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів.
22.12.2014 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» уклали договір факторингу №22/12/14/1-2, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 17.10.2013 право вимоги від боржника повного, належного та реального виконання обовязків (а.с. 16-19).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 22.09.2015 у відповідача виникла заборгованість, яка складає 28 594,35 грн., з яких:
23 482,46 грн. заборгованість за кредитом;
2 100,94 грн. заборгованість за процентами;
3 010,95 грн. заборгованість за комісією.
Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з таких підстав.
Частина перша статті 1054 ЦК передбачає, що «за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти».
Суд встановив факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем грошових коштів.
Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК «за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника)».
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК).
Таким чином, на підставі договору факторингу № 22/12/14/1-2 від 22.12.2014 позивач набув статус нового кредитора.
Згідно з статтею 526 ЦК «зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».
Відповідно до частини першої статті 527 ЦК «боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту».
Стаття 610 ЦК встановлює, що «порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)».
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК «боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом».
Суд зазначає, що відповідач порушив свої зобовязання за договором щодо повернення кредиту, сплати процентів, внаслідок чого виникала заборгованість. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, складеним та завіреним позивачем (а.с. 15).
З урахуванням викладеного суд робить висновок про необхідність захистити порушені права позивача в обраний ним спосіб судового захисту, що відповідає статті 16 ЦК.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1 218 грн.
Керуючись статтями 16, 512, 514, 526, 527, 549, 610, 612, 1054, 1077, 1078 ЦК, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 74, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Соломянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко