АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/364/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/2057/к/15 суддя: Чайкін І.Б.
Категорія - 48 (І) Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Чорнобук В.І.

суддів: Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.

при секретарі: Горбачевській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей Жовтневої районної у місті ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4,

відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей Жовтневої районної у місті ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з відповідачем перебував у шлюбі, від якого вони мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. У 2012 році фактично шлюбні відносини між сторонами були розірвані. ОСОБА_3 забравши дитину, пішла мешкати до своєї матері. З того часу ОСОБА_2 приходив кожен день до своєї доньки і спілкувалися з нею на вулиці в присутності ОСОБА_3, кожен раз він купував все необхідне, а також давав гроші ОСОБА_3

З 20.06.2013 року відповідач не відповідає на дзвінки по телефону, не відчиняє двері, перешкоджає законному праву ОСОБА_2 спілкуватися з дитиною. Не досягнувши згоди з матірю дитини, ОСОБА_2 звертався до служби у справах дітей Виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу щодо визначення порядку спілкування зі своєю донькою.

Посилаючись на те, що він має бажання виховувати свою доньку та спілкуватися з нею, ОСОБА_2 просив суд визначити порядок спілкування дитини, а саме: 5 днів на тиждень; понеділок, середа, пятниця з 18 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв.; субота, неділя з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв.; державні свята з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв.; спілкування має відбуватись без присутності ОСОБА_3 на території фактичного проживання позивача або за його розсудом. Також позивач просив суд визначити місце проживання та реєстрації дитини за місцем постійного проживання ОСОБА_3

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 серпня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначено способи участі у спілкуванні ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким чином:

- кожного тижня у понеділок, середу та пятницю з 17.00 год. до 20.00 год. та у суботу з 09.00 год. до 13.00 год. як за місцем проживання дитини, а саме АДРЕСА_1 у присутності матері ОСОБА_3;

- під час зустрічей батьку ОСОБА_2 суворо дотримуватись рекомендацій лікарів.

- батькам нести відповідальність за життя та здоровя дитини, не настроювати її один проти одного.

Визначено місце проживання малолітньої дитини разом з матірю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2.

У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на необґрунтованість рішення суду та порушення судом норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Так ,судом було неправильно застосовано ст.159 СК України та визначено побачення з дитиною виключно в присутності матері, не навівши при цьому жодних виключних випадків. Також, суд не вмотивував, чому саме батько дитини в момент побачень з нею не може та не здатний самостійно забезпечити дотримання дитиною дієти відповідно до встановленого діагнозу. На думку позивача, суд помилково не погодився з висновком органу опіки і піклування в частині побачень батька з дитиною без присутності матері. Крім того, орган опіки та піклування під час визнання місця побачень з дитиною правильно не обмежився місцем реєстрації дитини, надавши ОСОБА_2 можливість бачитись з дитиною не тільки в квартирі відповідача, а відвідувати місця для культурного, духовного та фізичного розвитку дитини. Встановлений судом спосіб спілкування батька з дитиною може негативно вплинути на психіку дитини під час таких зустрічей, оскільки вони мають проходити у присутності матері, з якою у позивача склались неприязні стосунки.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду, визначивши спосіб спілкування батька з дитиною: кожного тижня у суботу або неділю з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. за місцем проживання дитини у присутності матері. Так, судом не враховано, що ОСОБА_3 не чинила жодних перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною. Судом не взято до уваги, що позивач протягом тривалого часу порушував права дитини, відмовляючи у наданні згоди на її реєстрацію, та тривалий час взагалі не сплачував аліменти. Регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. На думку відповідача, батько викликає у дитини негативні емоції та страх, донька боїться позивача і не бажає спілкуватись з ним без присутності матері. Кардинальна зміна способу участі батька у спілкуванні з дитиною чотири рази на тиждень, без бажання доньки, призведе до порушення психологічного та фізичного стану дитини. Суд першої інстанції не вірно визнав висновок органу опіки і піклування обґрунтованим, оскільки при його складанні з дитиною сторін не проводив спілкування спеціаліст з дитячої психології, не було враховано стану здоровя дитини, необхідність дотримуватись режиму дня та дієти, не враховано психологічний стан ОСОБА_2 Крім того, спілкування позивача з дитиною за встановленим судом графіком буде перешкоджати нормальному розвитку дитини.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який було зареєстровано 05 вересня 2009 року. (а.с.8) Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 лютого 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. (а.с.67)

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у свідоцтві про його народження батьком вказаний позивач, а матірю відповідач. (а.с.9)

Висновком органу опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у місті ради від 08.07.2015 року №7/29-2320 щодо участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_6, встановлено, що станом на 02.07.2015 року малолітня ОСОБА_3 має житлову реєстрацію за адресою: АДРЕСА_3. Також встановлено, що відповідно до консультаційного висновку спеціаліста, який надала лікар-інфекціоніст КЗ «Криворізької міської лікарні № 8» ДОР» клініко-діагностичного центру для дитячого населення ОСОБА_7, малолітній ОСОБА_8 встановлений діагноз: реконвалесценція інфекційного монокульоза та рекомендовано: дотримуватись режиму дня, не перебувати на сонці, на шість місяців обмеження фізичних навантажень та вправ (катання на велосипеді, самокаті, біг), дотримання дієти - виключення смаженого, копченого, солодких напоїв, фастфудів. У вересні-жовтні 2015 дитині необхідно здати печінкові проби. Дитина хвора на аденоїди II ступеня та має знижений імунітет.

У вказаному Висновку від 08.07.2015 року орган опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у місті ради вважав за доцільне визначити наступну участь ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме:

1. Кожного тижня у понеділок, середу та пятницю з 17.00 год. до 20.00 год. та у суботу з 09.00 год. до 13.00 год. без присутності матері;

2. Під час зустрічей батьку ОСОБА_2 суворо дотримуватись рекомендацій лікарів.

3. Батькам нести відповідальність за життя та здоровя дитини, не настроювати її один проти одного.

Визначити місце проживання малолітньої дитини разом з матірю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позивних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 157-159 СК України та виходив із того, що ОСОБА_3 чинить перешкоди у спілкуванні позивача з дочкою і тому слід надати можливість батьку спілкуватись зі своєю дитиною.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Слід зазначити, що прийняте рішення органу опіки та піклування є обов'язковим для батьків (стаття 158 СК України).

І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції проаналізувавши обставини та матеріали справи, надавши оцінку відповідним письмовим доказам, встановивши під час судового розгляду, що між сторонами наявні неприязні особисті стосунки, і цей факт також підтвердився під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, ОСОБА_3 чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, ухиляється від надання згоди на їх зустрічі, дійшов правильного висновку про можливість частково задовольнити позовні вимоги та встановити спосіб участі батька у вихованні дитини в порядку ст. 159 СК України. Тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що вона не чинила жодних перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони спростовуються висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обовязковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

До суду першої інстанції було надано Висновок органу опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у місті ради №7/29 2380 від 08.07.2015 року з якого вбачається, що враховуючи інтереси малолітньої дитини, орган опіки та піклування вважав можливим визначити порядок участі ОСОБА_2 у вихованні дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: кожного тижня у понеділок, середу та пятницю з 17.00 год. до 20.00 год. та у суботу з 09.00 год. до 13.00 год. без присутності матері.

Колегія суддів надавши оцінки Висновку органу опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у місті ради №7/29 2380 від 08.07.2015 року в порядку с.212 ЦПК України, вважає, що він є обґрунтованим, відповідає інтересам дитини, оскільки регулярні побачення батька з дитиною будуть сприяти налагодженню відносин між ними та забезпечать дотримання розумного та справедливого балансу на участь кожного з батьків у вихованні дитини. Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не вірно визнав висновок органу опіки і піклування обґрунтованим, оскільки при його складанні з дитиною сторін не проводив спілкування спеціаліст з дитячої психології, не було враховано стану здоровя дитини, необхідність дотримуватись режиму дня та дієти, не враховано психологічний стан ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки під час надання вказаного висновку органом опіки та піклування було досліджено консультаційний висновок спеціаліста, який надала лікар-інфекціоніст КЗ «Криворізької міської лікарні № 8» ДОР» клініко-діагностичного центру для дитячого населення ОСОБА_7 щодо стану здоровя спільної дитини сторін, а висновків дитячого психолога щодо впливу зустрічей з батьком на психологічне здоровя дочки позивачем ні до органу опіки та піклування, ні до суду надано не було, і відповідних заяв чи клопотань для дослідження цих даних не заявлялось.

Визначаючи порядок участі позивача у вихованні дитини, суд першої інстанції враховуючи жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, оцінивши Висновок органу опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у місті ради №7/29 2380 від 08.07.2015 року в сукупності з іншими письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи та поясненнями сторін, дійшов правильного висновку про проведення зустрічей ОСОБА_2 з дочкою в присутності матері ОСОБА_3, з огляду на необхідність дотримання дитиною розпорядку дня та дієти відповідно до встановленого їй діагнозу. Крім того, на думку колегії суддів, суд вірно зобовязав батьків нести відповідальність за життя і здоровя дитини та не настроювати її один проти одного, зважаючи на рівність прав і обовязків батьків щодо виховання їх спільної дитини. За таких обставин, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд помилково не погодився з висновком органу опіки і піклування в частині побачень батька з дитиною без присутності матері та про те, що встановлений судом спосіб спілкування батька з дитиною може негативно вплинути на психіку дитини під час таких зустрічей, оскільки вони мають проходити у присутності матері, з якою у позивача склались неприязні стосунки.

Також, враховуючи, що у висновку органу опіки та піклування не зазначено місце проведення зустрічей батька з донькою, суд першої інстанції правомірно визнав доцільним проводити зустрічі доньки сторін ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачем ОСОБА_2 за адресою проживання дитини: АДРЕСА_1, враховуючи вік та стан здоровя дитини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що батько викликає у дитини негативні емоції та страх, донька боїться позивача і не бажає спілкуватись з ним без присутності матері та кардинальна зміна способу участі батька у спілкуванні з дитиною чотири рази на тиждень, без бажання доньки, призведе до порушення психологічного та фізичного стану дитини, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки дані обставини є припущеннями відповідача, а регулярні побачення батька з дитиною будуть сприяти покращенню відносин між ними та забезпечать дотримання правильного балансу участі кожного з батьків у вихованні дитини.

Інші доводи викладені в апеляційних скаргах, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці, правильність висновків суду не спростовують і містять підстав для їх задоволення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: