У Х В А Л А

08 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Демянчук С.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання Коробчук А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину задоволено частково.

Накладено арешт на належне ОСОБА_1 майно: - ? частку квартири №48 в будинку №4/1 по мікрорайону Будівельників в місті Кузнецовську Рівненської області; - автомобіль «ВАЗ -2108» 1990 року випуску номер кузова ХТФ 210800L0742043 реєстраційний номер НОМЕР_1, що перебуває на обліку в Кузнецовському МРЕВ ДАІ Рівненської області; - дві земельні ділянки площею 0,0493 га (кадастровий номер :02:018:0213) та 0,0508 га (кадастровий номер :02:018:0214), що розташовані на території Заболотівської сільської ради Рівненської області.

Вважаючи дану ухвалу незаконною, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує на те, що наявність спору між нею та позивачем щодо спадкового майна та заперечення позовних вимог не можуть розглядатися як доказ наміру продати чи пошкодити таке майно. Звертає увагу суду на те, що вона пенсіонер з 27 січня 2006 року, квартира, що є частиною спірного майна є її єдиним житлом і тому твердження позивача про намір продати чи пошкодити спірне майно є нелогічним і таким, що не відповідає дійсності. Стверджує, що звернення із заявами про забезпечення позову, а так само факт накладення арешту на майно негативно відображається на її здоровї.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом на наступне майно, що належало померлому ОСОБА_3 і зараз належить відповідачу: 1) ? частку квартири №48 в будинку №3 по мікрорайону Будівельників в м.Кузнецовськ Рівненської області; 2) автомобіль «ВАЗ-2108» 1990 р.в., д.р.н. 40722 АН; 3) дві земельні ділянки площею 0,0493 га та 0,0508 га на території Заболотівської сільської ради Рівненської області.

У звязку з тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення за її позовом, ОСОБА_2 подала заяву, в якій просила накласти арешт шляхом заборони відчуження спірного нерухомого та рухомого майна.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.151 ЦПК України за заявою осіб, що беруть участь у справі, суд може забезпечити позов на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зважаючи на характер спірних правовідносин сторін та суть заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, прийшов до правильного висновку про часткове задоволення даного клопотання, про що постановив ухвалу згідно з правилами ст.ст.152, 153 ЦПК України.

Позов забезпечено в межах заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вжитий захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно, повністю унеможливить відчуження цього майна, яка належить відповідачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірна квартира є єдиним житлом відповідача, тому твердження позивача про намір продати чи пошкодити спірне майно не відповідає дійсності та що звернення із заявами про забезпечення позову негативно відображається на її здоровї, не заслуговують на увагу.

Вжиті заходи забезпечення позову не припиняють права власності на майно, а лише обмежують власника в частині відчуження та є гарантією реальності виконання можливого рішення суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Кузнецовського міського суду постановлення з дотриманням вимог статей 151-153 ЦПК України, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: С.В. Демянчук

ОСОБА_4