Номер провадження: 22-ц/785/9721/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О., Громіка Р.Д.

За участю секретаря Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2015р. ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, у якому просив зняти з державної реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ним, ОСОБА_2, право власності на цю квартиру.

Зазначав, що він позичив ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 21 000 доларів США про що останній надав йому розписку, згідно якої ОСОБА_3 зобовязався повернути грошові кошти в термін до 01.10.2006р. Розпискою передбачено зобовязання ОСОБА_3 у випадку не повернення боргу передати йому у власність квартиру АДРЕСА_2. На підтвердження своїх зобовязань ОСОБА_3 передав йому правовстановлюючі документи на квартиру, а саме: договір купівлі-продажу від 20.01.2001р. та технічний паспорт. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2007р. з ОСОБА_3 на його користь стягнуто суму боргу в розмірі 106 050 грн. Однак на день звернення з цим позовом ОСОБА_3 грошей не повернув та не переоформив право власності на спірну квартиру.

Посилаючись на ці обставини, позивач з підстав, передбачених ст. ст. 328, 330, 334, 525, 1046, 1047 ЦК України, просив про задоволення позову.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням суду від 16.09.2015р. в позові відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач, вважаючи рішення суду незаконним та безпідставним, просить його скасувати та задовольнити позов.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що зявилися у судове засідання, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства та задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи.

Судом установлено, що ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_2 21 000 доларів США строком до 01.10.2006р. На підтвердження укладання договору позики між сторонами була підписана відповідна розписка. Із тексту якої убачається, що у випадку неповернення боргу ОСОБА_3 зобовязується переоформити на ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_3.

Вказана квартира належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 20.01.2001р., посвідченому державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованому в реєстрі за №4-292. Право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру зареєстровано ОМТБТІ та РОН виконкому Одеської міської ради 08.05.2001р.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2007р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02.04.2014р., позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволено, визнано борг ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 в сумі 106 050 грн, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 106 050 грн.

Зазначене заочне рішення звернуто до виконання, але не виконано.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи й надавши наданим доказам належну оцінку, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову у звязку з його безпідставністю.

Як вже було зазначено вище матеріально - правові вимоги позивача до відповідача за укладеним між ними договором позики на суму 21 000 доларів США вже вирішені заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2007р., що набрало законної сили, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 106 050 грн.

Тому вимоги позивача про визнання за ним ще і права власності на зазначену квартиру за цим же договором позики не ґрунтуються на вимогах закону та на обставинах справи.

Як суд першої інстанції так і апеляційний суд не встановили правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги вищевикладені обставини не спростовують, тому колегія суддів не приймає їх до уваги.

Рішення суду є правильним, воно ухвалено у відповідності до положень ст. ст. 212-215 ЦПК України і підстав для його скасування, як про це йдеться мова у апеляційній скарзі, немає.

Відповідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції обставини справи досліджено повно, а зібраним доказам дана вірна оцінка.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської області В.Ф.Парапан

ОСОБА_5

ОСОБА_6