Справа № 172/1166/14-ц
Провадження № 2/172/47/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.04.2015 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді -Порох К.Г.
секретаря - Голубенко Т.В.,
В судове засідання сторони не з'явилися.
Представник позивача за довіреністю просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову, доказів на спростування тверджень позивача про невиплату йому орендної плати за 2013, 2014роки не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
В порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, застосувавши вимоги ст.ст. 224,225 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються загальними нормами цивільного законодавства: ЦК України, спеціальними нормами права, що містяться в Земельному Кодексі України, Законі України "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також, безпосередньо договором оренди землі, укладеним між сторонами з дотриманням останніми вимог чинного законодавства (ст. 2 Закону України "Про оренду землі").
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З матріалів справи вбачається, що згідно державного акту про право приватної власності на землю ДП НОМЕР_1 позивач є власником земельної ділянки площею 6,110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області.(а.с.5).
Згідно ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма, строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди.
Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що істотними умовами договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платеж, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Позивач в поданій позовній заяві посилається на невиконання відповідачем умов договору. Перше, це невиплата орендної плати за 2013, 2014 роки, друге: недбайливе ставлення відповдідача до земельної ділянки, відповідач допустив забруднення та засмічення земельної ділянки, яка належить позивачеві на праві приватної власності, карантинно-шкідливими рослинами (бур"яном), що призвели до шкідливого впливу на стан землі та родючість грунтів.
Орендна плата за користування земельною ділянкою є для позивача одним з основних джерел прибутку, з якого він в зимовий період сплачує за використані електроенергію та газопостачання.
Відповідач будь-яких доказів на спростування даних доводів суду не надав, в судове засідання не з"явився, проігнорувавши всі виклики суду.
Правовідносини щодо користування земельними ділянками регулюються загальними нормами цивільного законодавства, зокрема Цивільним Кодексом України та спеціальними, а саме Земельним Кодексом України та Законом України "Про оренду землі". В спеціальних нормах немає визначення поняття систематичної несплати орендної плати за землю.
В гл.58 параграф 1 ЦК України - загальні положення про найм (оренду) визначені спільні для всіх видів майна положення щодо предмету, строку договору, порядку укладення договору та право наймодавця відмовитися від договору найму, що тягне розірвання договору. ,
Так в ч.1 ст. 782 ЦК України передбачено право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування протягом трьох місяців підряд.
Суд, при розгляді справи, вважає можливим виходячи з загальних засад цивільного законодавства: свобода договору, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливості, добросовісності та розумності, передбачених ст.3 ЦК України та відповідно до положення ст. 8 ЦК України застосувати до даних відносин аналогію закону щодо поняття систематичної несплати орендної плати.
Крім того, постановляючи рішення у справі, суд приймає до уваги твердження позивача щодо значимості для нього розміру орендної плати та своєчасного її отримання відповідно до умов договору, як джерела прибутку, з якого сплачуються витрати за комунальні послуги за газопостачання та електроенергію.
Так, згідно п.4 ч.8 "Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та пічного побутового (рідкого) палива", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 21.10.1995року №848 (в ред.від 22.09.1997р. №1050) - до сукупного доходу включається доходи "... селянського (фермерсього) господарства, особистого підсобного господарства. При цьому враховуються доходи, отримані із земельної ділянки площею понад 0,06га".
Отже, правом на отримання субсидії позивач не може скористатись, в той час як він не отримав належного йому доходу від здачі в оренду власної земельної ділянки, протягом тривалого часу, і звертається до суду за захистом своїх прав.
З чого суд робить висновок про те, що відповідач тривалий час не виконував взятих на себе обов'язків, щодо сплати позивачу орендної плати.
Згідно з вимогами ст.24 Закону України "Про оренду землі", п. "В" ч.1 ст. 96 ЗК України та ч.2 ст. 410 ЦК України орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а земелекористувачі (орендарі) зобов"язані своєчасно сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою.
Статтею 32 ЗУ "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Згідно п. 12.3 договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок пошкодження другою стороною обов"язків, передбачених договором та внаслідок пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно першкоджеє її використанню (а.с.7).
Відповідач не виконує свого обов'язку щодо своєчасної сплати орендної плати, також із пояснень та документів, а саме акту обстеження земельної ділянки з"ясовано, що спірна земельна ділянка відповідачем з весни 2014 року не обробляється. Орендар не виконує п.9.4 Договору оренди, яким передбачено "Орендар зобов"язаний: приступити до використання орендованої земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням та відповідно до мети, визначеною у пункті 4.1. цього договору; проводити на земельній ділянці господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан землі та родючість грунтів; підвищувати родючість грунтів та зберігати інші корисні властивості землі; забезпечувати захист земельної ділянки від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур"янами, чагарниками і дрібноліссям; у відповідності з пунктами 3.1 та 3.2 цього договору своєчасно сплачувати орендну плату;.." (а.с.7).
Відповідно до акта обстеження земельної ділянки від 23 липня 2014року встановлено, що при обстеженні земельної ділянки виділеної під товарне виробництво, загальною площею 685,6га, яка розташована на території Шевченківської сільської ради і знаходиться в оренді ТОВ "Дніпроагропрогрес" комісією у складі голови сільської ради, землавпорядника, начальника Управління агропромислового розвитку Васильківської РДА, агронома Управління агропросимлового розвитку , провідного фахівця фітосанітарних процедур встановлено, що вказана земельна ділянка з весни 2014року не підлягала обробітку, в зв"язку з чим заросла бур"яном (карантинними рослинами) (а.с.27). Земельна ділянка ОСОБА_1 входить до загальної площі землі, яка не оброблялася з весни 2014року (а.с.54).
Враховуючи викладені факти та надані докази суд робить висновок, що відповідач, порушуючи норми земельного законодавства, внаслідок недбайливого ставлення до виконання своїх обов"язків по виконанню умов договору оренди земельної ділянки, порушив свої зобов"язання допустивши забруднення та засмічення земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності карантинно-шкідливим рослинами (бур"яном), що призвели до шкідливого впливу на стан землі та родючість грунтів.
Підставами для примусового припинення прав на земельну ділянку відповідно до п."б" ч.1 ст. 143 Земельного кодексу України є забруднення та засмічення земельної ділянки карантинно-шкідливими рослинами (бур"яном), що призвело до шкідливого впливу на стан землі та родючість грунтів.
Статтею 34 Закону України "Про оренду землі"- у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме 243 грн., 60 коп. за сплачений судовий збір, та в доход держави - 243грн.60коп., так як позовні вимоги позивача задоволені.
На підставі викладеного, керуючись Земельним Кодексом України, ст.15, 21, 24, 25, 32, 34 Закону України "Про оренду землі" , ст. 3,8, 16, 410, 526, 627, 629, 651, 782 ЦК України , ст. 60, 88, 169, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроагропрогрес" про розірвання договору оренди землі задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його оголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: