Справа № 452/3542/14 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 22-ц/783/1248/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

секретаря - Іванової О.О.,

за участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 5 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням відмовлено у задоволенні зазначеного позову, яким ОСОБА_3 просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.07.2013 року на користь ОСОБА_2 на утримання двох дітей (2008 і 2013 року народження) у твердій грошові сумі по 700 гривень щомісячно на кожну дитину, визначивши розмір стягнення у 1/3 частині з усіх видів заробітку на обох дітей до досягнення ними повноліття але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення оскаржив ОСОБА_3 Просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що рішення суду не грунтується на фактичних обставинах справи, висновки суду є неправильними. Вказує на те, що місцевий суд неправильно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права. Зокрема посилається на те, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дітей в нього мінився майновий стан, так як втратив роботу за кордоном, а також зазнав травми, яка перешкоджає працевлаштуванню на високооплачувану роботу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 на заперечення скарги, перевіривши матеріли справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів не знаходить законних підстав для її задоволення з огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.07.2013 року ухвалено про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 05.07.2013 року до досягнення кожною із дітей повноліття.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домов леністю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, перед бачених цим Кодексом.

На обґрунтування позову ОСОБА_3 посилався на приписи ч. 1 ст. 192 СК України, а на підтвердження своїх вимог зазначав, що після ухвалення місцевим судом рішення про стягнення аліментів у нього змінився майновий стан унаслідок втрати роботи за кордоном, отримання травми руки.

Однак, окрім голослівних тверджень, ці обставини не підтверджені жодним матеріальним доказом, а саме: про зміну розміру заробітної плати після ухвалення 22.07.2013 року місцевим судом рішення про стягнення аліментів на утримання дітей, погіршення стану здоров'я, яке б унеможливило виконання батьківського обов'язку матеріально утримувати дітей.

Посилання апелянта на отриману в грудні 2013 року травму руки, не може розглядатися як належний доказ для зменшення розміру аліментів, оскільки наявність цієї травми не вплинула на можливість ОСОБА_3 виконувати аліментні обов'язки.

До такого висновку колегія суддів приходить з огляду на те, що після ухвалення судом першої інстанції рішення про стягнення аліментів, ОСОБА_3 протягом 11 місяців його зовсім не виконував (а.с.с 5), а з червня 2014 року - став виконувати лише частково (фактично на 1/3 від стягуваної суми).

Отже, ті обставини, на які посилається апелянт, не знаходяться у причинно - наслідковому зв'язку із можливістю нести аліментний обов'язок у належному обсязі, так як ОСОБА_3 не бажав виконувати рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.07.2013 року з набрання законної сили, а дані обставини штучно використовує їх для ухилення від обов'язку.

Крім цього, суд апеляційної інстанції бере до уваги і рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.08.2014 року, яким відмовлено ОСОБА_3 у зменшенні розміру аліментів, адже ОСОБА_3 обґрунтовував свій позов фактично тими ж підставами що і у даній справі.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної інстанції не спростовують його правильність і тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 5 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: