Справа № 447/415/15 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/783/7554/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.

секретар: Симець В.І.,

за участі у судовому засіданні представника позивача КС «Надія» ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Надія» на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 3 листопада 2015 року у справі за позовом Кредитної спілки «Надія» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 03 листопада 2015 року клопотання відповідача щодо зупинення провадження по справі задоволено. Провадження у цивільній справі № 447/415/15-ц за позовом Кредитної спілки "Надія" до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином зупинено до набрання законної сили рішенням Залізничного районного суду м.Львова у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_7 за ч.3, 5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.1, 3 ст.358 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Вказану ухвалу оскаржила КС «Надія».

В апеляційній скарзі просять ухвалу скасувати та винести рішення про розгляд позовних вимог по суті. Вважають ухвалу необґрунтованою. Зазначають, що клопотання ОСОБА_3 безпідставне, тому що відповідно до вимог про проведення касових операцій, касир проводить видачу грошей по видатковому касовому ордеру тільки тій особі, яка вказана в ордері з предявленням паспорта, тому видача грошей на неіснуючих осіб касиром ОСОБА_3 доказує те, що вона привласнила, або передала гроші керівникам злочинного угрупування КС «Надія», чим нанесла матеріальні збитки КС «Надія» на суму 24000 грн. і тому, в даному випадку, звязку з іншими обвинуваченнями немає. Крім цього зазначають, що згідно позовної заяви до Залізничного районного суду м. Львова від 30.04.2015 року позовних вимог до касира ОСОБА_3 не було подано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання апеляційної скарги, відповідача в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали суд першої інстанції постановляючи таку, посилаючись на п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України, виходив з того, що клопотання відповідача про зупинення провадження у справі підлягає задоволенню, оскільки до встановлення, у межах кримінального провадження, що розглядається Залізничним районним судом м.Львова за обвинуваченням ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_7 за ч.3, 5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.1, 3 ст.358 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, осіб винних у привласненні та розтраті коштів позивача не можливо ухвалити законне та обґрунтоване рішення у даній справі, оскільки злочин у вчиненні якого було обвинувачено відповідача та кримінальна справа стосовно якої закрита за нереабілітуючою підставою (передбачений ст. 366 ч.1 КК України) є злочином з формальним складом та вину відповідача встановлено лише в частині підроблення касових документів. Хто ж отримав кошти за підробленими відповідачем касовими документами, а отже чиїми діями було завдано шкоду позивачу не встановлено.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного зясування обставин, що мають значення та вимогам закону не відповідають.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно ж до п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Закінчення провадження у справі з цих підстав без ухвалення рішення має бути належно вмотивовано в ухвалах, постановлених з цього приводу. Про наслідки вчинення зазначених процесуальних дій суд роз'яснює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК і правил, що їх регулюють. Суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК, а за наявності підстав, визначених статтею 202 ЦПК, має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви. Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Підставою для зупинення провадження за пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК може бути також відкриття Конституційним Судом України провадження за зверненням відповідно до статті 43 Закону України від 16 жовтня 199 року N 422/96-ВР "Про Конституційний Суд України" про офіційне тлумачення положень Конституції України чи закону, що мають застосовуватися при вирішенні справи, яка перебуває у провадженні суду. При неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді. Разом з тим підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі. Застосовуючи пункти 2, 3, 5 частини першої статті 202 ЦПК відповідно про зупинення провадження у зв'язку із захворюванням сторони, перебуванням її у службовому відряджені чи призначенням судом експертизи, суд повинен виходити з того, що у таких випадках відповідно до змісту статті 157 ЦПК провадження у справі може бути зупинено, якщо передбачається, що зазначена відсутність сторони або проведення експертизи триватиме понад установлені строки розгляду справ. Правило частини другої статті 202 ЦПК про те, що суд не зупиняє провадження у випадках, установлених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника, не застосовується до випадків, коли суд викликає позивача або відповідача для особистих пояснень.

Також, слід вказати, що згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається із матеріалів даної цивільної справи, зокрема, позовної заяви, Кредитна спілка «Надія» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з відповідача на користь КС «Надія» матеріальної шкоди завданої злочином в сумі 24000 грн. При цьому позивач посилається на чинну постанову Залізничного районного суду м.Львова від 12.09.2013 року у кримінальній справі №1-40/11 за обвинуваченням ОСОБА_3, якою відповідач звільнена від кримінальної відповідальності, а кримінальна справа за її обвинуваченням закрита, як на судове рішення, що свідчить про вчинення відповідачем злочину та підтверджує заподіяння відповідачем позивачу шкоди.

Зважаючи на вказане суду слід в межах заявлених вимог та вказаних позивачем підстав вирішити дану справу. При цьому результати розгляду кримінальної справи, у якій відповідач не є обвинуваченою (підсудною), у якій до неї цивільний позов не заявлений та у якій вирішуються питання винуватості у вчиненні злочинів інших осіб, значення, що унеможливлювало б розгляд даної справи, не має.

Враховуючи вказане, підстав для зупинення провадження у даній справі у суду першої інстанції не було, а тому оскаржувана ухвала суду залишатись в силі не може та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, який повинен бути проведеним із чітким дотриманням, зокрема, і вимог ЦПК України. Доводи ж апеляційної скарги слід визнати обґрунтованими та таку відповідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.1, 2, 313, 314 ч.1 п.2, 315, 317 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргуКредитної спілки «Надія» задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 3 листопада 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: В.Я. Бакус

ОСОБА_9