АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/752/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Токова С.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівГончар Н. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_6,

третьої особи ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоземпроект», Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_7 про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

01 жовтня 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоземпроект» (далі ТОВ «Геоземпроект»), Черкаської міської ради про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що ТОВ «Геоземпроект» на підставі ліцензії на проведення землевпорядних робіт та згідно договору від 03.07.2007 року з ОСОБА_8 провели обміри її земельної ділянки по АДРЕСА_1 та включили до її складу частину його земельної ділянки, яку остання захопила у 1998 році та підготували технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документа, що посвідчує її право на земельну ділянку.

ОСОБА_8 є суміжним землекористувач і її право визначено двома судовими рішеннями на спільну частку домоволодіння за вищевказаною адресою та рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 344 від 14.06.1967 року і відповідно до схеми генерального плану від 08.01.1974 року на земельну ділянку № 10/1 з будинком виявлено ЧООБТІ самозахват 59 кв.м., а також самовільно побудовано сіни Літ А-5. частково на його земельній ділянці.

У 1998 році ОСОБА_8 за допомогою своєї дочки ОСОБА_7 та зятя знесли паркан, знищили межові знаки і захопили 37.39 кв.м. впритул до його забудови, побудованої відповідно до норм і правил ДБН та дозволу Черкаського міського виконкому, яка зараз знаходиться на межі.

Позивач вказує, що здійснені обміри та топографічні зйомки земельної ділянки по АДРЕСА_1 проведені неякісно, сертифікованим інженером землевпорядником ТОВ «Геоземпроект» Іванцівим В.В., межі розподілу земельних ділянок, які вказані в державному акті, визначені неправильно та не відповідають реальним межам та рішенню Черкаського міського виконкому розмір площі 551 кв.м. визначено із самозахватом ОСОБА_8 у 1998 році його частини земельної ділянки.

ТОВ «Геоземпроект» всупереч правовим документам та доказам про самозахват допомогли узаконити ОСОБА_8 самочинну прибудову з посиланням на Земельний Кодекс України.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 27.05.2009 року скасовано рішення Соснівського районного суду від 20.03.2009 року про дозвіл на приватизацію ОСОБА_8 із документацією ТОВ «Геоземпроект» та направлено справу до Соснівського районного суду м. Черкаси, якого не було і на даний час.

Позивач зазначає, що в ухвалі є підрахунок долі ОСОБА_8 233 кв.м. відповідно до рішення Черкаського міського виконкому № 344 від 14.06.1967 року.

ТОВ «Геоземпроект» повторно підготувало технічну документацію без перегляду судом і без підпису суміжного землекористувача склали документ щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та приховали самозахват 37,39 кв.м. під площу 235 кв.м. з іншими межами всупереч названій в ухвалі апеляційного суду та іншим вказаним ним документам, що і дало можливість ОСОБА_8 отримати державний акт.

Такі дії відповідача ТОВ «Геоземпроект» призвели до погіршення стану здоров'я ОСОБА_6, заподіяли моральні та фізичні страждання, які потребували тривалого лікування та витрату коштів. За діагностику хвороби позивач заплатив 925 грн. та витратив на придбання лікарських засобів 1000 грн.

В зв'язку з вищевказаними подіями, позивачу заподіяно моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

20 січня 2015 року позивач ОСОБА_6 подав до суду заяву про доповнення та зміну позовних вимог та остаточно просив суд: визнати документацію виготовлену ТОВ «Геоземпроект» на приватизацію ОСОБА_8 земельної ділянки по вул. Лісова Просіка 10/1 недійсною.

Стягнути з ТОВ «Геоземпроект» матеріальну та моральну шкоду на загальну суму 7137 грн., сплачений судовий збір 243 грн. та 8 грн. оплати за операцію банку з підстав, викладених у позовній заяві.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_6, вважаючи рішення суду незаконним та постановленим з порушенням діючого законодавства, просить його скасувати та направити справу на новий розгляд до Соснівського районного суду м.Черкаси іншому складу суддів.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач просить визнати недійсною технічну документацію із землеустрою в той час як такого способу захисту прав та інтересів стаття 16 ЦК України не передбачає.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Встановлено, що позивач ОСОБА_6 являється власником будинковолодіння по АДРЕСА_2 відповідно до договору купівлі-продажу від 27.10.1984 року. Дане будинковолодіння знаходиться на земельній ділянці площею 527 кв.м.

ОСОБА_8 являлась власником 47/100 частин сусіднього будинковолодіння АДРЕСА_1 на підставі рішення Придніпровського райсуду м. Черкаси від 07.05.1974 року. Власником іншої частини цього будинковолодіння є ОСОБА_10 відповідно до свідоцтва про право на спадщину 2007 року.

На підставі заяви замовника ОСОБА_8 та дозволу Черкаської міської від 23.03.2007 року № 1796-2, ТОВ «Геоземпроект», яке діяло на підставі ліцензії серії АГ № 583278 від 22.04.2011 року, виданої Державним комітетом України із земельних ресурсів, розробило технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення документа, що посвідчує право на земельну ділянку фактичною загальною площею 0,0235 га ОСОБА_8 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1(а.с.56-58).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На час розробки технічної документації земельна ділянка не мала обмежень щодо використання та подальшої приватизації відповідно до висновку департаменту містобудування Черкаської міської ради від 01.03.2012 року № 123/08-10 (а.с. 62 на звороті).

Відповідно до технічної документації із землеустрою вбачається, що в ході проведенні геодезичних робіт було встановлено, що площа земельної ділянки становить 0,0235 га, з них: прибудинкова територія 0.0235 га. в т.ч. під будівлями 0,0076 га (а.с. 55-57).

По матеріалах проведених робіт Черкаською міською радою прийнято рішення від 04 жовтня 2012 року №3-1226 про передачу у власність гр. ОСОБА_8 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по фактичному використанню площею 0,0235 га. з них: прибудинкова територія 0,0235 га, в т.ч. під будівлями 0,0076 га (а.с. 57 на звороті).

Заміри площі та меж земельної ділянки ОСОБА_8 проводилися відповідно до рішення Черкаської міської ради народних депутатів № 111 від 27.05.1987 року, яке є чинним на даний час і відповідно до якого за домоволодінням по АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 556 кв.м. У п.7 даного рішення зобов'язано власників обох домоволодінь: АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1внести зміни у плани землекористування та кварталу через Бюро технічної інвентаризації (а.с.39,40).

Відповідність технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право на земельну ділянку площею 0,0235 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) гр.ОСОБА_8 підтверджується також висновком державної експертизи землевпорядної документації № 232 від 07 травня 2012 року (а.с. 79).

Слід зауважити, що посилання позивача на договір № 167-07 від 03.07.2007 року про виконання землевпорядних робіт, який укладений між ТОВ «Геоземироект» гр. ОСОБА_8, є безпідставними, оскільки ОСОБА_6 стороною цього договору не є і його укладання, виконання та припинення не порушує права останнього.

Відповідно до статті 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності а його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК (чинної на час отримання земельної ділянки ОСОБА_8) таким документом був державний акт форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 16.04.2004, № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК).

На даний час спірна земельна ділянка приватизована, ОСОБА_7 успадкувала її після смерті матері ОСОБА_8 ( свідоцтво про право на спадщину за заповітом а.с. 44).

Отже, при наявність такого земельного спору між позивачем та власником земельної ділянки ОСОБА_7 позивач звернувся до суду із позовом, обравши спосіб захисту права визнання недійсною технічної документації виготовленої ТОВ «Геоземпроект» на приватизацію ОСОБА_8 земельної ділянки по АДРЕСА_1, який не передбачений діючим законодавством.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачу заподіяна шкода саме з вини відповідачів, що в свою чергу виключає покладення на них обов'язку відшкодувати заподіяну шкоду. Надані суду квитанції про перебування на лікуванні та придбання лікарських засобів не можуть свідчити про наявність причинного зв'язку між протиправною, на думку позивача, поведінкою та хворобам, на які він хворіє.

Що стосується моральної шкоди, то відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи "бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювана шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством

Статтею 1167 ЦК України передбачено, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній )собі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч. 2 цієї статті. Так як позивач не ловів в судовому засіданні вину відповідачів у заподіянні моральної шкоди позов в цій частині також не підлягає до задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, щодо відсутності порушення прав позивача як відповідачем ТОВ «Геоземпроект» так і співвідповідачем Черкаською міською радою, яка не була ні замовником, ні організацією, яка виготовляла технічну документацію, будь - яких вимог до останньої не заявлено.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору об'єктивно оцінив докази та дав їм належну правову оцінку, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняв обґрунтоване і законне судове рішення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоземпроект», Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_7 про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :