Справа № 285/4603/14-ц
провадження 2/0285/112/15
05.03.2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі : головуючої - судді Заполовської Т.Г., за участі секретаря Сарган О.А.,
сторони по справі : позивач ТОВ «Порше Мобіліті», відповідач ОСОБА_1,
розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, збитків відповідно до кредитного договору та звернення стягнення на предмет застави,
27.11.2014 року позивач звернувся до суду просив стягнути з ОСОБА_1 основну суму заборгованості за кредитним договором № 50002449 від 08.11.2011 року розміром 143 372,34 грн., збитки у розмірі 26 999,18 грн., штраф у розмірі 41 516,99 грн., пеню у розмірі 1 228,24 грн., 3 % річних у розмірі 1 968,30 грн..; звернути стягнення на автомобіль марки VW, модель Роlo Sedan, 2011 року виробництва, кузов НОМЕР_1 шляхом його вилучення на користь ТОВ «Порше Мобіліті» та подальшого продажу його з публічних торгів на умовах, визначених у договорі застави транспортного засобу № 50002449 від 10.11.2011 року, а також стягнути з нього судові витрати.
Свій позов мотивував тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 50002449 від 08.11.2011 року позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит у сумі 108 819,00 грн., що є еквівалентом 13 560, 00 доларів США на дату укладення договору, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням - для придбання автомобіля марки VW, модель Роlo Sedan, 2011 року виробництва, кузов НОМЕР_1, а відповідач зобов'язався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути позивачеві кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до договору та згідно із графіком погашення кредиту, що становить невід'ємну частину договору, здійснювати щомісячні платежі відповідно до Графіку положення. Розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем, визначено відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів в іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у договорі. Виконання зобов'язання за цим договором забезпечується заставою, про що між сторонами був укладений договір застави № 50002449 від 10 листопада 2011 року, за яким для забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Роlo Sedan, 2011 року виробництва, кузов НОМЕР_1, заставною вартістю 136 023,75 грн.
Позивач вказав, що починаючи з листопада 2013 року відповідач почав систематично порушувати терміни сплати платежів за договором. Станом на момент подання позовної заяви відповідачем не виконано зобов'язання зі сплати щомісячних платежів і станом 12 листопада 2014 року у відповідача існує заборгованість перед позивачем за несплаченими платежами за договором на загальну суму 17 236,39 грн. У зв'язку з систематичним невиконанням умов договору 05.05.2014 року позивачем направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним. Загальна сума основного боргу за договором на дату складання позовної заяви становить 143 372,34 грн. Крім того, позивачем понесено збитки у розмірі 26 999,18 грн., які складаються із вартості юридично-консультаційних послуг ТОВ «ОРУМ», пов'язаних з вчиненням виконавчого напису та примусовим зверненням стягнення на предмет застави; витрат понесених у зв'язку з представництвом інтересів позивача в суді ТОВ «ЮФ «Вернер» з урахуванням податку на додану вартість; сплачених позивачем страхових платежів з урахуванням податку на додану вартість. Також позивача обрахував загальну суму штрафних санкцій, пені та суму 3 % річних, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за цим договором.
В заяві про уточнення позовних вимог (а.с. ) позивач просив також стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати, які складаються із 900 грн. витрат на публікацію оголошення в пресі та 250 грн. витрат, пов'язаних із явкою представника позивача до суду.
Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 05.03.2015 року подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути в своїй відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився також. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через публікацію оголошення в друкованих засобах масової інформації. Заяв, заперечень до суду не надійшло, а тому суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в справі доказів з постановленням заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2011 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 50002449 (копія а.с.14-18), відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит у сумі 108 819,00 грн., що є еквівалентом 13 560, 00 доларів США на дату укладення договору, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням - для придбання автомобіля марки VW, модель Роlo Sedan, 2011 року виробництва, кузов НОМЕР_1, а відповідач зобов'язався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути позивачеві кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до договору та згідно із графіком погашення кредиту, що становить невід'ємну частину договору, здійснювати щомісячні платежі відповідно до Графіку положення.
Згідно з п. 1.4.2 та п.п. 2.4,2.5 Умов кредитування, що становлять невід'ємну частину кредитного договору, повернення кредиту та процентів за його використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені Графіком погашення кредиту до Договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку, виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів), відповідно до Графіку погашення кредиту.
Виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором забезпечено заставою, про що між сторонам укладений договір застави транспортного засобу № 50002449 від 10.11.2011 року, за яким для забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідачем було передано у заставу: автомобіль марки VW, модель Роlo Sedan, 2011 року виробництва, кузов НОМЕР_1, заставною вартістю 136 023,75 грн. (а.с. 21-26).
Відповідно до п. 3.2.1 Умов у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (або його частини) з повернення кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць позивач мав право визнати термін повернення кредиту таким, що настав.
Згідно п. 3.3 кредитного договору відповідач зобов'язаний повернути позивачеві у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб) та протягом 5 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб).
Судом встановлено, що з листопада 2013 року відповідач почав систематично порушувати терміни сплати платежів за договором. Ним не виконано зобов'язання зі сплати щомісячних платежів за листопад 2013 року - травень 2014 року, в результаті чого станом на 12 листопада 2014 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 17 236,39 грн. Дані обставини підтверджуються розрахунком (а.с. 28-34), який не був спростований відповідачем.
У зв'язку з систематичним невиконанням умов договору 05.05.2014 року позивачем направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50002449 (а.с. 27) з вимогою повернути суму кредиту. В даній вимозі позивачем встановлено строк в 30 календарних днів з моменту отримання вимоги для повернення суми кредиту, плати за користування кредитом та сплати штрафних санкцій, які підлягають застосуванню за договором.
В п. 3.3 договору сторонами погоджено, що термін дострокового повернення кредиту вважатиметься таким, що настав, а кредит таким, що підлягає поверненню, на 5-й календарний день з дня направлення позивачем відповідної письмової вимоги відповідачеві. У цей термін (якщо інший термін не буде вказано у письмовій вимозі позивача) відповідач зобов'язаний повернути позивачеві в повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, які підлягають застосуванню (сума повернення розраховується позивачем і вказується у повідомленні). Таким чином, термін повернення кредиту, погоджений сторонами, є 8 червня 2014 року.
Згідно розрахунку суми заборгованості, який міститься в позовній заяві (а.с. 4), загальна сума основного боргу за кредитним договором становить 143 372,34 грн., який складається із загальної суми невиконаних грошових зобов'язань відповідача щодо повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом за договором в сумі 126 135,95 грн. (120 883,56 грн. тіла кредиту та 5252,39 грн. відсотків) та заборгованості за несплаченими платежами за договором на загальну суму 17 236,39 грн.
П. 8.5 кредитного договору передбачено, що збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі понад передбачені штрафні санкції (а.с. 18).
Згідно розрахунку позивача загальна розмір збитків завданих позивачеві у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договору становить 26 999,18 грн. Дана сума складається із 4 100 грн. вартості юридично-консультаційних послуг ТОВ «ОРУМ», пов'язаних з вчиненням виконавчого напису та примусовим зверненням стягнення на предмет застави, 13 041, 30 грн. витрат у зв'язку з представництвом інтересів позивача в суді згідно послуг, наданих ТОВ «ЮФ «Вернер», з урахуванням податку на додану вартість, та 9 857,88 грн. сплачених позивачем від імені і за рахунок відповідача страхових платежів на користь страхової компанії з урахуванням податку на додану вартість. Наявність даних збитків підтверджується наданими позивачем письмовими доказами - договором про надання колекторських послуг (а.с. 35-42), актом № 04-0614 від 16.06.2014 року (а.с. 43), рахунком-фактурою № 04-0614 від 16.06.2014 року (а.с. 44), платіжним дорученням № 50006727 від 19.06.2014 року (а.с. 45), договором про надання юридичних послуг № 24/100 від 15.10.2010 року (а.с. 47-52), додатковою угодою № 63 до договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15 жовтня 2010 року (а.с. 57-59), рахунком-фактурою № 305 від 10.11.2014 року (а.с. 60), актом № 326 до договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15 жовтня 2010 року (а.с. 61), платіжними дорученнями, рахунками-фактурами (а.с.62-104). Правильність розрахунків та підстави для нарахування збитків відповідачем не оспорювалися.
П. 8.2 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення терміну повернення кредиту, визначеного в статті 3.3 (до 30-го календарного дня з дня направлення позивачем відповідної письмової вимоги відповідачеві), відповідач сплачує позивачеві штраф у розмірі 20 % від суми кредиту. В п. 8.4 кредитного договору вказано, що у випадку порушення відповідачем вимог п. 5.5 договору, відповідач сплачує на вимогу позивача штраф у розмірі 15 % від суми кредиту. Відповідно до п.8.3 кредитного договору, за кожен випадок порушення відповідачем вимог статей 5.2, 5.3,5.4, 8.2 договору відповідач сплачує позивачеві штраф у еквіваленті : еквівалент 20 доларів США за першу вимогу, еквівалент 25 доларів США за другу вимогу, еквівалент 30 доларів США за третю вимогу. Загальна сума нарахованих позивачем відповідачу штрафних санкцій складає 41 516, 99 грн. Правильність розрахунків та підстави для нарахування штрафних санкцій відповідачем не оспорювалися.
Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, у разі порушення відповідачем терміну оплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту відповідач сплачує позивачеві пеню у розмірі 10 % річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до повного погашення заборгованості включно. Згідно розрахунку позивача (а.с. 9) загальна сума пені, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за цим договором складає 1 228,24 грн. Правильність цих розрахунків та підстави їх нарахування відповідачем не оспорювалися.
Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу заборгованість в сумі 1 968,30 грн., яка являє собою 3 % річних, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за кредитним договором (а.с. 10). Правильність цього розрахунку відповідачем також не ставилася під сумнів.
Відповідно до п. 5.4 договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису. Реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не буде узгоджено сторонами або дозволено законодавством (п. 5.4.1 договору застави).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності.
Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11).
Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Статті 19,20 Закону України «Про заставу» встановлюють, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.
Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявленого позову, а тому задовольняє його в повному обсязі.
На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені останнім судові витрати на загальну суму 4 661 грн. 10 коп., які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 3511 грн. 10 коп. (а.с. 127), витрат на опублікування оголошення в друкованих засобах масової інформації про виклик відповідача до суду в сумі 900 грн. 00 коп. (а.с. ) та 250 грн. 00 коп. витрат пов'язаних із явкою представника позивача до суду (а.с. ).
Керуючись ст.ст. 3,10,11,15,57 - 60, 88, 212-215, 223, 224-228, 294 ЦПК України, ст.ст. 11,15,16, 256, 261, 267, 525 - 527, 625, 1050, 1052, 1054, 1055 ЦК України,
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Т.Г. Заполовська