Справа № 308/2395/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 березня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - Микуляк П.П.

при секретарі - Остич Л.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа з самостійними вимогами на предмет спору - Департамент міського господарства Ужгородської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Ужгородський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи її тим, що в 1985 року на підставі ордеру №058/2 серії УГ від 04.03.1985 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 13.02.1985 року він отримав квартиру за адресою АДРЕСА_1. На даний час дана квартира не приватизована.

Разом з ним у зазначеній квартирі зареєстровані: його дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_2 та син ОСОБА_4 Разом з тим, ОСОБА_2 в квартирі за даною адресою не проживає більше 5 років, витрати на утримання не несе. Реєстрація відповідача в квартирі, покладає на нього додаткові витрати на комунальні послуги, розрахунок яких здійснюється за кількістю зареєстрованих осіб, а тому він змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації місця проживання за даною адресою.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений, заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали, а тому в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Представник третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору - Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений.

Представник третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - Ужгородського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській областів судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений..

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, в березні 1985 року на підставі ордеру №058/2 серії УГ від 04.03.1985 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради депутатів трудящих міста Ужгорода №31 від 13.02.1985 року ОСОБА_1 була передана квартира за адресою АДРЕСА_1. Власником житлового фонду комунальної власності є Ужгородська міська рада, в особі уповноваженого органу - Департаменту міського господарства.

З довідки ТОВ «Житло-Сервіс» №318 від 12.02.2015 року слідує, що в квартирі АДРЕСА_1, окрім позивача ОСОБА_1 зареєстровані: дружина - ОСОБА_3; син - ОСОБА_2; син - ОСОБА_4.

Частиною 1 статті 64 ЖК України визначено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі за адресою АДРЕСА_1, не проживає більше 5 років, витрати на утримання майна не несе.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив, що його брат - відповідач по справі ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 близько 5 років, останній тривалий час проживає в Росії.

Частиною 1 статті 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» передбачено, що рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання органом, який здійснює реєстрацію.

У відповідності до Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затв. наказ МВС України від 22.11.2012 №1077, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення)

На підставі наведеного, керуючись ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 60, 224, 226, 227, 233, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Микуляк П.П.