Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Шевченківський ВДВС Запорізького МУЮ, ОСОБА_3, про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), треті особи: Шевченківський ВДВС Запорізького МУЮ, ОСОБА_3, про зняття арешту з майна.

В позові зазначав, що йому та його матері ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 21 грудня 1998 року належить АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2010 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 53 745 грн 81 коп. та судові витрати.

24 червня 2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2010 року було видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 53 745 грн 81 коп. заборгованості за договором кредиту, 537 грн 46 коп. судового збору, 120 грн на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

16 липня 2010 року головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ Борисенковим B.C. було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 20307560 за виконавчим листом від 11 березня 2010 року № 2-921/2010 та виконавчого провадження ВП № 20307623 за виконавчим листом від 11 березня 2010 року № 2-921/2010 року.

29 липня 2014 року ОСОБА_2 подав до канцелярії Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ заяву про зняття арешту, що був накладений на все рухоме та нерухоме майно, що належить йому на праві власності.

05 вересня 2014 року було отримано лист від 05 вересня 2014 року з якого вбачається, що Шевченківський ВДВС Запорізького МУЮ відмовив у задоволенні заяви, оскільки виконавче провадження ВП № 20307560 та ВП № 20307623 про стягнення з ОСОБА_2, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу було завершено 28 грудня 2010 року на підставі п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», передано до архіву та знищено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 27 січня 2011 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2010 року скасовано та ухвалено нове рішення, відповідно до якого у задоволенні позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 жовтня 2011 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення апеляційного суду Запорізької області від 27 січня 2011 року залишено без змін.

Посилаючись на те, що позивач, будучі співвласником квартири АДРЕСА_1, позбавлений права належним чином користуватися та розпоряджатися своєю власністю, просив суд зняти арешт з квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року позов задоволено.

Знято арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, а саме: квартири АДРЕСА_1, зареєстрований 03 вересня 2009 року в Єдиному реєстрі заборон відчужень об'єктів нерухомого майна на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 20307560, виданої 16 липня 2010 року Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ номер запису про обтяження № 6131553.

Знято арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, а саме: квартири АДРЕСА_1, зареєстрований 03 вересня 2009 року в Єдиному реєстрі заборон відчужень об'єктів нерухомого майна на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 20307560, виданої 16 липня 2010 року Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, номер запису про обтяження № 6131538 (спеціальний розділ).

Знято арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, а саме: квартири АДРЕСА_1, зареєстрований 03 вересня 2009 року в Єдиному реєстрі заборон відчужень об'єктів нерухомого майна на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 20307623, виданої 16 липня 2010 року Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, номер запису про обтяження № 6131587.

Знято арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, а саме: квартири АДРЕСА_1, зареєстрований 03 вересня 2009 року в Єдиному реєстрі заборон відчужень об'єктів нерухомого майна на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 20307623, виданої 16 липня 2010 року Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, номер запису про обтяження № 6131567 (спеціальний розділ).

Виключено з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна запис про арешт квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, що був накладений Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 20307560 від 16 липня 2010 року та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 20307623 від 16 липня 2010 року.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 22 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено у справі нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 жовтня 2015 року та залишити в силі рішення районного суду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи у справі нове судове рішення про відмову в позові, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позов заявлено з підстав порушення прав позивача щодо арештованого майна та незаконності дій державного виконавця у зв'язку з відмовою зняти арешт з цього майна. Тобто предметом оскарження по суті є процесуальна дія державної виконавчої служби, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Розглядаючи по суті позов ОСОБА_2 у порядку, встановленому Розділом ІІІ ЦПК України, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не визначившись із характером спірних правовідносин та нормою права, яка їх регулює, не врахував, що у позовній заяві позивач посилається на те, що його права були порушені саме діями державної виконавчої служби.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи допущено порушення норм процесуального чи матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Шевченківський ВДВС Запорізького МУЮ, ОСОБА_3, про зняття арешту з майнавідмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук