Справа № 369/6452/15-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/6734/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 11.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Приватне акціонерне товариство «НФСК» Добробут» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом з урахуванням уточнюючих позовних вимог у відповідності до норм ст.ст. 1167, 1194 ЦК України просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 11 080,00 грн, моральну шкоду у розмірі 7 000,00 грн та суму судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 14 вересня 2012 року о 08.15 год. сталось ДТП, винним у якій було визнано відповідача ОСОБА_3, який на час ДТП керував автомобілем на підставі довіреності, виданої власником автомобіля ОСОБА_4 Цивільно-правова відповідальність водія була застрахована у ПрАТ «НФСК «Добробут». Оскільки страхову компанію він не може знайти, страхове відшкодування йому не виплачено, тому вважає, що ОСОБА_3 та власник автомобіля ОСОБА_4 мають відповідати за завдану матеріальну шкоду. Також вказав, що через неправомірні дії відповідача він поніс моральну шкоду, яку оцінює в 7 000 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 510,00 грн, на відшкодування моральної шкоди 2000 грн. та понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн., а всього 2753,60 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач у справі ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 вересня 2015 року в частині стягнення матеріальної шкоди, стягнувши також 11080 грн, понесених витрат на ремонт автомобіля спричинених пошкодженням, в решті рішення залишити без змін, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідач ОСОБА_3, не підтримуючи доводів апеляційної скарги, подав заперечення, обґрунтовуючи тим, що позивачем не наведено достатніх підстав для скасування оскаржуваного рішення, вважає його законним, тому просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

При апеляційному розгляді справи представник позивача ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги та вважав, що в даному випадку обовязок відшкодувати матеріальну шкоди повинен бути покладений саме на відповідача у справі ОСОБА_3 з вини якого і сталася вказана ДТП. Покладення відповідальності на страхову компанію «Добробут» в даному випадку вважає безпідставними, оскільки вказана компанія на даний час не здійснює своєї страхової діяльності що унеможливлює стягнення вказаних коштів з неї.

Відповідач ОСОБА_3 при апеляційному розгляді справи заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, мотивуючи свої пояснення тим, що він виконав вимоги чинного Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та застрахував свою відповідальність як володільця джерела підвищеної небезпеки та після настання страхового випадку повідомив страховика про вказану подію. Оскільки розмір спричиненої матеріальної шкоди позивачу не перевищує ліміту відповідальності визначеному у страховому полісі, тому вважає, що суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального права.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 шляхом стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 510,00 грн, моральної шкоди 2000,00 грн та суми судових витрат, суд виходив з того, що внаслідок дорожньо -транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, позивачу завдана моральна та матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню саме в такому розмірі, так як ПрАТ «НФСК «Добробут» свої зобовязання за договором не виконалаоскільки матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Daewoo Lanos складає 11080,00 грн

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з вимогами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом установлено, що 14 вересня 2012 року о 08 год. 15 хв. водій ОСОБА_3. керуючи автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Петровського в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області, перед початком руху та виконуючи маневр розвороту, не переконався, що це буде безпечно допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos, державний номерний знак AI 9242 АО, який рухався по головній дорозі. У результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2012 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Дана постанова набрала законної сили і не оскаржувалась.

З свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів встановлено, що власником автомобіля Daewoo Lanos. державний номерний знак AI 9242 АО, є ОСОБА_6

12 листопада 2011 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «НФСК «Добробут» був укладений договір № АА 6020244 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За цим договором забезпечений транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1. Даний факт підтверджується листом Моторно транспортного бюро України №7/2-28/24852 від 04 вересня 2015 року (а.с. 47,48).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається з відповіді МТСБ №7/2-28/24852 від 04 вересня 2015 року ліміт відповідальності по відшкодуванню матеріальної шкоди спричиненої джерелом підвищеної небезпеки застрахованої відповідачем ОСОБА_3 становить 50000 грн. , франшиза 510 грн., а матеріальні претензії позивача по пошкодженню майна становлять 11080 грн, що не перевищує встановленого ліміту відповідальності встановленого страховиком, тому колегія суддів вважає що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні даних позовних вимог ОСОБА_2, стягнувши матеріальну шкоду в розмірі франшизи - 510 грн.

Крім цього, колегія суддів констатує, що за положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у деяких випадках відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, несе Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ). Зокрема, згідно з вимогами п.41.1 ст.41 названого Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, а саме п. "г" - у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Оскільки відповідач у справі ОСОБА_3 виконав вимоги Закону України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів" тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у стягненні з нього матеріальної шкоди в розмірі 11080 грн. на користь позивача, так вказаний розмір не перевищує ліміту відповідальності по відшкодування матеріальної шкоди визначеного полісом страхування АА №6020244 .

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно зясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і наданим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а інші доводи апеляційної скарги є неспроможними і необґрунтованими та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 вересня 2015 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

ОСОБА_7