Номер провадження: 22-ц/785/1659/15
Головуючий у першій інстанції Парій І. О.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

за участю секретаря - Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на заочне рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 15 жовтня 2014 року,

встановила:

18.06.2014 р. публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (далі - Банк) звернулося до суду з вищезазначеним уточненим 17.10.2014 р. позовом, в якому остаточно просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 748 від 06.03.2007 р. (далі - Кредитний договір) на загальну суму - 3 958,45 грн..

Позовні вимоги Банк обґрунтовував тим, що на підставі кредитного договору ОСОБА_4 отримала кредит у сумі - 15 000,00 грн., зі сплатою за користування кредитом - 22% річних, термін остаточного погашення - до 05.03.2010 р.. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором цього ж дня з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були укладені окремі договори поруки № 1 та № 2, відповідно, за якими останні зобов'язалися нести солідарну відповідальність за виконання боржником умов кредитного договору.

Позичальник неналежним чином виконала обов'язки з повернення кредиту. В установлений строк кредит не повернула. Станом на 19.09.2014 р. виникла заборгованість на суму - 3 958,45 грн., з яких: - заборгованість по кредиту - 3 375,38 грн.; - пеня за прострочення кредиту - 583,07 грн..

Представник Банку в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи Банк сповіщений належним чином. Представник позивача надав заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Надали заяви про невизнання позову, застосування строку позовної давності та розгляд справи за їх відсутності.

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 15.10.2014 р. у задоволенні позову Банку відмовлено.

Банк в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на те, що рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Мозгова М.П., представник Банку, в судовому засіданні підтримала доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі. На вимогу апеляційного суду, на підтвердження доводів щодо переривання строку позовної давності, надала виписку з банківського рахунку ОСОБА_4 за кредитним договором.

Відповідачі письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали. В судове засідання не з'явилися. Про час і місце розгляду справи відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_6 сповіщалися належним чином. Причини неявки не повідомили, заяв та клопотань не надали. Судова повістка про виклик в судове засідання відповідача ОСОБА_5 тричі повернулася з відміткою "За закінченням терміну зберігання".

Згідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторони, належним чином сповіщеної про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалюючи заочне рішення про відмову в задоволенні позову Банку, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк пред'явлення вимог до позичальника ОСОБА_4, яка в наданій заяві просила застосувати строк позовної давності. Порука ОСОБА_5, ОСОБА_6 є такою, що припинена (а. с. 52 - 54).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні вимог Банку до поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Висновки суду в цій частині відповідають обставинам справи, вимогам діючого законодавства (ст. ст. 546, 553, 559, 1054 ЦК України, ст. ст. 11, 60, 179, 213 ЦПК України). Доводи апеляційної скарги про те, що порука діє до повного виконання усіх зобов'язань за кредитним договором не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом правильно встановлено наявність між сторонами кредитних правовідносин.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами, передбаченими ст. ст. 546, 553, ч. 4 ст. 559 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель зобов'язується перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порука припиняється після строку встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Встановлено, що за п. 4 окремих договорів поруки, укладених 06.03.2007 р. між Банком та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (а. с. 6 - 7) передбачено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань по кредитному договору не пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктом 1.2 кредитного договору (а. с. 4) передбачено, що кредит надається на 36 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше - 05.03.2010 р.. Таким чином, строк пред'явлення вимог до поручителя - до 05.09.2010 р.. З позовом Банк звернувся до суду - 18.06.2014 р., тобто поза межами строку пред'явлення вимоги до поручителів. В силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука ОСОБА_5, ОСОБА_6 є такою, що припинена. Вимоги Банку про стягнення солідарно кредитної заборгованості з поручителів не підлягають задоволенню. Суд першої інстанції правильно визначив в цій частині характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у стягненні заборгованості за кредитом з ОСОБА_4. Доводи апелянта щодо відсутності підстав для застосування позовної давності є обґрунтованими з огляду на наступне.

Встановлено, що за кредитним договором № 748 від 06.03.2007 р. (а. с. 4 - 5) ОСОБА_4 отримала кредит на загальну суму - 15 000,00 грн., зі сплатою за користування кредитом - 22% річних, термін остаточного погашення - до 05.03.2010 р.. Позичальник неналежним чином виконала обов'язки з повернення кредиту. В установлений строк заборгованість за кредитом не погашена. Станом на 19.09.2014 р. за розрахунком Банку (а. с. 42 - 48) виникла заборгованість на суму - 3 958,45 грн., з яких: - заборгованість по кредиту - 3 375,38 грн.; - пеня за прострочення кредиту - 583,07 грн..

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Строк повернення кредиту - до 05.03.2010 р. (п. 1.2 кредитного договору). Виходячи з положень вказаного пункту кредитного договору, строк позовної давності - до 05.03.2013 р. (ст. 256, 257 ЦК України).

Однак, ст. 264 ЦК України передбачено, що строк позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до наданої Банком виписки з банківського рахунку ОСОБА_4 за кредитним договором № 748 від 06.03.2007 р. (а. с. 114) остання 14.02.2013 р. сплатила - 1 400,00 грн. в погашення боргу за кредитом.

За вказаних обставин строк позовної давності з 14.02.2013 р. почався заново. З позовом до суду Банк звернувся - 18.06.2014 р. (а. с. 2), тобто в межах строку позовної давності. Тому позовні вимоги Банку до ОСОБА_4 є обґрунтованими, з останньої необхідно стягнути заборгованість за кредитом.

Враховуючи наведене, ухвалене судом першої інстанції рішення в частині відмови у задоволенні вимог Банку про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_4 не може вважатися законним та обґрунтованим. Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ЦПК України, рішення суду в цій частині необхідно скасувати. Ухвалити нове рішення про часткове задоволення вимог Банку, яким стягнути заборгованість за кредитним договором тільки з ОСОБА_4 на загальну суму - 3 849,04 грн., яка складається з: - заборгованість по кредиту в сумі - 3 375,38 грн.; - заборгованість по пені в межах річного строку (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України) - 473,66 грн.. В решті позовних вимог Банку необхідно відмовити.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, у зв'язку з відсутністю підстав для звільнення ОСОБА_4 від сплати судового збору та частковим задоволенням позову , необхідно стягнути з останньої на користь Банку судовий збір у сумі - 355,32 грн. = 365,40 грн. (а. с. 1, 86) х 97,24%.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" - задовольнити частково.

Заочне рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 15 жовтня 2014 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (номер картки фізичної особи-платника податків - НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України":

- заборгованість за укладеним між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_4 кредитним договором № 748 від 06 березня 2007 року на загальну суму - 3 849 (три тисячі вісімсот сорок дев'ять) грн. 04 коп., яка складається з: - заборгованості по кредиту в сумі - 3 375 (три тисячі триста сімдесят п'ять) грн. 38 коп.; - заборгованості по пені - 473 (чотириста сімдесят три) грн. 66 коп.;

- судовий збір на загальну суму - 355 (триста п'ятдесят п'ять ) 32 коп..

В решті позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

Л. І. Доценко