Справа № 202/3694/14-ц
Провадження № 2-р/202/4/15
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Котула А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного центру зайнятості про зобовязання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2, а саме поновлено ОСОБА_1 в статусі безробітної з 13 березня 2014 року, визнано недійсним запис в трудові книжці ОСОБА_1 від 08.12.2013 року про припинення виплати допомоги по безробіттю згідно наказу № НТ 131211 від 11.12.2013 року, в іншій частині позову відмовлено, стягнуто з Лівобережного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір.

Лівобережний центр зайнятості звернувся до суду із заявою про розяснення рішення суду від 24.12.2014 року, а саме: надати статус безробітної чи поновити статус безробітної, призначити допомогу по безробіттю чи відмовити у її призначенні?

У судовому засіданні представник Лівобережного центру зайнятості підтримала вимоги.

ОСОБА_1 проти задоволення заяви заперечувала.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року року було поновлено ОСОБА_1 в статусі безробітної з 13 березня 2014 року, визнано недійсним запис в трудові книжці ОСОБА_1 від 08.12.2013 року про припинення виплати допомоги по безробіттю згідно наказу № НТ 131211 від 11.12.2013 року, в іншій частині позову відмовлено, стягнуто з Лівобережного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір. Дане рішення суду відповідачем оскаржено а апеляційному порядку не було.

У заяві про розяснення рішення суду та у судовому засіданні представник відповідача не зазначила, що саме в резолютивній частині рішення суду є незрозумілим, а саме в частині поновлення позивачки в статусі безробітної з 13.03.2014 року, які припускаються варіанти тлумачення рішення та як це впливає на його виконання. По суті відповідач хоче змінити зміст рішення суду, ставлячи питання про призначення допомоги по безробіттю чи відмови у її призначенні.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року було постановлено згідно заявлених вимог і не припускає різного тлумачення.

Керуючись ст. 221 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити Лівобережному районному центру зайнятості м. Дніпропетровська в розясненні рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного центру зайнятості про зобовязання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко