Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/9430/14-ц Головуючий у 1-й інст. Невмержицький С. С.
Категорія 40 Доповідач Забродський М. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Забродського М.І.

суддів: Снітка С.О., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 26 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (засновника, редактора і видавця газети «Овруцький голос») протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили, спростувати недостовірну інформацію про нього, яка була поширена відповідачем та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року в статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» у газеті «Овруцький голос» НОМЕР_1, а саме:

«…колишній генеральний директор підприємства протягом всього періоду перебування на цій посаді, а також і до цього періоду, перебуваючи на посаді комерційного директора, проводив діяльність, яка завдавала шкоди інтересам підприємства: не виплачував ні суму кредиту, яку взяв ГЗК «Кварцит» у банку, ні відсотки по ньому, чим навмисно нарощував борги за цим кредитом; без погодження з акціонерами і наглядової радою підприємства здійснював відчуження майна за заниженими цінами; більшість закупівель для потреб підприємства, навмисно, здійснював через декілька фізичних осіб-підприємців за збільшеними цінами; звітував лише про прибуткову діяльність і жодного разу не доповідав, що веде збиткову діяльність. А банку-кредитору ще й надав письмову пропозицію здійснити стягнення за кредитним договором шляхом передачі права власності на майновий комплекс»;

« Але, звільнений керівник не хотів заспокоїтися, він, уже не перебуваючи на цій посаді, видає ряд наказів, і за спиною власників, за допомоги головного інженера цього ж підприємства, коїть протиправні дії, фактично підробляючи документи для передачі майнового комплексу «Кварцит» в руки банку.»

«А знаєте до чого призвели такі дії цих осіб? Вони призвели до лютневих подій, коли ввечері, невідома група людей зі зброєю увірвалась на територію підприємства, виставила на вулицю всіх працівників підприємства, чим фактично здійснила захоплення підприємства і зупинила всю його виробничу діяльність.»

«Роботу ГЗК «Кварцит» з колективом близько 300 осіб було повністю паралізовано, паралізовано амбіційністю однією людини, яка пішла ще далі, та звернулась ще й до суду з позовом про протиправне звільнення його з посади, яку й програла…»

«Колишній генеральний директор ГЗК «Кварцит» реєструє на своє ім'я нове підприємство, основним видом діяльності якого є добування корисних копалин, а потім бере у банку в оренду майновий комплекс підприємства, на якому працював багато років.».

«А чому колишнє керівництво «Кварциту» не виплачувало зарплатню, це при тому, що на рахунках були гроші, я відповіді не маю, відповісти може лише воно.».

Спростування здійснити на тій самій шпальті в газеті «Овруцький голос» й тим самим шрифтом, що й спростовувана інформація, без власних коментарів та зауважень.

Судові витрати просив покласти на відповідача.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначав, що він є добросовісним керівником, має високий авторитет серед працівників, керівництва як Овруцького району, так і Житомирської області в цілому. За час роботи був неодноразово нагороджений грамотами та подяками від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, закладів освіти тощо.

Вважає, що відповідачем була поширене недостовірна інформація про нього, яка порушує його права на недоторканість честі, гідності та ділової репутації.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 26 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Посилається на те, що рішення районного суду є незаконним, необґрунтованим та упередженим, ухвалене з порушенням норм матеріального права, з неповним з'ясуванням істотних обставин справи.

Зокрема, суд першої інстанції під час розгляду справи не врахував його доводи та докази, яким встановлено факт недостовірності надрукованої інформації ІНФОРМАЦІЯ_1 року в газеті «Овруцький голос» НОМЕР_1, а саме, рішення Овруцького районного суду від 18 серпня 2014 року та судове рішення Апеляційного суду Житомирської області від 13 жовтня 2014 року.

Крім того, районний суд не врахував положення ст. 37 Закону України «Про пресу» щодо продовження строку звернення до суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації» громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники мають право вимагати від друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності і принижують їх честь та гідність.

Статтею 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача та просив зобов'язати ОСОБА_3, як засновника, редактора і видавця газети «Овруцький голос» спростувати недостовірну інформацію, поміщену в цій газеті за НОМЕР_1 від15 серпня 2013 року.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що поміщена у газеті «Овруцький голос» від ІНФОРМАЦІЯ_1 року інформація є недостовірною.

Посилання представника позивача на те, що факт недостовірності надрукованої інформації встановлено в судовому порядку 18.08.2014 року Овруцьким районним судом та судовим рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 13.10 2014 року є безпідставним, оскільки судом першої інстанції позов ОСОБА_2 був задоволений, а рішенням апеляційного суду воно було скасовано та відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні позову до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про спростування інформації. Таке рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили, оскільки представник позивача пояснив, що воно не оскаржувалося.

Водночас звертаючись з позовом до ОСОБА_3, як фізичної особи підприємця позивач не надав доказів про те, що відповідач є саме такою особою. Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації «Овруцький голос» ОСОБА_3 є засновником цієї газети.

Відмовляючи у задоволенні позову за пропуском строку суд першої інстанції не звернув увагу на роз'яснення, які викладені в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення».

Тому таке рішення на підставі ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,309,313,314,316 ЦПК України колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 26 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: