АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/5/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Калашник С. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівВініченка Б. Б. , Храпка В. Д.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Банк) на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2010 року позивач, АТ «Банк «Фінанси та Кредит», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 09.07.2008 року між позивачем та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № МКЧ-185-08, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 30 000,00 дол. США зі сплатою 18% річних з кінцевим строком повернення кредиту до 08.07.2016 року.

В день укладення договору кредиту між позивачем та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № МПЧ-185-08, згідно якого він зобовязався перед позивачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення кредиту, сплаті процентів та комісій за користування кредитом та передбачених договором кредиту штрафних санкцій.

Позичальник порушив графік повернення кредиту, сплати процентів та щомісячної комісії за користуванням кредиту. На підставі ч. 2. ст. 1050 ЦК України, 30.07.2009 року позичальнику була направлена вимога про дострокове повернення всієї суми кредиту.

Однак вимог Банку відповідачка ОСОБА_6 не виконує, кредит не повертає, тому в неї виникла заборгованість в розмірі 354 593 грн. 02 коп.

На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 354 593 грн. 02 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 27 136,74 дол. США, що по курсу НБУ станом на 16.04.2010 р. складає 215 093 грн. 94 коп; заборгованість за простроченим кредитом - 2 015,01 дол. США, ( 15 971 грн. 57 коп.); заборгованість за простроченими процентами - 1 925,32 дол. США, ( 15 260 грн. 66 коп.); заборгованість за нарахованими відсотками - 3 060,38 дол. США, ( 24 257 грн. 49 коп.); пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань - 84 009 грн. 35 коп. Судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просить рішення суду скасувати, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту отримання ОСОБА_6 суми кредиту в розмірі 30 000 дол. США, що позбавляє права останнього на вимогу стягнути з відповідачів суму зазначену в заявленому позові.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 липня 2008 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Банк надав позичальниці грошові кошти в розмірі 30 000 дол. США зі сплатою 18% річних з кінцевим строком повернення кредиту до 08.07.2016 року. На забезпечення виконання умов кредитного договору між Банком та ОСОБА_7 було укладено договір поруки, по якому він зобовязався в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення кредиту, сплаті процентів та комісій за користування кредитом та передбачених договором кредиту штрафних санкцій.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 16 квітня 2010 року ОСОБА_6 має заборгованість 354 593 грн. 02 коп. При цьому Банк наполягає на тому, що кредитні кошти були передані боржниці.

Суд першої інстанції справедливо з цим не погодився.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору видача кредитних ресурсів за кредитним договором здійснюється на підставі письмової заяви позичальника, за узгодженням із Банком.

Згідно п. 3.4 Банк має право призупинити видачу кредитних ресурсів, відмовити позичальнику в продовженні строку дії цього договору, а також вимагати дострокового повернення Кредитних ресурсів, оплати нарахованих процентів за ними, неустойки відповідно до умов цього договору.

З метою отримання обумовлених сторонами коштів відповідачка подала заяву на отримання кредиту на суму 30 000 дол. США, проте вказану суму коштів в повному обсязі так і не отримала.

З пояснень ОСОБА_6 вбачається, що Банком було надано їй лише 3 000 дол. США і у звязку з тим, що вказана сума погашалася нею невчасно, в отриманні решти кредитних коштів їй позивачем було відмовлено.

Так, Банком було надано дві довідки від 21 жовтня 2010 року та 12 грудня 2013 року в яких судом першої інстанції виявлено невідповідність сум погашення заборгованості.

Як вбачається з Висновку повторної комісійної судово-почеркознавчої експертизи № 11981 від 21 січня 2015 року підписи від імені ОСОБА_6 в додатку № 1 від 09.07.2008 року до кредитного договору МКЧ-185-08 від 09.07.2008 року та в заяві на видачу готівки № 1 від 09.07.2008 року виконані не ОСОБА_6, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_6

Дослідивши всі наявні та добуті докази в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що позивачем не доведено отримання відповідачкою ОСОБА_6 позики в розмірі 30 000 доларів США за зазначеним кредитним договором від 09.07.2008 року.

За таких обставин необхідно прийти до висновку, що відповідачка не приймала на себе будь-яких зобовязань по ньому, а тому вона не повинна сплачувати банку грошові суми за даним договором, що відповідає вимогам ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :