Ухвала

іменем україни

02 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., ІваненкоЮ.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 23 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення з відповідача на її користь аліментів на сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн.

Посилалася на те, що з 30 вересня 2006 року знаходилася з відповідачем у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_6. З 2008 року сім'я розпалася. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2011 року шлюб розірвано. Син залишився проживати з нею, знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків. З сином не спілкується, його вихованням та утриманням не займається. Вона не може отримати у встановленому порядку згоду батька на реєстрацію дитини за місцем її проживання, оформити документи на виїзд дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня

2015 року позовні вимоги задоволено. Позбавлено ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_6 Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на сина ОСОБА_6 у розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 12 грудня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 липня 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2015 року в частині задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволені цих позовних вимог відмовлено. Попереджено ОСОБА_5 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_6 Покладено на орган опіки та піклування - Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, Любашівську районну державну адміністрацію Одеської області контроль за виконанням ОСОБА_5 батьківських обовʼязків відносно сина ОСОБА_6 Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2015 року в частині визначення часу стягнення з ОСОБА_5 аліментів змінено. Змінено дату початку стягнення аліментів з 12 грудня 2014 року на 12 березня 2014 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить змінити рішення апеляційного суду Одеської області від 23 липня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав та ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючі позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6 та стягуючи аліменти на користь позивачки в розмірі 1 000 грн щомісяця, суд першої інстанції виходив з того, що батько участі у вихованні дитини не приймає, коштів на його утримання не надає, не виконує свої батьківські обов'язки.

Скасовуючи частково рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення в частині позбавлення батьківських прав, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог, та змінюючи рішення суду першої інстанції в частині визначення часу стягнення аліментів, суд апеляційної інстанції виходив з того, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 18).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 березня 2011 року шлюб позивачки з відповідачем розірвано. Місце проживання сина визначено з матір'ю (а. с. 15).

Дитина проживає разом з матір'ю. Як під час відвідування дитячого садка (а. с. 11), так і під час відвідування школи (а. с. 12, 13, 14) дитину приводили та забирали із цих установ мати та бабуся. Батько цих установ не відвідував. Дитина знаходиться на матеріальному забезпеченні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

За таких обставин суди дійшли правильного висновку, що вимоги про стягнення аліментів ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав встановлено ч. 1 ст. 164 СК України, за змістом якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

Для встановлення зазначених обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та обов'язково здійснювати необхідні дії для з'ясування позиції відповідача.

Проте, доказів встановлення вказаних обставин, зокрема, щодо ухилення ОСОБА_5 від виконання своїх обов'язків, які б підтверджувалися належними та допустимими доказами, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. ст. 180 - 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Положенням ч.1 ст. 191 СК Українивизначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності ст. ст. 212, 214 ЦПК України, перевіривши всі докази по справі, вірно дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині позбавлення батьківських прав та зміну рішення суду першої інстанції в частині визначення часу стягнення аліментів, оскільки відповідач визнав вимоги щодо стягнення з нього аліментів на сина.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, заперечення на касаційну скаргу, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Одеської області від 23 липня 2015 року.

Доводи касаційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 23 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко