АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/1879/15 Справа: 2006/2-49/11 Категорія: "позадоговірні правовідносини"Головуючий 1 інстанції: Бондаренко В.М. Доповідач:Малінська С.М.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року колегіясуддівсудовоїпалати у цивільних справах Апеляційного суду Харківськоїобласті у складі:

Головуючогосудді- Малінської С.М.,

Суддів- Швецової Л.А.

Даниленка В.М.,

за участю секретаря - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та приватного підприємства "Сапсан" про стягнення завданих матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2008 року ОСОБА_4 звернулася до суду з названим позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 9 вересня 2004 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Валківского районного нотаріального округу вона придбала у приватного сільськогосподарського підприємства "Заря" нежитлову цегляну будівлю - корівник чотирьохрядний НОМЕР_1 загальною площею 1559,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зазначала, що 12 травня 2005 року вказаний корівник було розібрано особами під керівництвом ОСОБА_5, який на підтвердження правомірності своїх дій предґявив органам внутрішніх справ договір купівлі-продажу від 11 жовтня 2004 року, згідно якому фізична особа-підприємець ОСОБА_3 купив у ТОВ "СП "Агропрогрес" корівник НОМЕР_1. На її думку, предґявлений ОСОБА_5 договір укладено через місяць після того, як вона придбала вказаний корівник, нотаріально не посвідчений, ніяким чином не підтверджує, що саме корівник НОМЕР_1 придбаний ОСОБА_3, акт приймання-передачі майна до цього договору відсутній. У зв'язку з цим, ОСОБА_4 просила стягнути на її користь з ОСОБА_3 та ПП "Сапсан" в особі ОСОБА_5 солідарно 94534 грн., з яких 89534 грн. - вартість знищеного нерухомого майна, а саме корівника НОМЕР_1, 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2013 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 та ПП "Сапсан" в особі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 89534 грн. - вартість знищеного нерухомого майна (корівника НОМЕР_1), моральну шкоду 5000 грн., вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 2 липня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2014 року рішення апеляційного суду Харківської області від 2 липня 2014 року рішення апеляційного суду скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення апеляційного суду, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що суд першої інстанції вирішуючи спір, дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_4 є власником будівлі спірного корівника, а тому мала право заявляти вимоги про відшкодування майнової шкоди, завданої їй в результаті його руйнування, яке було здійснено працівниками ПП "Сапсан" на замовлення ОСОБА_3

Однак, покладаючи на відповідачів солідарну відповідальність за заподіяну шкоду ОСОБА_4, суд мав визначитись, якими саме спільними діями відповідачів було порушено права позивача та чи є вони протиправними та чи може бути покладена на ПП "Сапсан" солідарна відповідальність за вчинені дії.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, також не визначився щодо спільності дій відповідачів та їх протиправності , та обмежився лише загальним висновком про те, що не встановлено інших обставин, які в сукупності є підставами для відшкодування шкоди, та обмежився висновком про те, що розмір шкоди не доведений належними та допустимими доказами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 29 травня 2000 року ПСП "Зоря" уклало угоду про бартерну операцію, за якою передало у власність ТОВ "СП Агропрогрес", корівник 4-х рядний 3-ї бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується завіреними копіями видаткової накладної від 29 травня 2000 року № 362 та податковою накладною від 29 травня 2000 року № 12.

Податкова накладна від 29 травня 2000 року № 12 в графі "умова продажу" містить напис - згідно договору; в графі "форма проведених розрахунків" - бартер; в графі "номенклатура поставки товарів" - корівник 4-х рядний 3 база; вартість корівника - 125 508 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 20 918 грн.

Також судом було встановлено, що корівник 4-х рядний 3-ї бази у с. Заміське було збудовано господарським способом. Новостворену будівлю корівника, як об'єкт нерухомості, не було зареєстровано. ПСП "Зоря", під час здійснення правочину з ТОВ "СП Агропрогрес", ухилилось від нотаріального посвідчення договору, оскільки не бажало реєструвати за собою право власності в БТІ на даний корівник. Станом на 29 травня 2000 року діюче законодавство не забороняло здійснювати правочини щодо нерухомого майна між юридичними особами без нотаріального посвідчення.

Балансова вартість нежитлової будівлі - корівника чотирьохрядного, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за даними технічного паспорту бюро технічної інвентаризації Валківського району від 9 березня 2004 року, становить 89 534 грн.

За таких обставин вказане нерухоме майно не перейшло до ТОВ "СП Агропрогрес" та залишилось у власності ПСП "Зоря".

9 вересня 2004 року між ПСП "Зоря", в особі ліквідатора Лялюка В.М. та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі - продажу, за умовами якого остання придбала корівник НОМЕР_1, що знаходиться за вказаною адресою. Цей договір був нотаріально посвідчений та зареєстрований у Валківському бюро технічної інвентаризації Харківської області 24 вересня 2004 року.

11 жовтня 2004 року між ТОВ "СП "Агропрогрес" та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу, за умовами якого останній придбав корівник НОМЕР_1. Вказаний договір не був посвідчений нотаріально.

12 травня 2005 року вказаний вище корівник чотирьохрядний НОМЕР_1 у с. Заміське був розібраний групою людей, якими керував директор ПП "Сапсан" ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_3, який вважав себе власником цього корівника, що підтверджується матеріалами Валківського РВ УМВС України в Харківській області та Валківської міжрайонної прокуратури про відмову у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 (матеріали перевірки Валківської міжрайонної прокуратури від 16 березня 2006 року № 21/06), матеріал Валківського РВ УМВС України за 2005 рік № 226, матеріал Валківського РВ УМВС України за 2005 рік № 245.

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, вважаючи себе законним власником вказаного корівника, замовив у ПП "Сапсан" виконання робіт з його розбірки (руйнування).

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_4 є власником будівлі спірного корівника, а тому мала право заявляти вимоги про відшкодування майнової шкоди, завданої їй в результаті його руйнування, яке було здійснено на замовлення ОСОБА_3

Проте, неможна погодитися із висновками суду першої інстанції про солідарне стягнення шкоди з ПП "Сапсан", виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 17 травня 2006 року (а.с.31, том № 1) підтверджується, що ОСОБА_3 в період березень 2005 року по травень 2005 року здійснив демонтаж плит покриття та стінового матеріалу вказаного корівка, як свого особистого майна.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставин, що випливає з положень ч.3 ст.61 ЦПК України.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивачу ОСОБА_4 з боку ОСОБА_3 завдано майнову шкоду в результаті зруйнування останнім корівника, що на праві власності належить позивачу.

Доказів на підтвердження порушення прав позивача з боку ПП "Сапсан" матеріали справи не містять, а тому судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення з нього солідарно вартість знищеного нерухомого майна (корівника НОМЕР_1), 5000 грн. моральної шкоди. Вказана шкода підлягає стягненню з ОСОБА_3 відповідно до ст.ст.1166, 1167 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 945 грн. 34 коп., 30 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 6633 грн. - сплата за проведення судових будівельно-технічних експертиз.

Керуючись 1166, 1167, 1190 ЦК України, ст. ст. 57, 60, 61, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2013 року змінити, скасувавши його в частині солідарного стягнення з Приватного підприємства "Сапсан" в особі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 89534 грн. - вартість знищеного нерухомого майна (корівника НОМЕР_1), у відшкодування моральної шкоди 5000 грн., а також витрати за сплачений судовий збір 945 грн. 34 коп., 30 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 6633 грн. - сплата за проведення судових будівельно-технічних експертиз, а всього 102142 грн. 34 коп. відмовивши в задоволенні позову в цієї частині.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 89534 грн. - вартість знищеного нерухомого майна (корівника НОМЕР_1), у відшкодування моральної шкоди - 5000 грн., а також витрати за сплачений судовий збір 945 грн. 34 коп., 30 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 6633 грн. - сплата за проведення судових будівельно-технічних експертиз, а всього 102142 грн. 34 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді