_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5703/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевої О.В.

Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства « Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживача,

Встановив:

ОСОБА_1 30.09.2015 звернувся до суду з вимогами, ухвалити рішення про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його позивача користь грошові кошти в розмірі 6760 дол.США, де 1000 дол.США- строковий вклад (депозит), 5700 дол.США пеня за невиконання умов договору про банківський строковий вклад, 60 дол.США розмір упощеної вигоди. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача позов ОСОБА_1 не визнав.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

16 грудня 2014 року ОСОБА_1 і ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» уклали договір про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт на 3 місяці в іноземній валюті.

Предметом договору банківського вкладу є розміщення вкладником в банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту в іноземній валюті на певний строк з щомісячною виплатою процентів і розмірі і строках, визначених умовами договору.

На виконання умов договору ОСОБА_1 передав, а Банк прийняв на вкладний ( депозитний) рахунок №2630.3.02.61274.01 грошові кошти в сумі 1000 дол.США.

Відповідно до умов Договору (п.2) за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного у п.1 договору 3 місяці з 16.12.2014 року по 16.03.2015 року - Банк зобовязався нараховувати і виплачувати вкладникові проценти за ставкою 11,% річних. Після закінчення строку, визначеного п.1 договору, Банк зобов»язався повернути вклад вкладникові за письмовою вимогою вкладника, наданою не пізніше дати закінчення строку строкового вкладу.

Позивач стверджує, що 16.03.2015 року надав до банку письмову заяву про повернення вкладу, але Банк не виконав своїх зобов»язань за договором щодо повернення вкладу, тому ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом і вимагає стягнути з відповідача суму строкового вкладу в розмірі 1000 дол.США. Посилаючись на положення ст..10 ЗУ «Про захист прав споживачі» ОСОБА_1 вимагає стягнути з банка пеню у розмірі 3% від суми вкладу за кожен день прострочення повернення вкладу, починаючи з 16.03.2015 року по 22.09.2015 року (день направлення позову до суду). Позивач також доводить, що невиконання банком зобов»язань за договором банківського вкладу призвело до упущеної вигоди для вкладника грошові кошти в сумі 1000 дол.США позивач мав намір внести на депозит іншого банку і отримувати відповідні відсотки за користування вкладом. Упущену вигоду позивач розрахував у суму 60 дол.США.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на договір заяву №328823/106658/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті, укладений 16.12.2014 року між ним і банком, меморіальний валютний ордер від 16.12.2014 року, основні умови залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», що є додатком до договору, письмове звернення до банку про повернення вкладу з відміткою банку про прийняття звернення, письмові звернення до банку «Фінанси та кредит» до НБУ, письмова відповіді-листи банків на адресу позивача, динаміку депозитних ставок для фізичних осіб (роз друків з інтернетсайту).

Представник відповідача позов ОСОБА_1 не визнав і стверджував, що вимоги є безпідставними.

Представник відповідача пояснив, що Постановою НБУ від 17.09.2015 року №612 ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних та в ньому запроваджено тимчасову адміністрацію. Тимчасова адміністрація встановлена строком до 17.12.2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 року №171 призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідно до положень ст..ст.26,28 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 19.11.2015 року фонд виплатив ОСОБА_1 23921 грн, що відповідає 1000,31 дол.США, що підтверджується випискою по особовому рахунку.

При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав:

16.12.2014 року ОСОБА_1 і ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» уклали договір банківського вкладу. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Частиною 5 цієї статті передбачено, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Вказаною статтею не врегульовано випадку, коли у строк, передбачений договором, банк не повернув вкладнику його вклад.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час дії тимчасової адміністрації припиняється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Суд встановив і сторони визнали в судовому засіданні, що 19.11.2015 року позивач отримав від фонду грошові кошти в сумі 23921 грн, що відповідає 1000,31 дол.США і складає депозитний вклад позивача на рахунок №2630.3.02.61274.01.

З огляду на викладене вимоги позивача в частині стягнення з банку депозитного вкладу є безпідставними і тому не підлягають задоволенню.

Вимоги позивача в частині стягнення з банку пені та упущеної вимоги не містяться на вимогах закону, тому також не підлягають задоволенню. До вимог про стягнення пені позивач хибно застосовує положення ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», тому що правовідносини, що виникли між вкладником і банком регламентовані ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ЦК України, у даному випадку і ЗУ ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (ст. 22 ЦК України). Позивач зазначив, що упущена вигода для нього це є неотримання процентів на банківським вкладом розміром 1000 дол.США, який відповідач не повернув своєчасно. Як зазначалось вище, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Позивач вимоги про стягнення процентів за період з 16.03.2015 року по 18.11.2015 року не заявляв.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив:

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до Публічного Акціонерного Товариства « Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживача.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня оголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.