У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,
суддів:Леванчука А.О., Лесько А.О., Хопти С.Ф., Черненко В.А.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - Дніпровське районне відділення Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 1 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у січні 1990 року вона у порядку обміну одержала квартиру АДРЕСА_1. У серпні 2006 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 З серпня 2006 року відповідач значиться зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1.

11 лютого 2014 року шлюб між ними розірвано. З цього часу відповідач не мешкає у вказаній квартирі, участі у витратах не приймає.

У зв'язку з цим ОСОБА_6 просила визнати ОСОБА_7 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 1 грудня

2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року, позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано ОСОБА_7 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення не відповідають цим вимогам.

Задовольняючи позов ОСОБА_6, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України відповідач втратив право користування жилим приміщенням.

Разом з цим погодитися з таким висновком судів не можна виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі обмінного ордера № 12528 від 29 грудня 1990 року та у зв'язку з повною сплатою суми пайового внеску за кооперативну квартиру.

З 31 серпня 2006 року у вказаній квартирі зареєстрований чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_7

11 лютого 2014 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано.

Відповідно до актів від 6 серпня 2014 року та 5 листопада 2014 року, складених сусідами ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, затверджених головою правління ЖКБ «Хімік-5» Тимошенко А.А., відповідач ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1, не проживає більше шести місяців.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Виходячи із цього та застосовуючи до спірних правовідносин норми ЖК України, які регулюють відносини щодо користування жилим приміщенням між наймачем та членом його сім'ї, суди не звернули увагу, що позивач є власником квартири, оскільки відповідно до довідки № 18 від 26 березня 2014 року остання повністю внесла свій пайовий внесок за квартиру (а. с. 3).

Згідно із ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо ці особи перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Частиною 4 статті 156 ЖК України передбачено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє членів його сім'ї права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю з власником чи законом.

Враховуючи вищезазначені норми Законів, суди не правильно визначилися з характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі; обставинами, які підлягають з'ясуванню для правильного вирішення спору та нормою матеріального права, яка регулює дані правовідносини.

За таких обставин судові рішення не можна визнати законними й обґрунтованими, тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 1 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді: А.О. Леванчук А.О. Лесько С.Ф. Хопта В.А. Черненко