Справа № 548/943/15-ц
Провадження №2/548/448/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2015 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Личковахи О.О.

при секретарі Комаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ Приватбанк звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В заяві вказувалося, що відповідно до укладеного договору № PLG0AK05600545 від 13.09.2007 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8 235, 80 Доларів США на термін до 13.09.2012 року і зобов»язалася повернути кредит та платити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором.

Відповвдно договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсоткаи, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згдно договору у випадку порушення зобов»язань за кредитним договором, відпоавідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договоромвідповідач станом на 26.05.2015 року має заборгованість 28 853, 14 Доларів США, яка складається з наступного:

*5 728, 31 Доларів США заборгованість за кредитом;

*7 692, 21 Доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом;

*15 432, 62 Доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором.

На підставі наведеного представник позивача прохала стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 28 853, 14 Доларів СШАза кредитним договором № PLG0AK05600545 від 13.09.2007 року та судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн.

У судове засідання представник ПАТ КБ Приватбанк не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала та прохала відмовити в його задоволенні, так як ПАТ КБ Приватбанк пропущений строк позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та прохав відмовити в його задоволенні, так як ПАТ КБ Приватбанк пропущений строк позовної давності.

Суд, з»ясувавши позицію представника позивача, заслухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши надані по справі докази, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, відповідно до укладеного договору № PLG0AK05600545 від 13.09.2007 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8 235, 80 Доларів США на термін до 13.09.2012 року і зобов»язалася повернути кредит та платити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором.

Відповвдно договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсоткаи, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобов»язань за кредитним договором, відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

З договору вбачається, що кредит у сумі 8 235, 80 Доларів США наданий ОСОБА_1 строком з 13.09.2007 року по 13.09.2012 року.

Із розрахунку заборгованості (а.с.4-6), наданого позивачем, вбачається що відповідач останній раз внесла платіж, спрямований на погашення кредиту 12.11.2009 року в розмірі 40,38 грн.

Оскільки, ОСОБА_1 належним чином умови договору не виконує, банк звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, яка станом на 26.05.2015 року склала 28 853, 14 Доларів США і включає в себе: 5 728, 31 Доларів США заборгованість за кредитом; 7 692, 21 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15 432, 62 Доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором.

Як передбачено ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення строку позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ст. 261 ЦК України та правових позицій Верховного Суду України у справі № 6-116 цс 13, що у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Частина 3 статті 267 ЦК України визначає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За приписами ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно із ч. 1 ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідачем в ході розгляду справи в суді ставиться питання про застосування до вимог банку строку позовної давності.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Останній платіж було здійснено відповідачем 12.11.2009 року, до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся 16.05.2011 року з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Заочним рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 04.11.2011 року по цивільній справі №2-252/11 за цивільним позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, яке набрало законної сили 30.08.2012 року, встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № РLG0АК05600545 від 13.09.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем 13.09.2007 року укладено договір застави рухомого майна.

Згідно з договором застави відповідач надала в заставу автомобіль марки CHERY, модель: S11 QQ, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий комбі, № кузова/шасі: LVVDB12B37D085232, реєстраційний номер: ВІ 1403 АО, що належить їй на праві власності.

Вищезазначеним рішенням позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задоволено повністю. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № РLG0АК05600545 від 13.09.2007 року в сумі 9164,11 доларів США звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль марки СНЕRY, модель: S11 QQ. рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий комбі, № кузова/шасі: VVDB12В37D085232, реєстраційний номер: ВІ 1403 АО, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» (49094 м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 30.08.2012 року доповнено другий абзац резолютивної частини рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 04.11.2011 року вказівкою про визначення початкової ціни автомобіля на підставі експертної оцінки. В іншій частині рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 04.11.2011 року залишено без змін

Відповідно до п.7.1 кредитного договору № РLG0АК05600545 від 13.09.2007 року , обов'язковий мінімальний щомісячний платіж повинен був здійснюватися щомісячно, з 18 по 25 число місяця у розмірі 179,87 Доларів США строк виконання договору до 13.09.2012року.

Звернення 18.06.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розцінюється судом як зловживання позивачем своїми правами, оскільки позивач знав, що відповідач не виконує зобов»язання за вищевказаним кредитним договором з 12.11.2009 року і саме з цієї дати у нього виникло право на дострокове стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, але з даною позовною вимогою він з невідомих суду причин звернувся лише 18.06.2015 року

За таких підстав, починаючи із 12.11.2009 року розпочався відлік строку позовної давності відносно всього невиконаного зобов'язання за кредитним договором.

Отже, оскільки позивачем був пропущений строк звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, і не ставилося питання про поновлення даного строку суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1про стягнення заборгованості - слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 202, 205, 207, 208, 256-259, 525, 526, 549-551, 610-612, 623, 1048, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в зв»язку з пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: