АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2166/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Шевчук Ю.Г.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Універсал Банк на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Універсал Банк про визнання недійсним третейського застереження.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Універсал Банк (далі Банк) про визнання недійсним третейського застереження.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що 06.08.2008 року між ним та Банком було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач отримав споживчий кредит у розмірі 65400 дол. США. 20.05.2014 року між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої умови кредитного договору викладені в новій редакції, зокрема, щодо порядку розгляду спорів. На час укладення додаткової угоди Закон України Про третейські суди містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку, а тому вважає, що Банк порушив вимоги закону. За таких обставин позивач просив визнати недійсним третейське застереження в п. 7.1 додаткової угоди до кредитного договору.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним третейське застереження, викладене в пункті 7.1 додаткової

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3 Провадження № 22-ц/792/2166/15

Доповідач Власенко О.В. Категорія № 57

угоди, укладеної 20 травня 2014 року між ПАТ Універсал Банк та ОСОБА_1, до кредитного договору від 6 серпня 2008 року.

Стягнуто з ПАТ Універсал Банк на користь держави 1218 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ Універсал Банк вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ПАТ Універсал Банк слід відхилити з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно зясовані фактичні обставини справи, дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що 6 серпня 2008 року між Відритим акціонерним товариством Універсал Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Універсал Банк, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 120-2008-2581, за умовами якого останньому надано грошові кошти у сумі 65400 дол. США, строком до 1 серпня 2038 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,45 % річних (а.с.5-7).

20 травня 2014 року між тими ж сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, пунктом 7.1 якої передбачено, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного кредитного договору або у звязку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків (а.с.11-25).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив та правильно виходив з того, що третейське застереження, викладене в п. 7.1. додаткової угоди, укладеної між сторонами 20 травня 2014 року, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Так, згідно зі ст. 5 Закону України Про третейські суди від 11.05.2004 року, юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про третейські суди визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України Про внесення змін до статті 6 Закону України Про третейські суди щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам частину першу статті 6 Закону України Про третейські суди доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Зазначений закон набрав чинності 12 березня 2011 року, а отже, на час укладення додаткової угоди до кредитного договору (20.05.2014 року) Закон України Про третейські суди містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що третейське застереження, викладене в додатковій угоді до кредитного договору від 20 травня 2014 року між ПАТ Універсал Банк та ОСОБА_1, було укладено з порушенням вимог п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України Про третейські суди, а тому є недійсним.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що з третейського застереження може виникнути не тільки спір про захист прав споживача, який виключений із компетенції третейського суду, так і спір за позовом банку про захист прав банку, який не виключений із компетенції третейського суду, - є безпідставним, оскільки заборона на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів поширюється і на спори про захист прав банківських установ, тобто спори, в яких позивачем є банківська установа, а відповідачем - споживач.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 04.11.2015 року № 6-2074цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Універсал Банк відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_4

Судді: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.В. Власенко