Справа № 157/1093/15-ц
Провадження №2/157/373/15
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2015 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря Фесь Т.І.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та надвірні будівлі

встановив:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому зазначає, що 20 лютого 2015 року померла її мати ОСОБА_3, яка постійно проживала і була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок, що розташований по вулиці Ковельська, 186 (колишня вулиця ОСОБА_4) у місті Камені-Каширському. Цей житловий будинок раніше належав її батькові ОСОБА_5, який помер 23 жовтня 1986 року. Її мати ОСОБА_3 успадкувала вказане нерухоме майно після смерті батька ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Будинок був побудований в 1957 році, за життя ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_5 не оформила. Згідно заповіту все своє майно мати заповіла своєму внукові відповідачу ОСОБА_2 Останній від прийняття спадщини відмовився. Як спадкоємець першої черги за законом вона, подавши до нотаріуса у встановлений строк відповідну заяву, прийняла спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі, що належали її матері. Окрім того, у свідоцтві про одруження її батьків та у свідоцтві про смерть її батька є розбіжності у написані по батькові, а саме, у свідоцтві про смерть по-батькові її батько записаний на російській мові як «Авксентьевич», а у свідоцтві про одруження «Оксентівич». З врахуванням наведеного, позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться по вулиці Ковельська, 186 у місті Камені-Каширському Волинської області у порядку спадкування за законом після смерті її матері.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала з викладених у ньому підстав і просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивачки, розяснення спеціаліста та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

У відповідності до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народилася 21 листопада 1953 року та її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 16, 19).

Батько позивачки помер 23 жовтня 1986 року (а.с. 13). Йому, згідно зі свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, виданим на підставі рішення виконкому Камінь-Каширської міської Ради народних депутатів № 129 від 10 квітня 1990 року, належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Жовтневої Революції, 186 у м. Камені-Каширському. У відповідності до довідки Камінь-Каширської міської ради від 27.08.2015 року № 5690, вулиця Жовтневої революції, 186 була перейменована на вулицю Ковельська, 186 (а.с. 97).

Належний ОСОБА_5 житловий будинок, загальною площею 49,10 кв.м., з надвірними будівлями погріб «Д», сарай «а1», сарай «б», сарай «Б-1», сарай «В-1», вбиральня «Г», огорожа 1-1», колодязь 1/2 ч. «Ж» були побудовані у період з 1957 по 1980 р.р., що стверджується матеріалами інвентаризаційної справи на будинковолодіння (а.с. 48-107).

Положеннями ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР було передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадщину, що відкрилася з дня смерті ОСОБА_5 прийняла його дружина ОСОБА_3 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с. 6-8, 14) та стала власницею житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вулиці Ковельська, 186 у м. Камені-Каширському.

Зі свідоцтва про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що по батькові батька позивачки зазначено «Оксентівич», а у свідоцтві про смерть «Авксентьевич» (а.с. 13, 14).

Згідно з доданим позивачкою до позову експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 08 жовтня 2015 року № 056/227-ml, попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, по батькові ОСОБА_7 (свідоцтво про одруження батьків позивачки, свідоцтво про народження позивачки) та рос. «Авксентьевич» (свідоцтво про смерть батька позивачки), а також в інших документах зазначеної особи, є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок фіксації в офіційних документах субнормативної чоловічої форми імені по батькові (ОСОБА_7 замість Оксентович) від особового імені ОСОБА_8 (рос. Авксентий) а.с. 15.

Рішенням виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради від 17.05.1988 року № 220, ОСОБА_3 був наданий дозвіл на добудову житлового будинку по вулиці Жовтневої Революції, 186 (на теперішній час вул. Ковельська) у м. Камені-Каширькому.

Як пояснила у судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_9, яка за замовленням позивачки проводила технічну інвентаризацію спірного будинковолодіння, під час огляду та дослідження цього обєкту нерухомості нею самочинно зведених будівель виявлено не було.

Згідно з п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 р. N 127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Враховуючи наведені положення закону та беручи до уваги, що ОСОБА_3 був наданий дозвіл на проведення добудови до житлового будинку, суд приходить до висновку, що прибудова літ. «а» площею 58,50 кв.м., 1989 року будівництва, до житлового будинку (а.с. 12) не є самочинним будівництвом.

20 лютого 2015 року мати позивачки ОСОБА_3 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть від 23 лютого 2015 року (а.с. 5). З дня смерті ОСОБА_3, у відповідності з вимогами ст. 1220 ЦК України, відкрилась спадщина на належне їй майно. Ще за життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно з яким все своє майно, в тому числі житловий будинок по вул. Ковельська, 186 у м. Камені-Каширському заповіла своєму внукові відповідачу ОСОБА_2

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до положень ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу у шестимісячний строк з часу її відкриття заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

У встановлений законом строк ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується його заявою, поданою приватному нотаріусу Камінь-Каширського районного нотаріального округу ОСОБА_10 29 липня 2015 року (а.с. 33).

Позивачка ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, що відкрилася з дня смерті її матері ОСОБА_3, подавши нотаріусу 29 липня 2015 року, тобто протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини після смерті її матері (а.с. 32).

Разом з тим, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки вона не подала нотаріусу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що належало її матері ОСОБА_3 Таких документів остання за життя не мала, що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна по вул. Ковельська, 186 у місті Камені-Каширському, № довідки 46290201, сформована 26.10.2015 року (а.с. 23).

Отже, позивачка позбавлена можливості оформити у порядку спадкування своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за позивачкою ОСОБА_1 належить визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по вул. Ковельська, 186 у м. Камені-Каширському у порядку спадкування за законом.

За згодою позивачки суд не стягує з відповідача судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 1216 - 1218, 1220 - 1223, 1258, 1261, 1268 - 1270, 1273, 1296 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок, загальною площею 49,10 кв.м. з прибудовою загальною площею 58,50 кв.м. та з надвірними будівлями і спорудами: погріб «Д», сарай «а1», сарай «б», сарай «Б-1», сарай «В-1», вбиральню «Г», огорожу «1», колодязь 1/2 ч. «Ж», що знаходяться у м. Камені-Каширському по вул. Ковельська, 186 Волинської області, в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_8