Справа № 340/449/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2684/2015
Головуючий у 1 інстанції Данилюк М. П.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Вакарук В.М., Ясеновенко Л.В.

секретаря Драганчук У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» на заочне рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2015 року ТОВ «Кредекс фінанс» звернулося в суд з вищенаведеним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що на підставі кредитного договору №353/2961SFPRPG7 від 14.06.2011 року, укладеного з ПАТ «Платинум Банк», ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 5543,71 грн. зі сплатою 0,0001% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту 14.12.2013 року, та зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії за надання та обслуговування кредиту і виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені договором. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобовязання відповідач належним чином їх не виконував.

На підставі договору факторингу №20120926-Г від 26.09.2012 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», останнє набуло права вимоги за вищевказаним кредитним договором. 15.10.2012 року на підставі договору факторингу №3, укладеного між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за цим кредитним договором набуло ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». В подальшому на підставі договору факторингу №1/15-ФКю від 08.05.2015 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредекс фінанс», право вимоги за вищевказаним кредитним договором на суму 3393,20 грн. набуло ТОВ «Кредекс фінанс».

У звязку з наведеним позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також витрати, понесені на оплату судового збору.

Заочним рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Кредекс фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Кредекс фінанс» суд безпідставно зіслався на те, що позивачем не надано доказів повідомлення відповідача про відступлення права грошової вимоги факторові. Виконання чи невиконання обовязку клієнта або фактора повідомляти боржника про відступлення права грошової вимоги не позбавляє фактора права вимоги, яке він придбав за договором факторингу. Крім того, в силу положень ст. 1082 ЦК України, у разі не надання боржнику доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Однак відповідач не надав доказів виконання зобовязання за кредитним договором на користь первісного кредитора. Таким чином, зобовязання за кредитним договором не припинені, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

З наведених підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Кредекс фінанс» задовольнити в повному обсязі.

У засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник апелянта надіслав суду заяву, в якій просив справу розглянути у відсутності їхнього представника.

Відповідач не повідомив суду причину неявки.

З урахуванням положення ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «Кредекс фінанс», суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належного підтвердження щодо письмового повідомлення відповідача ОСОБА_2 про відступлення права грошової вимоги, що згідно ст. 1082 ЦК України є обовязковою умовою для виникнення зобовязання боржника перед фактором.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до заяви/анкети позичальника №353/2961SFPRPG7 від 14.06.2011 року та кредитного договору №353/2961SFPRPG7 від 14.06.2011 року, укладеного з ПАТ «Платинум Банк», ОСОБА_2 отримав кредит на суму 5543,71 грн. зі сплатою 0,0001% річних, 352 грн. комісії за надання кредиту, 166 грн. комісії за обслуговування кредиту, з кінцевим терміном повернення кредиту 14.12.2013 року, та зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії за надання та обслуговування кредиту і виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені договором (а.с. 5-7).

В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно положень ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 свої зобовязання за кредитним договором №353/2961SFPRPG7 від 14.06.2011 року належним чином не виконував.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Спеціальним договором, по суті спрямованим на передачу права вимоги, є договір факторингу.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Встановлено, що 26.09.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» був укладений договір факторингу №20120926-Г, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №353/2961SFPRPG7 від 14.06.2011 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_2, набуло ТОВ «ФК «Бізнесфінанс».

15.10.2012 року ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №3, відповідно до якого право вимоги за вищевказаним кредитним договором набуло ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

В подальшому 08.05.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Клієнт) та ТОВ «Кредекс фінанс» (Фактор) був укладений договір факторингу №1/15-ФКю, відповідно до п. 1.1. якого за цим договором фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей, в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги) (а.с. 9-10).

Положеннями ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом наведеної статті, в разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов'язання, тобто обсяг прав та обов'язків його сторін залишається незмінним.

Обсяг цих прав (наприклад, сума заборгованості, права на стягнення відсотків, штрафних санкцій тощо) та умови (наприклад, боржник може виконати зобов'язання тільки за умови надання певної інформації) визначаються на момент переходу цих прав до нового кредитора.

В силу дії ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Складений, підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей (а.с. 10 зв.), за формою, встановленою в Додатку №2 до цього договору, підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості.

Витягом з Реєстру заборгованостей за Договором факторингу №1/15-ФКю від 08.05.2015 року (а.с. 3 зв.) підтверджується факт передачі від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ТОВ «Кредекс фінанс» права вимоги за кредитним договором №353/2961SFPRPG7 від 14.06.2011 року. Згідно вказаного витягу загальна сума права вимоги, що відступається становить 3393,20 грн.

При цьому колегія суддів не погоджується з висновком суду, що не виконання ні банком, ні фактором вимог ст. 517 ЦК України, а саме не повідомлення боржника про перехід до нового кредитора прав у зобов'язанні є підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 1082 ЦК України боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обовязку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання обовязку перед ним.

З аналізу наведених положень слідує, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові і таке виконання є належним.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що обставини, які припиняють виконання зобовязання за кредитним договором відсутні. Суд першої інстанції, встановивши, що боржник не був повідомлений про зміну первісного кредитора, в порушення вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України не навів достатніх аргументів, які б узгоджувалися з нормами матеріального права, щодо того, чому факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов'язання у повному обсязі є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язань взагалі.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, що в силу дії п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, то його слід скасувати, ухваливши нове рішення. По суті встановленого в апеляційній інстанції слід ухвалити рішення про задоволення позову ТОВ «Кредекс фінанс».

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» задовольнити.

Заочне рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс», місцезнаходження якого м. Ірпінь, вул. Соборна, 105-Б, Київської області, , п/р №3303 в ПАТ «Платинум Банк», МФО 380388 3393,20 грн. (три тисячі триста девяносто три гривні 20 коп.) заборгованості за кредитним договором №353/2961SFPRPG7 від 14.06.2011 року станом на 30.06.2015 року та 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Вакарук В.М.

ОСОБА_3