Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/9342/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 квітня 2015 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Смиковська Л. О.
з секретарем Деменчук О. Г.,
позивачем ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом зняття з реєстрації місця проживання , -
Позивач звернувся до суду і просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування АДРЕСА_1. Усунути перешкоди в користуванні належним йому будинком АДРЕСА_1 шляхом зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. з реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що він являється власниками вищевказаного будинку. Наявність реєстрації відповідача у вище вказаному будинку порушує його права приватної власності та перешкоджає йому вільно користуватися його власністю.
У судовому засіданні позивач позов підтримав та просить його задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутність не клопотав.
Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів.
Суд, вислухавши пояснення позивача, покази свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази,прийшов до наступних висновків.
Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Овруцької міської ради № 4431 від 14.12.2014 року (а.с. 7) та технічним паспортом на житловий будинок (а.с.4).
Із довідки №3889 від 28.10.2014 року (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в АДРЕСА_1, як колишній зять. У довідці №4431 від 14.12.2014 року (а.с.7) зазначено, що ОСОБА_2 - колишній зять, зареєстрований в житловому будинку по АДРЕСА_1.
Як вбачається із заочного рішення Овруцького районного суду від 07.02.2011 року по справі №2-153/11 (а.с.5) розірвано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6.
Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд.
Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.
У судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідач був зареєстрований в АДРЕСА_1, як член сім'ї власника (чоловік доньки).
За ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом.
Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що вони являються сусідами позивача, відповідача по місцю проживання вони не бачили взагалі років 4-6. Будь-яких перешкод у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 ОСОБА_2 ніхто ніколи не чинив та не чинить. З донькою позивача він розлучений.
З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність правдивостісті фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні.
Також суду не представлено доказів, що підтверджують право відповідача на збереження права на житло при його відсутності за місцем проживання понад рік.
Вищенаведене є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, оскільки право позивача як власника будинку щодо користування власним приміщенням на свій розсуд порушується, а тому підлягає відновленню шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Статтею 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи, на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відповідно є підставою для зняття з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби.
У зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог, що стосуються зняття з реєстрації ОСОБА_2 слід відмовити за безпідставністю.
Позивачем сплачено судовий зір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись ст.150 ЖК ст.ст. 317, 391 ЦК України, та ст.ст.3, 10, 11, 16, 60-61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, фактично проживаючого АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1, судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд в апеляційний суд Житомирської області позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення, відповідачем - в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення (крім відповідача), можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У відповідності до ст.217 ЦПК України, суд зазначає, що дане рішення є підставою для зняття з реєстрації.

Повний текст рішення виготовлено 21.04.2015 року.

Суддя: Л. О. Смиковська