РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4204/15-ц

пр. № 2/759/2999/15

02 листопада 2015 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

при секретарі Бандурі Н.О.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа: ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просить суд стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 50000 грн. 00 коп. та судовий збір по справі, посилаючись на ті підстави, що 15.09.2013 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої третя особа ОСОБА_5 керуючи автомобілем «Fiat Tempra» пошкодив транспортний засіб «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1, належного позивачу на праві власності, під керуванням ОСОБА_6 та транспортний засіб «Mazda 6», що належить ОСОБА_7 під керуванням ОСОБА_8 Постановою від 15.09.2015 р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності. Так як цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» до якої позивач звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування у встановленому законом порядку, однак відповідач не виконав обов'язку щодо сплати страхового відшкодування.

У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, пояснивши, що дана ДТП є сфальсифікованою, з метою отримання страхового відшкодування в ПрАТ «СГ «ТАС», як наслідок 25.12.2013 р. слідчим віддліом Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві зареєстроване кримінальне провадження № 0019916 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.116,119, 188-191), про причини неявки суду не повідомив, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 15.09.2013 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої відбулося зіткнення транспортного засобу «Fiat Tempra» номерні знаки НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, належного позивачу на праві власності транспортного засобу «Honda Accord», номерні знаки НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та транспортного засобу «Mazda 6», номерні знаки НОМЕР_3, що належить ОСОБА_7 під керуванням ОСОБА_8 (а.с.142).

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва 26.09.2013 р. ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.12).

Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно інформаційного листа від 03.08.2015 р. за № 48/10313 повідомлено, що у провадженні слідчого відділу Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0019916 від 25.12.2013 р., щодо шахрайських дій групи осіб, які з метою отримання страхового відшкодування сфальсифікували ДТП (а.с.131).

27.04.2013 р. між ПрАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту ДЦВНТ/48 №000103 (а.с.14, 15).

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р. обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Для визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 позивач 16.10.2014 р. звернувся до ТОВ «Декра Експерт», яким було підготовлено звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої під час ДТП, відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту складає 57860 грн. 83 коп. (а.с.20-63).

Згідно із ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу» 17.09.2013 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про страхову подію та надав документи передбачені ст.35 Закону України (а.с16).

Позивачем 17.10.2013 р. надано відповідачеві заяву про виплату страхового відшкодування, постанову Дніпровського районного суду м. Києва та деталізовану довідку ДАІ про ДТП (а.с.89, 142).

Згідно відповіді від 21.01.2014 р. за № 856 відповідачем відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування, так як дана ДТП розглядається у кримінальній справі (а.с.18).

Згідно відповіді Нацкомфінпослуг від 26.02.2014 р. за № 1719/13-12, повідомлено, що відповідачем порушено п. 2.15 розділу 2 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 р. щодо дотримання страховиком обов'язку визначених ст. 20 ЗУ Про стахування» (а.с.19).

У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно п. 3 ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав свої зобов'язання, передбачені договором страхування перед позивачем.

За полісом №АЕ/1035522 страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Даним полісом забезпечений транспортний засіб автомобіль «Fiat Tempra», реєстраційний номер НОМЕР_2 та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50000 грн. 00 коп., а франшиза дорівнює 00 грн. 00 коп. за договором ДЦВНТ/48 №000103.

Згідно ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач у відповідності до умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/1035522 зобов'язаний відшкодувати на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 50000 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 979, 988, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України та ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 147, 179, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа: ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 50000 грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь держави сплату судового збору у розмірі 736 грн. 47 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: