Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/627/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Андрейчук Т.В.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2014 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення штрафу.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2014 року частково задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, третя особа, ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення штрафу.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором від 16 січня 2008 року №01-08-Ип/39 (зі змінами і доповненнями) у сумі 4 135 746,29 грн., що складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 2 604 953,96 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 730 792,33 грн., пені за порушення зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів за користування ним у сумі 800000 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, площею 0,0914 га, кадастровий номер :78:359:0022, цільове призначення - дачне будівництво, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом визнання за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» права власності на вказану земельну ділянку, вартість якої становить 1 657 800 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір у сумі 3 654 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду в частині звернення стягнення на предмет Вважає, що рішення суду першої інстанції у цій частині є незаконним, необґрунтованим, не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом невірно застосовано до даних правовідносин Закон України «Про іпотеку», оскільки укладений сторонами спору іпотечний договір не містить іпотечного застереження чи/або умови, за якою позивач міг би отримати право власності на об'єкт іпотеки на підставі рішення суду.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 16 січня 2008 року ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" і ОСОБА_2 укладено кредитний договір №01-08-Ип/39, за умовами якого банком надано позичальнику кредит у сумі 329 400 доларів США на строк з 16 січня 2008 року до 15 січня 2013 року зі сплатою 14% річних за користування кредитом. Погашення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та впорядку, визначеному договором (а. с. 11-16).

2.0 серпня 2008 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою змінено порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним (а. с. 17).

П. 3.2 кредитного договору від 16 січня 2008 року №01-08-Ип/39 (зі змінами і доповненнями) передбачено з січня 2008 року обов'язок позичальника щомісячно, в термін до 26-го числа кожного місяця, здійснювати погашення позичкової заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитом.

Однак ОСОБА_2 систематично не виконувала взяті на себе за кредитним договором від 16 січня 2008 року №01-08-Ин/39 (зі змінами і доповненнями) зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустила заборгованість зі сплати кредиту та процентів.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором від 16 січня 2008 року №01-08-Ип/39 (зі змінами і доповненнями) ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитом.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 грудня 2010 року у справі №2-4144/10 за позовом ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит"'до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості стягнуто солідарно з позичальника ОСОБА_2.і поручителя ОСОБА_3 на користь кредитодавця заборгованість за кредитним договором від 16 січня 2008 року №01-08-Ип/39 (зі змінами і доповненнями) у сумі 4 135 746,29 грн, з яких заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу)у сумі 2 604 953,96 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 730 792,33 грн, пеню за порушення зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів за користування ним у сумі 800 000 грн.

Вказане рішення суду залишенобез змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 грудня 2011 року та набрало законної сили (а. с. 38-40).

Отже, розмір заборгованостіОСОБА_2 за кредитним договором від 16 січня 2008 року №01-08~Ип/39 (зі змінами і доповненнями) встановлений рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13грудня 2010 року, а тому ці обставини відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України при розгляді даної справи доказуванню не підлягають.

На виконання вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" направлялась іпотекодавцю ОСОБА_2 письмову вимогу про усунення порушень, однак остання не вжила жодних заходів, спрямованих на її виконання (а. с. 70-74).

У висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 23 червня 2013 року, складеному ТОВ "Оціночна компанія "ВЕГА", зазначено, що ринкова вартість земельної ділянки 0,0914 га, кадастровий номер :78:359:0022, цільове призначення - дачне будівництво, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, становить 1 657 800,00 грн (а. с. 160, 170).

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором від 16 січня 2008 року №01-08-Ип/39, ОСОБА_2 передала ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в іпотеку належну їй на праві власності земельну ділянку 0,0914 га, кадастровий номер :78:359:0022, цільове призначення - дачне будівництво, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, про що між сторонами було укладено договір іпотеки від 16 січня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київськогоміського нотаріального округу ОСОБА_4 За час дії кредитного договору позичальник ОСОБА_2 не дотримувалась його умов, не сплачувала щомісячно платежі у розмірі та порядку, визначеному договором. Рішенням суду від 13 грудня 2010 року у справі №2-4144/10 стягнуто солідарно з позичальника ОСОБА_2 і поручителя ОСОБА_3 на користь кредитодавця заборгованість за кредитним договором від 16 січня 2008 року №01-08-Ип/39 (зі змінами і доповненнями) у сумі 4 135 746,29 грн., яка на даний час не погашена. Просив, з урахуванням змін та уточнень позовних вимог, постановити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 16січня 2008року №01-08-Ип/39 (зі змінами і доповненнями) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку 0,0914 га, кадастровий номер :78:359:0022, цільове призначення - дачне будівництво, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом визнання за банком права власності на цю земельну ділянку, а також стягнути з відповідача штраф у сумі 833 937 грн за порушення умов іпотечного договору, зокрема, за будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці, яка є предметом іпотеки, без дозволу іпотекодержателя.

Відповідач позов не визнала, її представник пояснював, що за рішенням суду від 13 грудня 2010 року у справі №2-4144/10 з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 16 січня 2008 року №01-08-Ип/39, а тому суд не вправі в рахунок погашення цієї заборгованості звертати стягнення на предмет іпотеки, оскільки це спричинить притягнення ОСОБА_2 до подвійної відповідальності за порушенню одного й того ж кредитного зобов'язання. Зазначав, що обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст.37 Закону України "Про іпотеку" може застосуватись лише за договором про задоволення вимог іпотеко держателя, укладеним між іпотекодавцем та іпотекодержателем, тобто є виключно позасудовим способом врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказував на те, що банком пропущено строк позовної давності в частині вимог про стягнення штрафу за порушення умов іпотечного договору.

Задовольняючи позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом невірно застосовано норми матеріального права, а саме положення Закону України «Про іпотеку», відповідно до яких звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі його у власність іпотекодержателя може здійснюватись лише у позасудовому порядку, судова колегія відхиляє, зважаючи на наступне.

З урахуванням положень ст. 33 ч. 3, 36, 37 ч. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі.

З урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб як набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, якщо такий спосіб звернення стягнення передбачений договором і іпотекодержатель на підставі ст. 16 ч. 2 ЦК України звернувся до суду з вимогою про застосування його судом.

В даному випадку, іпотечним договором передбачений такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки (п.п. 11, 12.2.1), отже іпотекодержатель мав право звернутись до суду з вимогами про застосування такого способу звернення стягнення, а суд - ухвалити рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі його у власність іпотекодержателя.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: