Провадження №4-с/263/79/2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, пов`язані з арештом майна боржника , -

В С Т А Н О В И В :
10.11.2015 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, просив суд:

- поновити строк для подання скарги на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління;

- скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В обґрунтування скарги заявник ОСОБА_1 зазначив наступне. Постановами державного виконавця Суслової А.О. від 23.07.2014 року за виконавчим листом №263/1791/14-ц, наданим ОСОБА_2 до виконавчої служби 7.07.2014 року, за ст.ст.17,19,20 Закону України «Про виконавче провадження» відкрите виконавче провадження та за ст.57 вказаного Закону накладений арешт на все рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , заборонено здійснення відчуження будь-якого майна, що належить боржнику. Борг за виконавчим листом ним сплачений, перед ОСОБА_2 у нього заборгованості не має, разом з тим, державний виконавець, за наведеною підставою, закриваючи постановою виконавче провадження, не скасував постанову про арешт майна, чим своєю бездіяльністю порушує його право вільно розпоряджатися своєю власністю.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про підтримку вимог скарги та розгляд справи у його відсутності.

Представник Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області Зіманов А.І., належним чином повідомлений про час, місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про вирішення вимог скарги на розсуд суду, зазначивши, що дійсно на теперішній час виконавче провадження закрите внаслідок сплати ОСОБА_1 боргу.

Неявка в судове засідання заявника, представника Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції на думку суду не є перешкодою для розгляду скарги, так як надані матеріали дозволяють суду розглянути скаргу по суті.

Суд, перевіривши матеріали справи, та оцінивши надані докази, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області від 21.05.2014 року у цивільній справі №263/1791/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів на сина ОСОБА_3 в сумі 4846,80 грн. і у відшкодування витрат на сплату судового збору 121,80 грн.

За цим рішенням 7.07.2014 року ОСОБА_2 в Жовтневому районному суді м.Маріуполя отримала виконавчий лист, який в то же день пред`явила для виконання до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області.

За наведеною заявою та на підставі виконавчого листа №263/1791/14-ц постановою державного виконавця Суслової А.О від 23.07.2014 року відкрите виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 неустойки по сплаті аліментів у сумі 4846,80 грн.

Постановою державного виконавця Суслової А.О від 23.07.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні на підставі ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» накладений арешт на все рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , останньому заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить йому.

Крім того постановою державного виконавця Суслової А.О від 4.11.2014 року про стягнення з заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів з боржника, виконавчий лист №263/1791/14-ц для виконання надісланий до військової частини № НОМЕР_1 за місцем служби ОСОБА_1 для примусового стягнення боргу в сумі 4846,80 грн., виконавчого збору у сумі 484,68 грн. та виконавчих витрат у сумі 34,64 грн.

За повідомленням командира військової частини № НОМЕР_1 з заробітної плати ОСОБА_4 проведено утримання неустойки за прострочення сплати аліментів, яке перераховане ОСОБА_2 .

Постановою державного виконавця Суслової А.О від 17.07.2015 року про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.8 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок сплати боргу, закінчене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №263/1791/14-ц.

Згідно ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При здійсненні своїх повноважень державний виконавець, зокрема, керується положеннями Закону України «Про виконавче провадження», яким визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ст.25 Закону, державний виконавець:
- зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження;
- у постанові про відкриття провадження вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про

примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом;

- за заявою стягувача одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

За ст.57 Закону: арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення , він може накладатися державним виконавцем шляхом:

- винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

- винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

- винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст.49 Закону , виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

На вимогу ст.50 Закон, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Документи, надані заявником ОСОБА_1 та представником Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, та їх зміст свідчать про відсутність нестягнення з боржника виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, тому бездіяльність державного виконавця щодо скасування арешту майна ОСОБА_1 , при закінченні виконавчого провадження, пов`язана з невиконанням вимог закону, внаслідок чого скарга боржника підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 притаманне право вільно розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В матеріалах справи відсутні дані про час вручення ОСОБА_1 постанови, яку він оскаржує, тому з метою захисту прав ОСОБА_1 , суд поновлює йому строк подання скарги.
Заявник не наполягав на стягненні судових витрат, тому суд вважає їх стягнення недоцільним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,210,383-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_1 строк для подання скарги до суду на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, пов`язані з арештом майна боржника поновити.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, пов`язані з арештом майна боржника задовольнити.

Постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області Суслової А.О від 23.07.2014 року про арешт майна боржника ОСОБА_1 , та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №263/1791/14-ц, виданого 7.07.2014 року про стягнення неустойки по сплаті аліментів у сумі 4846,80 грн. скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : П.І. Папаценко