Справа № 359/3703/15-ц Головуючий у І інстанції Чирка С. С.
Провадження № 22-ц/780/6478/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 02.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

2 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Ігнатченко Н.В.,

суддів: Антоненко В.І., Кулішенка Ю.М.,

за участю секретаря: Вербової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року у справі за позовом комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» до приватного нотаріуса ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

у с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року КПТМ «Бориспільтепломережа» звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору від 23 листопада 2007 року № 1131 вони надають послуги з централізованого опалення приміщення АДРЕСА_1, в якому ОСОБА_2 займається нотаріальною діяльністю. 19 вересня 2013 року відповідачу було надіслано повідомлення про зміну тарифу та запропоновано зявитися до позивача для переукладення договору. В період часу з 1 жовтня 2013 року по 12 квітня 2015 року кількість використаних відповідачем послуг становить 14,98708 Гкал, що за встановленими новими тарифами еквівалентно 18 264,51 грн. Позивач вказав, що відповідач відмовляється сплачувати кошти за надані послуги у повному обсязі, тому станом на 22 квітня 2015 року у неї існує заборгованість, в тому числі інфляційні нарахування в розмірі 4 737,46 грн. та 3% річних у розмірі 349,77 грн.

У звязку з викладеним, КПТМ «Бориспільтепломережа» просили стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості за надані послуги із централізованого опалення у розмірі 23 351,73 грн. та понесенні судові витрати по сплаті судового збору.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що між сторонами діє чинний договір від 23 листопада 2007 року № 1131 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання, за умовами якого відповідач зобовязався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання, а вона зобовязалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Згідно п. 2 умов договору, субєктом користування послугами з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання є власник квартири. Тарифи на послуги та їх загальна вартість, встановлені п. 6 договору. 19 вересня 2013 року КПТМ «Бориспільтепломережа» направили їй, як приватному нотаріусу, лист з вимогою зявитися для переукладення договору на теплопостачання та надати документи. 1 листопада 2013 року направлено сам договір на постачання та споживання теплової енергії в двох примірниках для підписання. Зазначає, що без її відповіді на пропозицію переукласти договір, відповідач з жовтня 2013 року змінив субєкта користування послугами, обєкт надання послуг та тариф на послуги з централізованого опалення, що встановлені діючим договором, у звязку з чим здійснив нарахування плати за надані послуги, як приватному нотаріусу в приміщенні нотаріальної контори за тарифом для інших споживачів (крім населення), а не як передбачено умовами пунктів 2, 3, 6 договору.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 просила суд визнати неправомірними дії КПТМ «Бориспільтепломережа» з нарахування їй плати за послуги з централізованого опалення, як приватному нотаріусу нотаріальної контори по тарифу встановленому для інших споживачів (крім населення) за період з жовтня 2013 року по квітень 2015 року; зобовязати відповідача здійснити їй нарахування плати за послуги з централізованого опалення як власнику квартири по тарифу встановленому пунктом 6 договору від 23 листопада 2007 року № 1131 для споживачів групи населення та стягнути понесенні судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року в задоволенні позову КПТМ «Бориспільтепломережа» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано неправомірними дії КПТМ «Бориспільтепломережа» з нарахування плати за послуги з централізованого опалення ОСОБА_2, як приватному нотаріусу нотаріальної контори по тарифу встановленому для інших споживачів (крім населення) за період з жовтня 2013 року у сумі 18 264,51 грн., а також інфляційних нарахувань у сумі 4 737,46 грн. та 3 % річних у сумі 349,77 грн. Зобовязано КПТМ «Бориспільтепломережа» здійснити нарахування плати за послуги з централізованого опалення ОСОБА_2, як власнику квартири по тарифу встановленому пунктом від 23 листопада 2007 року № 1131 для споживачів групи населення. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, КПТМ «Бориспільтепломережа» подали апеляційну скаргу, в якій просять його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального й порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову первісного позову та відповідно про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову КПТМ «Бориспільтепломережа» та задоволення зустрічного позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в односторонньому порядку, без погодження з відповідачем було здійснено нарахування плати за надані послуги з теплопостачання за новими тарифами, які не були передбачені договором, укладеним між сторонами.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2. При цьому дана квартира віднесена до житлового фонду, зміна її цільового призначення не відбувалася.

23 листопада 2007 року сторони уклали договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання № 1131, за умовами якого КПТМ «Бориспільтепломережа» зобовязалися надавати ОСОБА_2 вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання, а остання зобовязалась своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Як вбачається з матеріалів справи, в період часу з 1 жовтня 2013 року по 12 квітня 2015 року відповідач отримувала послуги з централізованого опалення, які постачав позивач на підставі відповідних рішень Бориспільської міської ради Київської області.

Установлено, що кількість використаних послуг за вказаний період становить 14,98708 Гкал, а тому згідно умов договору №421/65/1013 від 1 жовтня 2013 року позивач нарахував відповідачу, суму вартості наданих послуг у розмірі 18 264,51 грн., за тарифом для інших споживачів (крім населення), однак ОСОБА_2 здійснила лише часткову оплату вартості отриманих послуг за вказаний період у розмірі 417,12 грн.

Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору і вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

В пунктах 6-11 договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання № 1131 сторонами погоджено тарифи на послуги та їх загальна вартість. Водночас, п. 10 договору встановлено, що при зміні вартості послуг (тарифів), нові тарифи обовязкові для обох сторін цього договору з моменту їх введення.

Згідно із п.18 договору виробник має право вносити зміни у договір, що впливають на розмір плати за послуги, виключно за погодженням із споживачем.

В п. 29 договору визначено, що цей договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідності перегляду.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні 57-60 ЦПК України на підтвердження того, що КПТМ «Бориспільтепломережа» письмово заявила про розірвання договору або необхідність його перегляду, а їхня пропозиції до відповідача підписати новий договір, з врахуванням умов договору, який був чинний не є підставою, яка б свідчила про те, що він не продовжений. Укладеним між сторонами договором не передбачено можливості виробника послуг здійснювати зміну категорії тарифу.

Колегія суддів вважає, що позивачем безпідставно висунуто тезу про те, що квартира відповідача до якої надаються послуги теплопостачання використовується її власником при зайнятті нотаріальною діяльністю, а відтак відповідач повинна сплачувати кошти за надані послуги по категорії тарифу для інших споживачів.

У відповідності до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Зважаючи на наведену норму власник має право користуватися належним йому майном у будь-який не заборонений спосіб.

Оскільки таке використання майна не суперечить вимогам закону, у позивача відсутні підстави для втручання у обраний власником квартири спосіб її використання.

Безпідставними є посилання апеляційної скарги на правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-59цс13, оскільки позиція ВСУ була висловлена відносно тарифів з оплати житлово-комунальних послуг нотаріусами, які ведуть свою діяльність в належних їм нежитлових приміщеннях, що зумовлює відсутність підстав для оплати ними таких послуг за тарифами для населення. Позивачем в зазначеному посиланні було здійснено підміна понять, оскільки висновки суду першої інстанції стосуються насамперед того, що тягар оплати теплопостачання належного фізичній особі житлового приміщення, який вона використовує у самостійно обраний та незаборонений законом спосіб, має здійснювати саме вона за погодженими у чинному договорі тарифами.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивачем незаконно в односторонньому порядку було здійснено нарахування плати за надані послуги з теплопостачання за новими тарифами, які не були передбачені договором, укладеним між сторонами, а тому його дії підлягають визнанню неправомірними з одночасним зобовязанням нарахувати плату за послуги з централізованого опалення по тарифу встановленому п. 6 вищезазначеного договору.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного слід дійти висновку, що судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленими обставинами справи й не може бути скасоване з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 315, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: