АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4343/15 Справа № 199/4590/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Якименко Л. Г. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

22 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Левцунові І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Явір-2005» третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у червні 2014 року звернулася до суду з позовом до ПП «Явір - 2005» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки та після уточнення позовних вимог просила стягнути з ПП «Явір-2005» на її користь 8449, 2 грн. матеріальної шкоди та 300 000 грн. моральної шкоди /а.с. 2-6, 25-26/.

Рішенням АНД районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2015 року позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з ПП «Явір-2005» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 50 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено /а.с. 169-170/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення змінити в частині задоволення вимог про стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 300 000 грн., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /а.с. 176-179/.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових обов'язків.

Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачем моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я, потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Судом встановлено, що 14.10.2013 року ОСОБА_3, знаходячись у трудових стосунках з ПП «Явір-2005», у робочий час, керуючи автомобілем «Renault Duster», р/н НОМЕР_1, який належить ТОВ «Явір - 2005» допустив наїзд на ОСОБА_2, причинивши їй тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечні для життя.

Актом МСЕК ОСОБА_2, з 31.01.2014 року встановлено першу групу інвалідності /а.с. 45/.

Вина ОСОБА_3 підтверджується вироком АНД районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.09.2014 року /а.с. 7-9, 138-141/.

Згідно довідки ПрАТ «СК «Провідна» від 28.11.2014 року на підставі положень ст. 24.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_2 було відшкодовано витрати на лікування в розмірі 19226, 72 грн.

На підставі ст. 26 цього Закону ОСОБА_2 відшкодована шкода пов'язана із стійкою втратою працездатності в розмірі 36 мінімальних заробітних плат місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку, що відповідає 41 292 грн. Та на підставі положень ст. 26' цього Закону відшкодована моральна шкода в сумі 3 025, 94 грн.

Всього позивачу ПрАТ «СК «Провідна» відшкодовано 63 544, 66 грн. /а.с. 160/.

Рішенням АНД районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.215 року стягнуто з ПП «Явір-2005» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

При вищенаведених обставинах колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 п ідлягають задоволенню.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданих нею доказів не може бути прийнятий до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Щодо посилань ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції при визначення розміру моральної шкоди в сумі 50 000 грн. не в повній мірі оцінив завдану їй шкоду, та не взяв до уваги тяжкі наслідки завдані їй через ДТП, то з ними погодитися не можна, так як визнаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував характер та обсяг моральних страждань позивача, конкретні обставини справи, при цьому виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

Демченко Е.Л.