Справа № 367/4315/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

05 листопада 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

з участю секретаря Григорян Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Купуй поліс до ОСОБА_1 про стягнення суми в розмірі 31 933,40 гривень,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 20 лютого 2013 року між Приватним акціонерним товариством Українська охоронно-страхова компанія та Товариством з обмеженою відповідальністю Купуй поліс було укладено договір № 260 (надання агентських послуг у страхуванні). ОСОБА_2 п. п. 1.2.,1.2.3 р.1 договору доручення № 260 позивач прийняв на себе обовязки від імені, за дорученням, в інтересах та під контролем довірителя надавати фізичним і юридичним особам страхові послуги, а саме укладати договори страхування та видавати їх страхувальникам, приймати страхові платежі за договорами страхування та забезпечувати їх своєчасне та повне перерахування довірителю в порядку, передбаченому законодавством та цим договором. 07 червня 2013 року між АТ УОСК та позивачем було укладено додаткову угоду до договору доручення № 260 від 20 лютого 2013 року; згідно п. п. 1, 2 Додаткової угоди сторони дійшли згоди змінити п. 2.1.28 договору доручення № 260 від 20 лютого 2013 року, виклавши його у такій редакції: права та обовязки за цим договором можуть передаватись третім особам (агентам), при передачі прав та обовязків третім особам повірений зобовязаний укласти договір.

Вказує, що відповідно до укладеного ОСОБА_1 з однієї сторони та позивачем з іншої сторони, Договору доручення № 93614 від 11 вересня 2014 року позивач передоручив, а відповідач прийняв на себе обовязки по наданню фізичним і юридичним особам страхових послуг шляхом укладення договорів страхування від імені та за дорученням позивача. У відповідності до договору позивач передав, а відповідач прийняв бланки договорів страхування: згідно акту № 1/93614 про видачу бланків договорів страхування від 11.09.2014 року 5 бланків полісів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ з 4153991 по 4153995. В свою чергу, згідно договору на відповідача було покладено зобовязання передбачене п. 2.4.10 за першою письмовою вимогою Товариства, оформленої у вигляді листа та надісланої засобами поштового звязку або врученої під розписку, протягом пяти робочих днів, з дня надходження такої вимоги на адресу агента, вказану у договорі, повернути всі передані агенту договори страхування (страхові поліси). У звязку з тим, що відповідач на вимогу позивача бланки договорів страхування не повернув, договір було розірвано в односторонньому порядку, про що відповідачу було направлено письмове повідомлення. ОСОБА_2 п. 6.11 при припиненні дії даного договору відповідач повинен негайно провести кінцевий розрахунок із Товариством та здати всі бланки суворої звітності, оригінали договорів страхування, посвідчення, іншу наявну документацію, що була надана йому позивачем для здійснення страхової діяльності за цим договором протягом 3 робочих днів; у разі невиконання цієї умови поліси вважаються втраченими із застосуванням до них правил, встановлених п. 6.1.1 договору. Відповідно до п. 6.1.1 договору за втрату полісу відповідач несе відповідальність у розмірі річного максимального страхового платежу, який можна було б отримати за втраченим полісом в разі його реалізації у відповідності до встановлених нормативно-правовими актами порядків розрахунку. Оскільки станом на 8 червня 2015 року відповідач так і не повернув бланки полісів ОСЦПВВНТЗ в кількості 5 штук серії АІ з номерами 4153991 по 4153995, вони вважаються втраченими.

Позивач вказує, що між сторонами було укладено договір доручення про надання агентських послуг, тому зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 , ч.2 ст. 509, 526, 530, 610, ч.1 ст. 612, ч.1 ст. 626 ЦК України. На підставі Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 9.07.2010 року № 566 Про деякі питання здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 28.11.2011 року № 708 Про внесення змін до Коригуючи коефіцієнтів та їх розмірів, затверджених розпорядженням Держфінпосуг від 9.07.2010 № 566 максимальний страховий платіж, за кожним полісом особистого обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, неповернутий відповідачем становить 6 386,68 гривень, оскільки відповідач не повернув 5 полісів, сума, яка підлягає стягненню складає 31 933,40 гривень.

В звязку із викладеними обставинами позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ Купуй поліс 31 933,40 гривень та 319,33 гривень судового збору.

В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі , проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

В звязку із цим суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 2013 року між Приватним акціонерним товариством Українська охоронно-страхова компанія (довіритель) та Товариством з обмеженою відповідальністю Купуй поліс (повірений) було укладено Договір доручення № 260 (надання агентських послуг у страхуванні). ОСОБА_2 п. п. 1.2.,1.2.3 р.1 договору доручення № 260 позивач прийняв на себе обовязки від імені, за дорученням, в інтересах та під контролем довірителя надавати фізичним і юридичним особам страхові послуги, а саме укладати договори страхування та видавати їх страхувальникам, приймати страхові платежі за договорами страхування та забезпечувати їх своєчасне та повне перерахування довірителю в порядку, передбаченому законодавством та цим договором. 07 червня 2013 року між Приватним акціонерним товариством Українська охоронно-страхова компанія та Товариством з обмеженою відповідальністю Купуй поліс було укладено Додаткову угоду до Договору доручення № 260 від 20 лютого 2013 року; згідно п. п. 1, 2 Додаткової угоди сторони дійшли згоди змінити п. 2.1.28 договору доручення № 260 від 20 лютого 2013 року, виклавши його у такій редакції: права та обовязки за цим договором можуть передаватись третім особам (агентам), при передачі прав та обовязків третім особам повірений зобовязаний укласти договір.

Встановлено, що 11 вересня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Купуй поліс (товариство) та ОСОБА_1 (агент) було укладено Договір доручення № 93614, відповідно до умов якого товариство передоручає, а агент приймає на себе обовязки по наданню фізичним і юридичним особам страхових послуг шляхом укладення договорів страхування від імені та за дорученням Товариства; товариство уповноважує агента укладати від імені та за дорученням товариства договори страхування та видавати договори страхування (страхові поліси), квитанції та інші документи, передбачені відповідними правилами страхування відповідної страхової компанії партнера товариства або законодавством України. ОСОБА_2 № 1/93614 про видачу бланків договорів страхування (бланків суворої звітності) від 11 вересня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю Купуй поліс в особі менеджера із страхування ОСОБА_3 на підставі Договору доручення про надання агентських послуг № 93614 від 11 вересня 2014 року передало, а ОСОБА_1 прийняв наступні бланки: 1. Поліси ОСЦПВВНТЗ в кількості 5 штук з номерами АІ/4995. 2. Стікери до полісів ОСЦПВВНТЗ в кількості 5 штук за номерами з номерами АІ/4995.

Встановлено, що ТОВ Купуй поліс направляло відповідачу ОСОБА_1 листа від 30.03.2015 року № 47, в якому вимагало повернути нереалізовані страхові поліси протягом 5-ти робочих днів, негайно надати всю документацію, повязану із виконання договору та одержані страхові платежі та повідомляло, що у випадку невиконання даної вимоги договір буде розірвано Товариством в односторонньому порядку. Також ТОВ Купуй поліс направляло відповідачу ОСОБА_1 листа від 06.05.2015 року № 70, в якому повідомляло про те, що у звязку з невиконанням ним передбачених договором обовязків Товариство в односторонньому порядку розірвало договір, датою розірвання договору слід вважати 6 червня 2015 року та повідомляло, що у випадку неповернення 5 полісів його борг складатиме 31 933,40 гривень.

Наведені обставини підтверджуються копіями Договору доручення № 260 (надання агентських послуг у страхуванні) від 20.02.2013 року, Додаткової угоди від 07 червня 2013 року до Договору доручення № 260 від 20 лютого 2013 року, Договору доручення № 93614 від 11.09.2014 року, ОСОБА_2 № 1/93614 про видачу бланків договорів страхування (бланків суворої звітності) від 11 вересня 2014 року, листів, розрахунком, іншими матеріалами справи.

У відповідності до ст. 7 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб. Розмір базового страхового платежу, перелік, значення коригуючих коефіцієнтів та порядок їх застосування затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

У відповідності до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За даних обставин суд вважає, що оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач в порушення умов Договору доручення № 93614 не повертає позивачу поліси ОСЦПВВНТЗ в кількості 5 штук з номерами АІ/4995, максимальний страховий платіж за кожним полісом відповідно до наданого розрахунку складає 6 386,68 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути розмір річного максимального страхового платежу у сумі 31 933,40 гривень гривен, а також судові витрати по сплаті позивачем судового збору в сумі 319,33 гривень.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. 7 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.ст. 11, ч.2 ст. 509, 526, 530, 610, ч.1 ст. 612, ч.1 ст. 626 ЦК України, ст. ст. 6, 10, 11, 15, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Купуй поліс (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 30 оф. 10, ) грошові кошти у сумі 31 933,40 грн. (тридцять одна тисяча девятсот тридцять три гривні 40 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Купуй поліс (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 30 оф. 10, ) судові витрати в сумі 319,33 гривень (триста девятнадцять гривень 33 коп.)

Копію заочного рішення направити сторонам для відома.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4