Справа № 167/1599/14-ц Провадження № 22-ц/773/265/15 Головуючий у 1 інстанції: Панасюк С.П.
Категорія: 59 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Мудренко Л.І., Осіпука В.В.,

при секретарі - Губарик К.А.,

з участю позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4,

представника відповідача - Шибуні С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Рожищенської районної ради про визнання незаконним та скасування рішення Рожищенської районної ради та стягнення заборгованості по заробітній платі за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 25 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

26 листопада 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до Рожищенської районної ради про визнання незаконним та скасування рішення Рожищенської районної ради та стягнення заборгованості по заробітній платі, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Рожищенської районної ради від 30.10.2014 року ліквідовано комунальне підприємство "Центральна районна аптека № 6 Рожищенського району". Вважають дане рішення незаконним, оскільки вони є постійними працівниками зазначеного підприємства, відповідач всупереч Закону України "Про введення мораторію на ліквідацію та реорганізацію закладів охорони здоров'я" від 23.02.2014 року, до яких і належить аптека № 6 ініціював і прийняв оскаржуване рішення, яким їх позбавлено роботи. В порушення вимог законодавства станом на 26 жовтня 2014 року проект рішення у встановленому порядку не довів до відома позивачів і громадськості, що суперечить п.3.3. регламенту сесійних засідань районної ради. Крім цього їм не виплачується заробітна плата, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі. Просили визнати незаконним та скасувати рішення Рожищенської районної ради від 30 травня 2014 року та стягнути заборгованість по заробітній платі з відповідача в користь ОСОБА_1 -2431,99 грн., ОСОБА_3 - 813,68 грн., ОСОБА_2- 3121,37 грн.

Рішенням Рожищенського районного суду від 25 грудня 2014 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі, покликаючись на порушення судом норм матеріального права, просять скасувати це рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 16 березня 2015 року рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 25 грудня 2014 року в даній справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Рожищенської районної ради скасовано.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Рожищенської районної ради про визнання незаконним та скасування рішення Рожищенської районної ради закрито. Роз'яснено позивачам, що розгляд зазначених позовних вимог віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачі оспорювали рішення районної ради "Про ліквідацію комунального підприємства "Центральна районна аптека №6 Рожищенського району". В ході розгляду справи подали додаткову заяву, в якій просили стягнути заборгованість по заробітній платі кожному з позивачів.

Відповідно до довідок Центральної районної аптеки №6 Рожищенського району від 11 грудня 2014 року заборгованість по заробітній платі станом на 30 листопада 2014 року становила: ОСОБА_3 - 813 грн. 68 коп.(а.с. 62), ОСОБА_1 - 2431 грн. 99 коп. (а.с. 63), ОСОБА_2- 3121,37 грн. (а.с. 65).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що процедура ліквідації підприємства проводилась відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.40, ст. 49-2 КЗпП України, а вимоги позивачів є безпідставними.

Однак такі висновки суду не відповідають вимогам законодавства.

Частина 7 статті 43 Конституції України встановлює, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. ст. 3, 213, 214, 215 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються. В мотивувальній частині рішення має бути зазначено, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким.

Судом першої інстанції не встановлено і не наведено в рішенні обставин, які стосуються позовних вимог щодо стягнення заборгованої заробітної плати, не зазначено з яких підстав суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог в цій частині, а також не з'ясовано, ким саме порушені права позивачів щодо виплати заробітної плати у строки, передбачені чинним законодавством.

Приймаючи до спільного розгляду додаткову заяву про стягнення заборгованості по заробітній платі одночасно з розглядом позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення районної ради, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд не звернув уваги, що згідно зі ст.16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, судом не враховано вимоги ст. 126 ЦПК України та п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", відповідно до яких позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі).

Отже, суд в порушення наведених вимог процессуального права, прийняв до розгляду заяву позивачів про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якій об'єднані вимоги кількох осіб до одного відповідача, хоча їх спільний розгляд не допускається, так як відсутня спільність предмета позову, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно п. 27 Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", судам необхідно враховувати, що згідно зі ст. 21 КЗпП України належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір.

Відповідно до статуту Центральної районної аптеки № 6 Рожищенського району аптека заснована на районній комунальній власності, власником майна є територіальна громада сіл, селища і міста району в особі Рожищенської районної ради, має статус юридичної особи, самостійний закінчений баланс, розрахунковий рахунок в установах банку, здійснює бухгалтерський облік, веде статистичну звітність, має печатку з своєю назвою, кутовий штамп, бланки і інші реквізити. Керівництво діяльності аптеки здійснює її директор, який призначається(звільняється) Рожищенською районною радою на її пленарному засіданні. Директор здійснює прийом і звільняє працівників.

Як вбачається з матеріалів справи з директором аптеки № 6 ОСОБА_1 Рожищенською районною радою укладений контракт 19 грудня 2013 року, відповідно до якого остання призначена на посаду директора аптеки з 19 грудня 2013 року по 19 грудня 2016 року. Обов'язки по прийому і звільненню працівників покладені на директора аптеки відповідно до статуту підприємства та укладеного контракту.

З пояснень сторін в суді апеляційної інстанції встановлено, що заробітна плата працівникам виплачувалась саме аптекою № 6, як юридичною особою.

Разом з тим ОСОБА_2 та ОСОБА_3, заявили вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі до Рожищенської районної ради, як власника нерухомого майна, однак, враховуючи зазначене, а також беручи до уваги, що Центральна районна аптека № 6 Рожищенського району є юридичною особою і роботодавцем, а тому Рожищенська районна рада є неналежним відповідачем за даними позовними вимогами.

Суд на це уваги не звернув і на порушення ст. 33 ЦПК України не вирішив питання залучення до участі в справі іншої особи як співвідповідача, що є самостійною підставою для відмови в позові.

У зв'язку з допущеними судом першої інстанції суттєвими порушеннями норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскаржуване рішення слід скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові на підставі ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 25 грудня 2014 року в даній справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Рожищенської районної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді