АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу директора Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року у справі за позовом Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання укласти договір пайової участі,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року у задоволенні позову Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання укласти договір пайової участі - відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, директор Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Відповідач та представники відповідача заперечили проти апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що 15.11.2011 року було введено в експлуатацію житловий будинок загальною площею 337,5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, який належить відповідачці на праві власності.

Вказує, що 23.12.2011 року відповідачка ОСОБА_2 звернулась із заявою до Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради про визначення розміру пайової участі у зв'язку із реконструкцією будинку, у зв'язку з чим відповідно до ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» їй було направлено проект договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста у зв'язку із будівництвом індивідуального житлового будинку, однак на даний проект остання не відреагувала і до цього часу договір про пайову участь не уклала.

У зв'язку з вищевикладеним, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та посиланням на те, що будинок відповідачки введено в експлуатацію, а договір про пайову участь вона не підписала, чим порушила вимоги законодавства України, позивач просить зобов'язати ОСОБА_2 укласти договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста із Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) у зв'язку із будівництвом індивідуального житлового будинку літ «А», загальною площею 337, 5 кв. м. по АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок під літерою «А», загальною площею 337,5 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить відповідачці на праві приватної власності.

Згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації № НВ9 від 15 листопада 2011 року житловий будинок під літерою «А», загальною площею 337,5 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було прийнято до експлуатації (а. с. 14-17).

23.12.2011 року відповідачка звернулася до позивача із заявою про визначення розміру пайової участі у зв'язку із реконструкцією вказаного житлового будинку(а. с. 26)

Позивачем було підготовлено проект договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста у зв'язку із будівництвом індивідуального житлового будинку, який відповідачка отримала особисто 23.01.2012 року разом із супровідним листом, у якому зазначалось, що оформлений договір та розрахунки підлягають поверненню для реєстрації не пізніше 03.02.2012 року. В разі, якщо договір та розрахунки не будуть повернуті у визначений термін, вважати їх такими, що втратили чинність.

Однак, договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста так і не було укладено.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18 вересня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року, у задоволенні позову Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання укласти договір пайової участі - відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який був прийнятий 17.02.2011 року та набрав чинності 12.03.2011 року, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до абз.2 п.1 Порядку визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради 30.12.2010 року № 573/5385, дію якого продовжено на 2014 рік згідно з рішенням Київської міської ради від 04.02.2014 року № 6/10152, пайова участь (внесок) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста є внеском, який забудовник (інвестор) має сплатити до бюджету м. Києва без урахування ПДВ. Залучені кошти спрямовуються виключно на фінансування об'єктів соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, передбачених в Програмі соціально-економічного розвитку м. Києва.

Відповідно до п.4.5, п. 4.7 Порядку вирішення питань щодо пайової участі та розрахунки розмірів пайового внеску здійснюються Управлінням після одержання звернення забудовника (інвестора). Кінцевий термін сплати пайового внеску встановлюється договором або графіком, визначеним договором, але при будівництві (реконструкції) об'єктів - не пізніше, як через календарний місяць після здачі об'єкта в експлуатацію.

Відповідно до ч.3 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 01.01.2013 року, встановлено, що пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до ч.1ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами - належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст.206 Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договоріможуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами, а виходячи з положень статей 3,6,12-15,20,630,640, 642,643 ЦК України позивач вправі звернутися до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту судом на підставі п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії (правова позиція Верховного суду України, викладена у постанові від 10.10.2012 року у справі № 6-110цс12, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів )

Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайновогоабо майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договоромабо законом.

Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобов'язання особи до укладення відповідних договорів).

У зв'язку з вищевикладеним, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо зобов'язання ОСОБА_2 укласти договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста із Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) у зв'язку із будівництвом індивідуального житлового будинку, оскільки останнім обрано спосіб захисту не передбачений ст.16 ЦК України - про зобов'язання укласти договір.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року у даній справі встановлено та роз'яснено, що позивач, право якого порушено відмовою ОСОБА_2 укласти договір, обов'язковість якого встановлена нормативно - правовим актом, вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту судом на підставі п.1 ч.2 ст.16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених актом обов'язкової дії (правова позиція Верховного суду України, викладена у постанові від 10 жовтня 2012 року у справі № 6-110цс12, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів).

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу директора Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради - ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді: