Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2986/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

08.12.2015 Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді Кіселика С.А.

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, про визнання права власності на самочинне будівництво, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на самочинне будівництво. У своїй позовній заяві позивач посилалася на те, що є власницею АДРЕСА_1. Зазначала, що даний будинок не є багатоквартирним та відноситься до одноквартирних. До будинку прилягають надвірні будівлі: сарай Б, погріб пд1 1/2, вбиральня В, водопровід С, огорожа, ворота - №5. Позивач вказала, що нею проведено реконструкцію будинку, зокрема, проведено воду та у звязку з тим, що технічні споруди не поміщалися у будинку, до нього було прибудовано кухню, на плані будинку позначену як 1-4. Дана прибудова зроблена без проекту, на території, що належить територіальній громаді, тому позивач просить визнати за ОСОБА_2 право власності на самочинне будівництво - кухню в квартирі АДРЕСА_2, позначена на плані будівлі в технічному паспорті кімната 1-4.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2015 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3, яку придбала згідно договору купівлі-продажу від 13.06.2013 року, який посвідчено державним нотаріусом Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1. Земельна діляка є власністю територіальної громади.

Позивач здійснила реконструкцію (добудову) до квартири, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду ( а.с. 5- 7). Зміни до плану будівлі внесено 02.09.2014 року (а.с. 6). Даною прибудовою збільшено загальну площу квартири №1, з 51,2 кв.м. на 57,1 кв.м., зокрема, допоміжна (підсобна) з 17,7 кв.м. на 23,6 кв.м.

Вказану добудову до будинку вчинено позивачем без відповідного висновку та проекту.

На підставі викладеного суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для визнання за ОСОБА_2 права власності на добудову до квартири.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч.2 ст. 376 ЦК України).

Частиною 3 статті 376 ЦК України передбачено, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй виділена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

До початку реалізації права на забудову конкретної земляної ділянки особа зобовязана у встановленому порядку набути право власності або користування на цю земельну ділянку.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво обєкта на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, не може набути право власності в порядку статті 331 ЦК України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6 225цс14 від 28 січня 2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Будь яких доказів щодо того, що земельна ділянка, яка знаходиться поза межами будівлі, виділена позивачу у власність чи користування з метою будування на ній сіней, визначених на плані будівлі 1-4, позивачем суду не надано.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами і правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.А.Кіселик

Судді: Т.М. Авраменко

ОСОБА_3