Номер провадження: 22-ц/785/486/15
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі Козак М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

У лютому 2013 року ПАТ "Дельта Банк" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.07.2007 року між АТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 118423 грн. зі сплатою 12,5 % річних терміном до 26.07.2014 року.

08.12.2011 року між АТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, в тому числі за зазначеним вище кредитним договором.

Оскільки ОСОБА_3 належним чином не виконує свої зобов'язання по кредитному договору, то станом на 21.01.2013 року утворилась заборгованість на загальну суму 224178,31 грн., яку позивач просив стягнути у судовому порядку.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2013 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 224178,31 грн..

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм права.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 жовтня 2013 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 оскаржив зазначену ухвалу в касаційному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02 квітня 2014 року ухвалу апеляційного суду скасовано, та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 травня 2014 року зазначену справу прийнято до розгляду суддею Артеменко І.А..

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, не сплачує заборгованість за кредитом, відсотками, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 224178,31 грн..

Однак колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2013 року зазначеним вимогам не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що 26 липня 2007 року між АТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 118423 грн. зі сплатою 12,5% річних, терміном до 26.07.2014 року.

Відповідно до виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року право вимоги за кредитним договором перейшло до ПАТ "Дельта Банк" (а.с.18).

Оскільки ОСОБА_3 належним чином не виконує свої зобов'язання по кредитному договору, то станом на 21.01.2013 року утворилась заборгованість на загальну суму 224178,31 грн., із яких: 133156,9 грн. - за тілом кредиту, 91021,41 грн. - проценти.

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України.

Відповідно до положень 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Скасовуючи ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 жовтня 2013 року, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своїй ухвалі зазначив, що суд апеляційної інстанції не встановив, у якому розмірі виникла заборгованість у відповідача з огляду на ті обставини, що в акті прийому-передачі документації за договором відступлення права грошової вимоги від 08 грудня 2011 року розмір вимоги до ОСОБА_3 не зазначений (а.с.8). Розрахунок заборгованості не наданий і позивачем, а довідка про суму боргу не включає в себе порядку його нарахування (а.с.7).

Згідно ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

При новому розгляді справи у суді апеляційної інстанції апеляційним судом був зроблений запит від 01.07.2014 року до ПАТ "Дельта Банк" з проханням надати розмір вимоги до ОСОБА_3 та розрахунок заборгованості з кредитним договором (а.с.132). ПАТ "Дельта Банк" зазначений запит отримав (а.с.133), але зазначених документів до суду не направив.

11 листопада 2014 року апеляційним судом був зроблений повторний запит до ПАТ "Дельта Банк" (а.с.160), який вони отримали (а.с.161), але відповіді так і не надали.

17 грудня 2014 року апеляційним судом Одеської області була постановлена ухвала про витребування доказів від ПАТ "Дельта Банк", якою у Банку було витребувано розмір вимоги до ОСОБА_3 та розрахунок заборгованості, також в ухвалі суду був зазначений термін, до якого необхідно ухвалу виконати, - 18 лютого 2015 року (а.с.171-172).

Ухвалу про витребування доказів ПАТ "Дельта Банк" отримав 26 грудня 2014 року (а.с.176), але вимоги ухвали не виконав, документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що справа призначалася до суду неодноразово, але була відкладена у зв'язку з неявкою до судового засідання представника Банку, який належним чином був повідомлений про кожне судове засідання, яке призначалося у суді апеляційної інстанції, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України сторони, які приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст. 27 ЦПК України визначено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Аналізуючи зазначене колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено належним чином обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, має місце порушення і неправильне застосування норм права.

Підставами для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення за положеннями ст. 309 ЦПК України є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З урахуванням викладених обставин на підставі вимог ст. ст. 11, 303, 309 ЦПК України щодо розгляду справи в межах заявлених позивачем вимог та апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду за недоведеністю та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Банку.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2013 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення колегії судів набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.І. Сватаненко