Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся із зазначеним позовом до суду в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 22.06.2011р. в розмірі 3074,58гривень, яка складається з суми процентів в розмірі 0,36 коп. та пені в розмірі 3074,22 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем не провадилася сплата по погашенню грошових коштів по кредиту та інших обовязкових платежів, внаслідок чого виникла заборгованість перед банком в розмірі зазначеному вище. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

В судове засідання представник позивача не зявився надіславши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявилася без поважних на те причин. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

З письмової згоди представника позивача справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до кредитного договору № ВL аЖГА00045959 від 22.06.2011р. укладеного між позивачем та ОСОБА_2, остання отримала кредит у розмірі 7000,00 гривень, строком користування до 22.06.2014р., зі сплатою комісії в розмірі 0,0% та 15,00% процентів за користування кредитом.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязалася щомісяця, в період сплати, надавати Банку грошові кошти в рахунок погашення кредиту та щомісячно проводити сплату відсотків за користування кредитом.

З представленого розрахунку заборгованості убачається, що станом на 25.08.2015р. у ОСОБА_2 існує заборгованість по неустойки у розмірі 3074,22гривень, та відсоткам в розмірі 0,36 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч.2 штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Часина 3 цієї же статті, визначає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Вказаним вище договором від 22.06.2011р. сторони визначили відповідальність у випадку повного або часткового невиконання стороною умов договору, зокрема п. 4.2. визначено, що у випадку невиконання Позичальником обовязку, передбаченого п. 3.3.3. Загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, ОСОБА_1 має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 спеціальної частини договору.

Згідно п. 4.3. у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору. Банк може використати право на застосування пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобовязання, передбаченого цим Договором.

У спеціальній частині договору у п. 8 розмір штрафу був визначений у цифровому значені у розмірі 0,00%, в лапках словами «двадцять пять відсотків», від суми кредиту. У п. 9 розмір пені був зазначений у розмірі 0,00%, в лапках словами (нуль цілих пять десятих відсотка). Наявність зазначених обставин вказує на суперечність між цифровими значеннями та текстом при встановленні відповідальності позичальника, у випадку невиконання та/або неналежного виконання умов договору.

Суд, вважає, що такий спосіб інформації є двозначним, а відтак в силу ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» є нечесною підприємницькою діяльністю, та повинен трактуватися на користь позивача. Такі суперечності з боку позивача під час розгляд у справи не усуненні, будь-які докази з цього приводу суд у не представлені. Відтак, слід вважати, що позовні вимоги про стягнення неустойки є безпідставні.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення з відповідача простроченої суми відсотків в розмірі 0,36коп., так як згідно представленого розрахунку заборгованості, в графі 8 «Відсотки на строкову суму. Сплачено», відповідач сплатила вказану суму, а в графі 9 «Прострочена заборгованість на початок періоду» відсутня будь-яка заборгованість по несплаченим відсоткам.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми штрафу та відсотків не ґрунтуються на умовах договору та представлених суду доказах, а відтак є безпідставними, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10,11,58,64,88,209,212-215,218, 224-227 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний отримання копії рішення суду.

Суддя