Провадження №2/761/1542/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

18 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Гаркуші Н.А.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: не з'явився, належним чином, повідомлений про розгляд справи;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014р. ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою, зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру. 12.10.2010 року позивач зареєструвала у вказану квартиру свого племінника - відповідача, для того, щоб останній отримав паспорт, який був у нього відсутній. В 2010 році сестра позивача вийшла заміж та виїхала разом з сином до Росії, де й мешкає на даний час з ним. З огляду на те, що позивач має намір продати вищевказану квартиру, та реєстрація відповідача перешкоджає це зробити, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою; крім того, просить зобов'язати паспортний стіл за адресою знаходження квартири зняти відповідача з реєстраційного обліку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке відбулося 18.02.2015 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення.

ОСОБА_2 в судове засідання, яке відбулося 18.02.2015 року, не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач є власниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 31.05.2005 року, зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим №212 від 03.06.2005 року (а.с. 5).

Зі змісту акту від 12.09.2014 року вбачається, що комісія у складі майстрів т/д ОСОБА_3, ОСОБА_4 та паспортиста ОСОБА_5 під час обстеження квартири АДРЕСА_1 виявили, що у вказаній квартирі проживає та зареєстрована ОСОБА_1 На момент обстеження виявлено, що в квартирі відсутній ОСОБА_2 (а.с. 7).

Як вбачається з акту від 20.11.2014 року, комісія в складі майстрів т/д ОСОБА_3, ОСОБА_6 та паспортиста ОСОБА_5 склали акт на предмет проживання мешканців квартири АДРЕСА_1, під час обстеження якої було встановлено, що за даною адресою проживає та зареєстрована ОСОБА_1 На момент перевірки виявлено, що в квартирі відсутній ОСОБА_2 (а.с. 8).

Відповідно до Довідки Форми №3 від 19.11.2014 року, виданої КП "Керуюча дирекція Шевченківського району", в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6).

Відповідно до положень ст. 163 Житлового кодексу Української РСР (далі по тексту - ЖК України), у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач по справі не проживає в квартирі АДРЕСА_1.

Згідно роз'яснень, які містяться в абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 2 (із змінами і доповненнями), у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

З огляду на вказані положення закону, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1, не є її власником, жодних домовленостей з позивачем щодо користування вказаної квартири не має.

З приводу заявлених позовних вимог про зобов'язання паспортний стіл зняти з реєстраційного обліку відповідача, слід зазначити наступне.

Частинами 1, 2 статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Таким чином, зняття особи з реєстрації місця проживання є похідним від визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Поряд з цим, оскільки здійснення реєстрації місця проживання чи зняття з реєстрації здійснюється відповідними підрозділами МВС України, які є суб'єктами владних повноважень, то заявлена у даній справі позовна вимога про зняття з реєстрації, заявлена саме до відповідача, задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 223, 224-233 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: