Провадження №: 2/752/1166/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретарів судового засідання Ткачук М.І., Короткої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

02.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у зв»язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що він з 1994 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від шлюбу мають трьох дітей, шлюб розірвано рішенням суду від 24.10.2013 року. 13.07.2012 року він на сім»ю з п»яти чоловік отримав у користування однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. 18.10.2012 року ним було укладено з Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ договір про надання житлово-комунальних та інших послуг №366ж/Лом73а-12 за яким він самостійно виконує зобов»язання щодо оплати обумовлених зазначеним договором послуг. Відповідач ОСОБА_2 з моменту реєстрації її місця проживання за адресою - АДРЕСА_1 у зазначеній квартирі не проживає, ніяких витрат по утриманню зазначеного житлового приміщення не несе. Відповідач постійно проживала і проживає за адресою - АДРЕСА_2. Факт не проживання ОСОБА_2 у спірному житловому приміщенні за адресою - АДРЕСА_1 позивач підтверджує актами про не проживання, квитанціями про оплату ним витрат на утримання спірного житлового приміщення, поштовими відправленнями з відміткою про отримання їх ОСОБА_2 за адресою - АДРЕСА_2 та повернення з підстав закінчення терміну зберігання надісланих за адресою - АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 більше шести місяців без поважних на те причин, просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідачем зазначено, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, від якого мають трьох дітей. 13.07.2012 року вони, як багатодітна сім»я отримали ордер на право користування квартирою АДРЕСА_1. Відповідач у квартирі не проживає та ніколи не проживав, відсутній у квартирі без поважних причин більше шести місяців. Вказала, що факт не проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі підтверджується матеріалами справи про розірвання їх шлюбу, оскільки станом на кінець жовтня місяця 2013 року у позовній заяві останній писав, що він зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1, а фактично проживає за адресою - АДРЕСА_2, а також показаннями свідків.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник, заявлені позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, як таку, що не проживає у квартирі більше шести місяців без поважних на те причин та не несе витрат по утриманню квартири підтримали, просили зазначені вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представники, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали. Стверджували, що ОСОБА_2 з поважних причин не проживала у спірній квартирі, оскільки квартира не була придатна для проживання та перебуває у стані ремонту і на теперішній час, а тому не відповідає санітарним нормам. Крім того, посилалися на те, що позивач позбавив ОСОБА_2 доступу до спірної квартири, оскільки вона не мала ключів, ні від квартири, ні від вхідних дверей до під»їзду будинку. Просили визнати зазначені причини поважними щодо її відсутності у спірній квартирі, відмовити у задоволенні заявлених вимог, а зустрічні позовні вимоги про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право на проживання у спірній квартирі з підстав його відсутності у квартирі без поважних причин більше шести місяців задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 не визнали, просили відмовити в їх задоволенні через безпідставність з тих підстав, що позивач проживає у спірній квартирі, несе витрати по її утриманню, ніколи не чинив ОСОБА_2 перешкод у користуванні квартирою, ключів від квартири не відбирав.

Заслухавши думку учасників судового розгляду справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.07.2012 року Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією на підставі розпорядження №370 від 30.05.2012 року було видано ордер №05023 серії Б на жиле приміщення ОСОБА_1 з сім»єю з п»яти осіб на право зайняття жилого приміщення, жилою площею 24,4 кв.м., яке складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Склад сім»ї - ОСОБА_1, дружина ОСОБА_2, дочка ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4, син ОСОБА_5. (а.с. 7).

За даними довідки форми №3 виданої 11.06.2014 року за №60 ОСОБА_1 дійсно прописаний і мешкає у АДРЕСА_1. Сім»я складається із 5 чоловік, із них: ОСОБА_1 - власник особового рахунку; ОСОБА_2 - колишня дружина; ОСОБА_3 - дочка; ОСОБА_5 - син; ОСОБА_4 - дочка, які зареєстровані на зазначеній житловій площі з 26.07.2012 року. (а.с.8).

18.10.2012 року між Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ з однієї сторони та ОСОБА_1 з другої сторони було укладено договір про надання житлово-комунальних та інших послуг №366 Ж/Лом 73а-12. Предметом договору є надання Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ (виконавцем) ОСОБА_1 (споживачу) послуг обумовлених даним договором у житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с.13-18).

Як видно, з наданих суду позивачем рахунків «Т.М.М.» - ТОВ на ім»я ОСОБА_1, квитанцій до прибуткових касових ордерів, а також довідки №144Ж від 03.06.2014 року виданої «Т.М.М.» - ТОВ, ОСОБА_1, як власник особового рахунку квартири АДРЕСА_1 щомісяця виконує свої зобов»язання з приводу оплати «Т.М.М.»-ТОВ отриманих комунальних послуг, заборгованість відсутня. (а.с.19-30,63-66).

За даними актів про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації, складених 12.12.2013 року, 11. та 13.02., 15.04., 13 та 27.06. 2014 року, 26.01.2015 року за участі квартиронаймача квартири АДРЕСА_1, представника Департаменту управління нерухомістю Фірми «Т.М.М.»-ТОВ, прибиральниці під»їзду а також мешканців сусідніх квартир, зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 за даною адресою не проживає з моменту реєстрації, жодного разу не з»являлася у квартирі та не намагалась потрапити до неї, участі в утриманні житла не приймає, ремонту зазначеної квартири не здійснювала, особистих речей при огляді квартири не виявлено (а.с. 31-34,80-83,112-114).

Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень ОСОБА_2 за адресою - АДРЕСА_1 містять відмітку відділу зв»язку про повернення за закінченням терміну зберігання (а.с.35).

Відповідно до правил ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Правилом ст. 72 цього Кодексу визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Звертаючись в суд з позовом, про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, позивач стверджує про відсутність відповідача ОСОБА_2 за зазначеною адресою більше шести місяців без поважних причин.

Згідно з роз"ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму ВСУ від 12.04.1985р. №2 з подальшими змінами, у справах про визнання наймача або членів сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням за правилами ст. 71 ЖК Української РСР, необхідно з"ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім"ї тощо.

Відповідач ОСОБА_2, заперечуючи проти позову стверджувала, що спірне житлове приміщення з моменту отримання у користування та на теперішній час перебуває у стані ремонту, який не завершено позивачем і на теперішній час а тому є непридатним для її проживання з малолітніми дітьми. Також стверджувала, що позивач не надав їй ключа від квартири та від під'їзду будинку, а тому вона не мала можливості потрапити до спірної квартири, а її звернення до кандидата в народні депутати з цього приводу не призвели до позитивного результату.

Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача ОСОБА_2 та визнати зазначені нею причини неможливості проживання у спірному житловому приміщенні поважними з огляду на наступне.

За зверненням ОСОБА_1 до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві начальником останнього 27.06. та 29.10. 2014 року, 23.03.2015 року надіслано на адресу ОСОБА_1 відповіді про те, що звернень ОСОБА_2 з приводу перешкоджання її вселенню, проживанню та користуванню квартирою АДРЕСА_1 до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві у період з 26.07.2012 року по 31.12.2014 року не надходило. (а.с.58,60,120).

Як видно зі змісту заяви ОСОБА_2 на ім»я кандидата в народні депутати України ОСОБА_6, у редакції від 20.09.2012 року відповідач порушувала питання з приводу того, що чоловік не надає їй документів на квартиру АДРЕСА_1 а також ключів від квартири, не пускає до квартири. В дирекції забудовника залишив заяву про те, щоб їй не надавали документів на квартиру. Вона з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_2, а при її виписці разом із дітьми з зазначеної квартири і прописці за місцем отримання ордера на нову квартиру вони втратили пільги на комунальні платежі і щоб їх повернути за фактичним місцем проживання їй потрібна довідка з бухгалтерії компанії ТММ про те, що вони не користуються пільгами за місцем реєстрації, а також не може отримати довідки для отримання пільг та для участі у приватизації (а.с.121).

На звернення народного депутата ОСОБА_8 листом №925/10-Ю/6 від 24.10.2006 року Фірма «Т.М.М.» ТОВ повідомила ОСОБА_2 та народного депутата про те, що станом на 24.10.2012 року ОСОБА_1 в бухгалтерію товариства не надано необхідних документів щодо оформлення пільг з оплати житлово-комунальних послуг., а тому пільги йому та членам родини не нараховуються. Заяви ОСОБА_1 до Фірми «Т.М.М.» ТОВ щодо ненадання документів ОСОБА_2 не надходило. Запитів стосовно отримання документів необхідних для оформлення пільг, та копій документів на зазначену квартиру, ні від ОСОБА_1, ні від ОСОБА_2 до товариства також не надходило, для отримання необхідної документації рекомендовано звернутися до Департаменту управління нерухомості Фірми «Т.М.М.» - ТОВ. (а.с.122).

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 зверталася до Департаменту управління нерухомості Фірми «Т.М.М.» - ТОВ з приводу отримання необхідних їй довідок, суду не надано.

Крім того, на заяви ОСОБА_1 від 17.06. та 24.10.2014 року Фірмою «Т,М,М,» -ТОВ 18.06. та 24.10.2014 року повідомлено, що ОСОБА_2 не зверталася особисто до товариства із заявами про перешкоджання її вселенню, проживанню та користуванню квартирою АДРЕСА_1 з моменту реєстрації (з 27.06.2012 року) і по цей час. (а.с.61,62).

Не заслуговують на увагу суду і зазначені ОСОБА_2 причини її не проживання у спірній квартирі, невідповідність квартири санітарним нормам для проживання.

За правилами ч. 2 ст. 177 ЖК Української РСР, наймачі жилих приміщень на умовах і в порядку, що визначаються законодавством Української РСР, повинні провадити за свій рахунок поточний ремонт жилих приміщень, а за змістом ст. 64 цього ж Кодексу, члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, а якщо перестали бути членами сім»ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов»язки, як наймач і члени його сім»ї.

Як видно зі змісту, наданої суду відповідачем, копії судового рішення про розірвання шлюбу сторін у справі, суд встановив, що стосунки у шлюбу не склались, з березня 2012 року не ведеться спільне господарство, мають окремий бюджет, шлюб носить формальний характер. (а.с.104-105).

Приймаючи до уваги, встановлені обставини, а саме, що сторони у справі з березня 2012 року не ведуть спільного господарства, суд не може прийняти до уваги, як поважні причини не проживання ОСОБА_2 у спірній квартирі - відсутність ремонту та санітарних умов, оскільки остання нарівні з наймачем мала обов»язок щодо приведення житлового приміщення до стану придатного для проживання у ньому та його утримання.

Крім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не вживала жодних заходів для усунення причин, що створили умови для неможливості її проживання у квартирі АДРЕСА_1, оскільки остання не порушувала питання щодо надання їй доступу до квартири, шляхом вселення, або ж отримання ключів від квартири та під»їзду, не приводила квартиру до санітарно-технічного стану щоб використовувати житлове приміщення за призначенням.

Так, тільки після звернення ОСОБА_1 в суд з позовом відповідач намагалася відвідати спірну квартиру, однак двері квартири їй ніхто не відкрив з приводу чого було складено акт, що на аркуші справи №123.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 - ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не дали суду показань, які б підтверджували поважність причин не проживання ОСОБА_2 у спірній квартирі та не проживання ОСОБА_1 у цій же квартирі більше шести місяців без поважних на те причин.

Зазначені свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_7 показали суду, що вони приходили з ОСОБА_2 до спірної квартири у грудні 2014 року та лютому 2015 року, тобто після того, як позивач звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у спірній квартирі.

Свідки ОСОБА_10 ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 показали суду, що у квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1, виконує у квартирі ремонтні роботи, отримує квитанції на оплату послуг та сплачує житлово-комунальні послуги.

Наразі, досліджені у судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_2 не проживала у спірній квартирі більше шести місяців без поважних на те причин, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання її такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 підлягають задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування цим же житловим приміщенням, як такого, що не проживає в ньому більше шести місяців без поважних причин не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71,72 ЖК України, ст.ст. 3,4,10,11,60,88,208,213,218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Плахотнюк К.Г.