Справа № 591/7738/15-ц
Провадження № 2/591/2895/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

при секретарі Кальченко М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання такими, що втратили право користування житлом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Свої вимоги мотивує тим, що він є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 разом з матірю ОСОБА_5, яка також зареєстрована у зазначеній квартирі, та сестрою ОСОБА_6, яка не зареєстрована у вказаній квартирі. Крім позивача та його матері, У вказаній квартирі,зареєстровані відповідачі, але починаючи з осені 2013 року вони забрали свої речі та добровільно покинули місце своєї реєстрації, ніхто їм не перешкоджав жити там, ключі не забирали, замок у дверях не міняли, але відповідачі не проживають у вказаній квартирі, їх майна та особистих речей там немає. Оскільки реєстрація відповідачів у квартирі створює власникам труднощі у праві користування, володіння та розпорядження, нараховуються комунальні платежі по числу зареєстрованих осіб, відсутня можливість оформити субсидію, то позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідач ОСОБА_2 є його колишньою дружиною, яка разом зі своїми синами від попередніх шлюбів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали в квартирі як члені сімї власника, не дивлячись на те, що були зареєстровані як піднаймачі. Вони дійсно не проживають в квартирі з осені 2013 року, при цьому залишили це житло добровільно, ніхто перешкод не чинив, замки в дверях не міняв. Його син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, періодично живе то у матері, то у нього.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила суду, що вона дійсно перебувала у шлюбі з позивачем до 07 листопада 2014 року і проживала в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїми синами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2012 році позивач залишив вказану квартиру та пішов мешкати до іншої жінки, з якою створив нову сімю, а відповідач з дітьми залишалась мешкати за місцем реєстрації, оплачувала комунальні послуги. З червня 2013 року, після того як позивач разом з новою дружиною повернувся до своєї квартири, відповідач зібрала речі та переїхала проживати за іншою адресою. Крім того, пояснила суду, що спроб вселитися у спірну квартиру вона не здійснювала, і в подальшому заселятися у спірне житло і проживати там вона не має наміру, так як вона вже розлучилася з позивачем, і позивач проживає з іншою жінкою, речей відповідачки в квартирі немає, є речі лише неповнолітнього сина ОСОБА_8 Також пояснила суду, що зніматися з реєстрації вона не бажає, оскільки їй ніде більше зареєструватися. На даний час вона проживає за адресою: м. Суми, Білопільський шлях, 23, кв. 120 в квартирі своєї матері.

Відповідач ОСОБА_3 пояснив суду, що він дійсно з 2013 року не проживає за вказаною адресою, його речей там немає, проти задоволення позовну не заперечує. На даний час проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги визнав та пояснив, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 він не проживає з 2013 року, не має наміру вселятися. Зараз проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Третя особа: ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася ,про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1, третій особі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.7).

На час розгляду справи в даній квартирі зареєстровані шість осіб: третя особа ОСОБА_5, позивач ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також неповнолітній ОСОБА_8, що підтверджується довідкою №68 виданою КП «Сумитеплоенергоцентраль» СМР від 13 вересня 2015 року (а.с. 6).

Як вбачається з повідомлень відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Сумській області, за адресою: АДРЕСА_2 значаться зареєстрованими відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 13,15,16).

Як встановлено судом, і сторони не заперечували цього факту, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07 листопада 2014 року

Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Водночас, ч. 4 ст. 156 ЖК України зазначено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що положення ч. 2 ст. 405 ЦК України поширюється і на тих членів сім'ї власника житла, які припинили сімейні відносини.

Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Як вказав позивач, і це не спростовано відповідачами, між ним як співвласником будинку та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_4 В,Ю., ОСОБА_3 як членами сімї (дружиною та дітьми дружини від її перших шлюбів) не було ніякої домовленості щодо подальшого користування квартирою.

Більше того, відповідачі ОСОБА_4 В,Ю., ОСОБА_3 визнали позов, і самі в суді підтвердили ту обставину, що вони виїхали з квартири у 2013 році, не намагались вселятися до квартири, не збираються в майбутньому проживати в цьому квартири.

Виходячи з норми закону ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд вважає, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 В,Ю., ОСОБА_3 втратили право користування житловим будинком, так як вони більше року були відсутні в ньому без поважних причин, а інше не було встановлено домовленістю між ними і власником житла.

Не визнання позову відповідачем ОСОБА_2 лише на тій підставі, що після зняття з реєстрації їй ніде більше зареєструватись, суд не приймає як доказ поважності причин її непроживання у спірній квартирі, оскільки покинула вона її добровільно, речей не залишала та намірів вселятися не має, що сама підтвердила в судовому засіданні.

Крім того, суд вважає, що право відповідачки на реєстрацію її місця проживання не може бути реалізоване за рахунок порушення прав власників квартири, в якій відповідачка не проживає тривалий час без поважних причин.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житлом є обґрунтованими, і відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втратили право користування квартирою № 4 в будинку № 16 по вул. Покровська в м. Суми в звязку з їх відсутністю і не проживанням в даному будинку більше одного року без поважних причин.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

На підставі ст. 405 ЦК України, ст. 72, 156 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено у пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Г.В.Кривцова