Справа № 638/1729/15-ц
Провадження № 4-с/638/35/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Лазюк С.В.,

при секретарі Гребінник А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Київський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову № 27965660 про арешт коштів боржника від 09.12.2011 року, видану старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2, визнати неправомірною та скасувати постанову № 27965660 про арешт коштів боржника від 09.07.2012 року, видану старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2, визнати неправомірною та скасувати постанову № 27965660 про арешт коштів боржника від 12.12.2012 року., видану старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2, визнати неправомірною та скасувати постанову № 27965660 про арешт коштів боржника від 02.02.2013 року, видану старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2, визнати неправомірною та скасувати постанову № 27965660 про арешт коштів боржника від 21.06.2013 року, видану старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2, зобовязати державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ сповістити відповідні фінансові

Зобовязати державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ сповістити відповідні фінансові установи та банки про скасування постанов №27965660 про арешт коштів боржника від 09.07.2011 року, №27965660 про арешт коштів боржника від 09.12.2011 року, №27965660 про арешт коштів боржника від 12.12.2012 року, №27965660 про арешт коштів боржника від 02.02.2013 року, №27965660 про арешт коштів боржника від 21.06.2013 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що Дзержинським районним судом м. Харкова 14.08.2011 року було видано виконавчий лист №2-8326, на підставі якого 26.07.2011 року старшим державним виконавцем Київського відділу ДВС ХМУЮ Харківської області ОСОБА_3 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.05.2010 року до повноліття дитини. Також зазначив, що ОСОБА_1 сумлінно виконує свої обовязки зі сплати аліментів та проводить сплату систематично кожного місяця, не допускаючи пропуску строків у виконанні аліментних зобовязань. Однак, помилково з самого початку виконання рішення, нараховуючи заборгованість старшим державним виконавцем постановами №27965660 про від 09.07.2011 року, №27965660 від 09.12.2011 року, №27965660 від 12.12.2012 року, №27965660 від 02.02.2013 року, №27965660 від 21.06.2013 року було накладено арешти на кошти боржника. Відсутність боргу та помилкове нарахування аліментів було встановлено ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.03.2014 року, залишеною в силі ухвалою апеляційного суду Харківської області. Згідно зазначеної ухвали державний виконавець невірно розрахувала належну суму аліментів до сплати, а отже не було підстав для накладення арешту на кошти боржника. Однак виконати у добровільному порядку зазначену вище ухвалу суду посадові особи Київського ВДВС ХМУЮ та зняти з коштів ОСОБА_1 арешт відмовилися. Вважає, що зазначеною вище постановою про арешт коштів боржника від 09.12.2011 року, 09.07.2012 року, 12.12.2012 року, 02.02.2013 року та 21.06.2013 року старшим державним виконавцем Київського відділу ДВС ХМУЮ Харківської області ОСОБА_3 були порушені норми чинного законодавства.

В судовому засіданні представник заявника підтримала скаргу. В своїх поясненнях посилалась на доводи, викладені у скарзі та підтримала їх у повному обсязі. Також додатково пояснила, що жодна постанова про накладення арешту на рахунки ОСОБА_1 на адресу боржника не надходила, одже ОСОБА_1 їх не отримував, а матеріали справи не містять доказів направлення боржнику копій оскаржуваних постанов, що є порушенням ч. 4 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження». Додатково представник скаржника заявила клопотання про долучення до матеріалів справи копію розрахунку заборгованості від

12.02.2015 року № 719/14 з зазначенням передплати по аліментам на 30.09.2014 року у розмірі 17 370, 41 гривень.

В судовому засіданні представник Київського відділу ДВС ХМУЮ проти доводів скарги заперечував, пояснивши, що на час накладення арештів існувала заборгованість, тому порядок накладення арешту не порушений. Втім надати докази належного повідомлення боржника про винесення оскаржуваних постанов про арешт коштів боржника не змогла, зазначивши, що матеріали виконавчого провадження таких доказів не містять.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, вивчивши матеріали скарги, дослідивши матеріали виконавчого провадження, дійшов наступного.

З наданих матеріалів скарги вбачається, що 26.07.2011 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-8326, виданого 14.08.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5, аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.05.2010 року до повноліття дитини.

Судом встановлено та не заперечується особами, що беруть участь у розгляді скарги, що постановами від 09.12.2011 року, 09.07.2012 року, 12.12.2012 року, 02.02.2013 року, 21.06.2013 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 було накладено арешт на кошти боржника. Цей факт підтверджується наданими фотокопіями та належними копіями, що містяться у матеріалах справи

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.03.2014 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6 задоволено. Визнано дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6 неправомірними. Визнано, що заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2-8326/10 від 11.03.2011 року станом на вересень 2013 року відсутня.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 09.10.2014 року ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.03.2014 року залишена без змін.

Як вбачається з матеріалів скарги 02.02.2015 року боржник ОСОБА_1 звернувся до начальника Київського відділу ДВС ХМУЮ, в якій просив перевірити матеріали виконавчого провадження стосовно нього, переконатись про відсутність заборгованості та винести відповідні постанови про зняття арештів з рахунків боржника.

Також, заявником надано до суду копію розрахунку заборгованості від 12.02.2015 року яка містить суму передплати по аліментам станом на 30.09.2015 року у розмірі 17 370, 41 грн., що підтверджує сумлінне ставлення до виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова про сплату аліментів та систематичну, реальну їх сплату.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 32 ст.57 ЗУ «Про виконавче ровадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Частиною 1 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення відповідних постанов. При цьому ч. 3 зазначеної статті передбачено, що може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копія даної постанови також надсилається не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. При цьому частиною 4 зазначеної статті передбачено, що постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Також згідно частини 3 статті, з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

Згідно з ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи, що Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 березня 2014 року, яка залишена без змін Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 09.10.2014 року, визнано дії державного виконавця Київського відділу ДВС ХМУЮ неправомірними та здійснених розрахунків заборгованості по аліментам судом за період з 01.05.2010 по вересень 2013 рік з виявленням передплати по сплаті аліментів, тому суд вважає, що підстави накладення арешту на кошти боржника були відсутні та передчасні.

Оскаржувані постанови про накладення арешту на кошти боржника були винесені з урахуванням помилково нарахованої заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим документом, розрахунки заборгованості, як і самі оскаржувані постанови боржникові не направлялись, що позбавило боржника можливості своєчасно оскаржувати їх у судовому порядку, тому суд дійшов висновку, що вимоги заявника законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 383, 386, 387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Київський відділ ДВС Харківського міського управління юстиції Харківської області на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову № 27965660 про арешт коштів боржника від 09.12.2011 року, видану старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3.

Визнати неправомірною та скасувати постанову № 27965660 про арешт коштів боржника від 09.07.2012 року, видану старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3.

Визнати неправомірною та скасувати постанову № 27965660 про арешт коштів боржника від 12.12.2012 року, видану старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3.

Визнати неправомірною та скасувати постанову № 27965660 про арешт коштів боржника від 02.02.2013 року, видану старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3.

Визнати неправомірною та скасувати постанову № 27965660 про арешт коштів боржника від 21.06.2013 року, видану старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3.

Зобовязати державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ сповістити відповідні фінансові установи та банки про скасування постанов №27965660 про арешт коштів боржника від 09.07.2011 року, №27965660 про арешт коштів боржника від 09.12.2011 року, №27965660 про арешт коштів боржника від 12.12.2012 року, №27965660 про арешт коштів боржника від 02.02.2013 року, №27965660 про арешт коштів боржника від 21.06.2013 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: суддя: С.В. Лазюк