Справа № 144/1514/15-ц
Провадження № 2/144/557/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2015 р. Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Панченка Д.І.

за участю секретаря Бевз О.В.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в сумі 15000 грн., вказавши, що, 20.08.2014 року між ними укладено договір позики на суму 15000 грн., що підтверджується письмовою розпискою. Відповідач коштів не повертає. На його вимогу про повернення коштів, відповідач не реагує. Тому просить стягнути з відповідача суму боргу 15000 грн., та судові витрати по справі.

17 листопада 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в сумі 49849 грн. 72 коп., вказавши, що 12.10.2013 року між ними укладено договір позики на суму 2000 євро, що підтверджується письмовою розпискою. За курсом НБУ 2000 євро становить 49899, 72 грн. ( 24,9499 * 2000). За прострочення грошового зобовязання, 3% річних від встановленої суми, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, складають 1239, 01 грн., а сума боргу 51138 грн. 73 коп. Відповідач коштів не повертає. На вимогу про повернення коштів, відповідач не реагує. Тому просить стягнути з відповідача суму боргу, три проценти річних від простроченої суми та судові витрати по справі. Дані позовні вимоги обєднані в одне провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 в письмовій заяві до суду, позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без його участі.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений позивачем, визнаний відповідачем, це визнання відповідає вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що 20.08.2014 року між сторонами укладено договір позики на суму 15000 грн., що підтверджується письмовою розпискою (а.с. 5), які відповідач зобовязався повернути 20.08.2014 року. Свої зобовязання відповідач не виконав. 12.10.2013 року між сторонами укладено договір позики на суму 2000 євро, (а.с.22), які відповідач зобовязався повернути 20.08.2014 року. За прострочення грошового зобовязання 3% річних від встановленої суми складають 1239, 01 грн., - сума боргу 51138 грн. 73 коп. Свої зобовязання відповідач не виконав. Загальна сума боргу по двох розписках становить 66138 грн. 73 коп.

Вказані правовідносини регулюються ч.1 ст.1049 ЦК України, яка передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1047 ч.1 ЦК України - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Ці вимоги сторонами дотримані.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та вимог цього Кодексу; ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 533 ч.1 та ч.2 грошове зобовязання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційний курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлено договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Також суд враховує вимоги ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судові витрати, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 986 грн. 20 коп. (487,20 + 499)., підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.525,526,530,545,1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України, ст.ст. 3,10,15,60,88, 209,212,213,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 67124 грн. 98 коп.( де: 66138,78 грн. сума позики, 986,20 грн. судові витрати).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в цей же строк з дня отримання копії рішення, через Теплицький районний суд до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: