Справа № 152/1045/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Соколовської Т.О.

при секретарі Годованюк І.Л.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Шаргородські електричні мережі" до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок порушення "Правил користування електричною енергією для населення",

В С Т А Н О В И В :

07 липня 2015 року ПАТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Шаргородські електричні мережі" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок порушення "Правил користування електричною енергією для населення".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 лютого 2015 року працівниками Шаргородських електромереж проводилася перевірка побутових абонентів в селі Деребчин Шаргородського району. При перевірці електроустановки ОСОБА_2М виявлено самовільне підключення до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, здійснене прихованим способом, внаслідок чого електроенергія споживалась, але не обліковувалась і не оплачувалась. По факту виявленого порушення "Правил користування електричною енергією для населення" (далі Правил) представниками електропостачальної організації було складено акт № 3164 від 17.02.2015 року. Комісією СО „Шаргородські ЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕН (далі Комісія) 25.05.2015 року проведено розрахунок збитків, заподіяних ОСОБА_2 енергопостачальнику внаслідок порушення Правил. До сплати нараховано 28689,49 грн., які відповідач добровільно не відшкодовує.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Вінницяобленерго в особі СО "Шаргородські ЕМ" завдані збитки внаслідок порушення Правил в сумі 28689,49 грн. та судові витрати по справі.

12 листопада 2015 року представник позивача ОСОБА_1 подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем 29.10.2015 року проведено перерахунок по акту № 3164, згідно п.п. "б" п.3.3. Методики обчислення збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення Правил. Сума збитку, відповідно до перерахунку, становить 11535,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь енергопостачальної організації та судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 286,90 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав змінені позовні вимоги. Суду пояснив, що наслідком розкрадання споживачем ОСОБА_2 електричної енергії шляхом самовільного підключення до електромережі, що є власністю енергопостачальника, здійсненого прихованим способом, є те, що електроенергія, власником якої є позивач, споживалась, але не обліковувалась і не оплачувалась, відповідно товариству відповідачем заподіяно шкоду. Разом з тим, період безоблікового споживання в даному випадку слід визначати за правилами п.п. "б" , а не п.п. "а" п.3.3 Методики, тому товариством зроблено перерахунок, зменшено позовні вимоги з 28689,49 грн до 11535,00 грн., які представник позивача просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь енергопостачальної організації та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 286,90 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судових засіданнях 28.07.2015 року, 29.09.2015 року та у письмових запереченнях (а.с.22 23) позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що збитки позивач нарахував їй незаконно, оскільки вона самовільно до електромережі не підключалася, виявлені працівниками Шаргородських електромереж порушення Правил не вчиняла, після смерті чоловіка у 2011 році жодних угод про користування електричною енергією з позивачем не укладала. Натомість працівники позивача незаконно склали акт про порушення нею Правил, незаконно нарахували збитки, на її неодноразові скарги щодо неправомірних дій працівників енергопостачальної організації керівництво ПАТ "Вінницяобленерго" не реагує. В подальшому в судові засідання відповідач ОСОБА_2 не з'являлася, хоча про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 52, 64, 69), про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду або про продовження розгляду справи у її відсутності до суду не надходило.

ОСОБА_2 мала можливість реалізувати свої процесуальні права, заперечувати проти позову, надати докази у підтвердження своїх заперечень в стадії судового розгляду справи, прийняла участь у двох судових засіданнях, висловила свою позицію щодо позову. Небажання відповідача зявлятися на виклик суду в послідуючі судові засідання, дає суду право, на вимогу сторони позивача, продовжити розгляд справи у відсутності відповідача ОСОБА_2 на підставі доказів, наявних у справі.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16,26), є споживачем електроенергії через приєднану електромережу, постачання якої в її будинок здійснює позивач.

На підставі заяви ОСОБА_2 та відкритого на її імя особового рахунку № 22001049 ПАТ „Вінницяобленерго в особі СО "Шаргородські ЕМ" надає, а відповідач ОСОБА_2 отримує послуги з електропостачання (а.с. 6).

11 червня 2012 року енергопостачальником проведена заміна лічильника в домогосподарстві споживача електроенергії ОСОБА_2 ОСОБА_3 виконаних робіт щодо заміни розрахункового засобу обліку, збереження пломб та технічної перевірки стану засобу обліку електричної енергії між енергопостачальником та споживачем ОСОБА_2 оформлено 11.06.2012 року. В акті технічної перевірки межа балансової належності визначена на ізоляторах опори ПЛ-0,4 кВ, тобто за технічний стан кабельного вводу (вводу змонтованого ізольованим проводом) несе відповідальність споживач (власник електроустановки), що підтверджено його підписом (а.с.6). При цьому, відповідно до п. 2.4 Правил кабель знаходиться на балансі ПАТ "Вінницяобленерго" .

Таким чином, між ПАТ „Вінницяобленерго в особі СО "Шаргородські ЕМ" та відповідачем склалися та існують на даний час договірні відносини, що породжують взаємні права та обовязки, передбачені ЗУ "Про електроенергетику" та Правилами і які, в розумінні вказаних законодавчих актів, є фактичним укладенням договору.

Розрахунки за спожиту електричну енергію ОСОБА_2 здійснюються по показах електролічильника типу ЛОЕ 5010 Ш № 083341 з датою державної повірки 11.06.2012 року, який встановлений на фасаді будинку.

17 лютого 2015 року працівниками Шаргородських електромереж проводилася перевірка побутових абонентів села Деребчин Шаргородського району.

При перевірці електроустановки ОСОБА_2М виявлено самовільне підключення до електромережі, що є власністю енергопостачальника, здійснене за допомогою прихованої електропроводки , виявити яке візуально представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду засобу обліку не мали можливості. Внаслідок самовільного підключення до електромережі електроенергія споживалась, але не обліковувалась і не оплачувалась.

По факту виявленого порушення працівниками Шаргородських електромереж у присутності ОСОБА_2 на виконання вимог п. 53 Правил було складено акт № 3164 про порушення, який підписано представниками енергопостачальника та споживачем з додатком, в якому зафіксована фактична схема електропостачання споживача, де межа балансової належності зазначена на ізоляторах опори ПЛ-0,4 кВ., з точкою самовільного підключення та фототаблицею (а.с.3,4,11).

Працівниками енергопостачальної організації в якості речового доказу також було вилучено 60 см. алюмінієвого кабелю перерізом 5 мм.кв., за допомогою якого відбувалося розкрадання електричної енергії (а.с.5).

Споживача відключено від джерела електроживлення згідно з п. 35 Правил. Живлення відновлено після усунення виявленого порушення і заміни ввідного кабелю, від якого було улаштовано самовільне підключення.

При складанні протоколу споживач електроенергії ОСОБА_2 була повідомлена про дату засідання комісії, про що свідчить її підпис в акті (а.с.3/2,7).

По даному акту 25.05.2015 року Комісією по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією для населення СО „Шаргородські ЕМ прийнято рішення про проведення розрахунку заподіяної енергопостачальній організації шкоди (а.с.8).

Згідно розрахунку вартість не облікованої електричної енергії склала 28689,49 грн. (а.с.10).

Нарахування проведено у відповідності до п.п.6 п.3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі Методика) за період з дати останньої технічної перевірки (11.06.2012 року) по дату складання акта, по потужності, визначеній за перерізом провода, за допомогою якого було здійснено самовільне підключення (а.с.8).

29.05.2015 року відповідачем ОСОБА_2 було отримано попередження про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення Правил (а.с.11). На час звернення до суду з даним позовом відповідь на попередження до СО "Шаргородські ЕМ" не надходила, нарахована сума збитку відповідачем не сплачена.

Факт самовільного підключення до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, здійсненого за допомогою прихованої електропроводки підтверджений в судовому засіданні актом про порушення Правил № 3164 від 17.02.2015 року з фототаблицею та додатком, на якому зафіксована фактична схема електропостачання споживача з точкою самовільного підключення (а.с.3,4,11); розпискою про вилучення працівниками енергопостачальної організації в якості речового доказу 60 см. алюмінієвого кабелю перерізом 5 мм.кв., за допомогою якого відбувалося розкрадання електричної енергії (а.с.5); протоколом № 168 засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил СО "Шаргородські ЕМ" від 25 травня 2015 року (а.с.8); розрахунком збитків за актом про порушення Правил № 3164 (а.с.9).

На підтвердження обґрунтованості заяви позивач посилався на показання свідків.

Суд допитав свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, які суду показали, що вночі 17 лютого 2015 року в складі бригади працівників Шаргородських електромереж з пяти спеціалістів, вони проводили перевірку навантаження на виводах підстанції 0,4 квт. пофазно побутових абонентів в селі Деребчин Шаргородського району. Біля будинку ОСОБА_2 приблизно о 3 годині ночі виявили велике навантаження у 28 ампер, при цьому лічильник не реагував на таке навантаження. Повернулися до будинку о 7 годині ранку, струмовимірювальною штангою визначили навантаження, яке становило вже 40 ампер, тобто біля 7 квт., при цьому прилад обліку не реагував на таке велике навантаження, імпульс лічильника відповідав показам в межах 0,2 0,3 амп., що прирівнюється до включення однієї лампочки. Вказані обставини свідчили про безоблікове використання електроенергії. На подвір'ї домогосподарства був собака, і самі вони туди зайти не могли, а чоловік, який вийшов з будинку, пішов в сарай, довго не виходив звідти. Під час його перебування в сараї навантаження зменшилось до 28 ампер, що свідчило про те, що в сараї використовувалась електрична енергія, яка не обліковувалась. Біля півгодини їх на подвір'я не пускали. Коли, з дозволу ОСОБА_2, вони зайшли в будинок, то в кімнаті на стіні за килимом виявили кабель, який спускався зі стелі і був під"єднаний до автомата АП-50. До цього автомата був підключений саморобний котел потужністю 5квт., що фактично відповідає навантаженню у 28 ампер. Оглянувши електроустановку, вони виявили отвір в трубостойці, з майстерно впаяним кабелем, який йшов на горище, піднялися туди і побачили, що безобліковий кабель був підключений як до котла у будинку, так і до сарая, до якого їх так і не допустили. В присутності відповідача ОСОБА_2 був складений акт про порушення Правил, який відповідач підписала, претензій до працівників РЕМ не мала. Після складання акту вони повідомили ОСОБА_2 про час і місце засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил, проте відповідачка на засідання комісії не з'явилася, добровільно збитки не відшкодувала.

Суд визнає достовірність показів ОСОБА_4 та ОСОБА_3, з урахуванням того, що їх покази відповідають і не суперечать іншим, вказаним вище доказам, дослідженим і перевіреним судом.

За клопотанням відповідача ОСОБА_2 ухвалою суду від 29.09.2015 року зобовязано позивача ПАТ "Вінницяобленерго" розглянути заяву ОСОБА_2 від 28.07.2015 року про порушення її прав при складанні акта про порушення Правил від 17.02.2015 року на засіданні комісії Інформаційно консультативного центру ПАТ "Вінницяобленерго" (а.с. 51).

На виконання ухвали суду скарга ОСОБА_2 від 17.02.2015 року розглянута на засіданні комісії ІКЦ ПАТ "Вінницяобленерго" 13 жовтня 2015 року (а.с.58 61).

Комісія констатувала той факт, що між ОСОБА_2 та постачальником електричної енергії письмовий договір про користування електричною енергією не укладався. Разом з тим, в договорі встановлюється зміст та регулюються правовідносини між сторонами під час купівлі-продажу електричної енергії,

зокрема зазначається величина потужності, що визначається, виходячи з потужності наявних у споживача струмоприймачів та межа розподілу. Згідно з п. 2 Правил межа розподілу це точка електромережі, стосовно якої розподіляється електромережа між споживачем та енергопостачальником. Пунктом 2.4 Правил користування електричною енергією визначено, що межа експлуатаційної відповідальності між споживачем - фізичною особою та/або власником електричних мереж за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок для індивідуальних будинків установлюється, у разі кабельного вводу або відгалуженні від лінії електропередачі ізольованим проводом та розташуванням ввідно-розподільного пристрою з засобом обліку (лічильником) ззовні будівлі - на вихідних клемах розрахункового приладу обліку електроенергії.

Межа балансової належності електроустановки споживача ОСОБА_2 знаходиться на вихідних клемах розрахункового приладу обліку електроенергії. Ввідний кабель при цьому знаходиться на балансі енергопостачальника, а не відповідача ОСОБА_2, як зазначено у первісній позовній заяві.

Комісія вважає, що факт розкрадання ОСОБА_2 електричної енергії, що належить позивачеві, є доведеним належним чином, поряд з тим відсутність договору про постачання електричної енергії, в якому б чітко зазначалась межа експлуатаційної відповідальності (межа балансової належності), та не визначення, до чиїх мереж здійснене безоблікове підключення (до мереж енергопостачальної організації чи до мереж споживача) слід використати на користь відповідача ОСОБА_2 і розрахунок вартості викраденої електроенергії в даному випадку необхідно проводити за правилами п.п. "б" п.3.3 Методики, а саме: за період із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або з дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та рекомендовано позивачеві здійснити перерахунок безоблікової електричної енергії по акту про порушення ОСОБА_2 Правил № 3164 від 17.02.2015 року згідно підпункту "б" пункту 3.3. Методики (а.с.58- 61).

Відносини з приводу постачання фізичних осіб електричною енергією регулюються ст. 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМ України від 26 липня 1999 року № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.

Відповідно до ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України).

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Частиною 3 ст. 10, ст.ст. 57 - 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є

пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні даного цивільно правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Відповідно до статті 26 ЗУ "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з електропостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 3 Правил визначено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки, з подальшою пролонгацією, якщо жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є споживачем електроенергії через приєднану електромережу, постачання якої в її будинок здійснює позивач.

З відкриттям за заявою ОСОБА_2 особового рахунку, наданням позивачем та отриманням відповідачем послуг з електропостачання, у сторін виникли договірні правовідносини, які породжують взаємні права і обовязки, передбачені ЗУ "Про електроенергетику" та Правилами і, в розумінні вказаних законодавчих актів, є фактичним укладенням договору.

Відповідач ОСОБА_2 в судових засіданнях 28.07.2015 року та 29.09.2015 року та у письмових запереченнях (а.с.22 23) запевняла суд, що після смерті чоловіка у 2011 році жодних угод про користування електричною енергією з позивачем не укладала, виявлені працівниками Шаргородських електромереж порушення Правил вчинені не нею.

Ці ствердження відповідача ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки судом встановлено, що 11 червня 2012 року енергопостачальником проведена заміна лічильника в домогосподарстві споживача електроенергії ОСОБА_2 ОСОБА_3 виконаних робіт щодо заміни розрахункового засобу обліку, збереження пломб та технічної перевірки стану засобу обліку електричної енергії між енергопостачальником та споживачем ОСОБА_2 оформлено 11.06.2012 року. В акті технічної перевірки межа балансової належності визначена на ізоляторах опори ПЛ-0,4 кВ, тобто за технічний стан кабельного вводу (вводу змонтованого ізольованим проводом) несе відповідальність споживач (власник електроустановки), що підтверджено підписом відповідача ОСОБА_2 (а.с.6).

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ст.714 ЦК України).

Виходячи з положень ст.ст. 6, 626 631, 526 ЦК України, укладений договір є обовязковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Правила ч.4 ст. 26 ЗУ "Про електроенергетику" передбачають, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених КМ України.

Відповідно до ст. 27 ЗУ "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Правопорушенням в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики (ч.2 ст.27 ЗУ "Про електроенергетику").

Згідно з п.48 Правил за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку споживач несе відповідальність згідно із законодавством.

Розмір відшкодування збитків, згідно з Правилами, обчислюється за Методикою.

Зі змісту пункту 1.1. Методики вбачається, що даний нормативно правовий акт встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил.

Підпунктом 6 пункту 3.1 Методики встановлено, що даний нормативний документ застосовується на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог Правил, зокрема, у разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника.

При визначенні розміру збитків енергопостачальник обґрунтовано виходить з того, що порушення Правил споживання електроенергії відповідачем полягало у самовільному підключенні до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, здійсненого за допомогою прихованої електропроводки, виявити яке представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду засобу обліку не мали можливості і, що нарахування вартості спожитої, але не облікованої електричної енергії слід проводити за правилами п.п. "б" п.3.3 Методики, а саме: за період із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або з дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

29 жовтня 2015 року позивачем проведено перерахунок вартості спожитої необлікованої електричної енергії по акту про порушення Правил № 3164 від 17.02.2015 року за період, у відповідності до п.п."б" п.3.3. Методики, у звязку з чим до сплати ОСОБА_2 підлягає 11535 грн.

За загальними правилами майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому, відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 (з наступними змінами та доповненнями) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи.

Таким чином, закон, у вказаних правовідносинах, ставить можливість покладання відповідальності за заподіяну шкоду в залежність від наявності вини заподіювача.

При розгляді даного цивільно правового спору судом встановлено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: дії ОСОБА_2 були неправомірними і між ними та заподіяною ПАТ "Вінницяобленерго" шкодою є безпосередній причинний звязок і вина відповідача, що є підставою для цивільно правової відповідальності відповідача ОСОБА_2

Оскільки ОСОБА_5, яка завдала збитків позивачеві, в судовому засіданні не довела, що ці збитки завдані не з її вини, то право ПАТ "Вінницяобленерго в особі СО "Шаргородські ЕМ" на відшкодування збитків, завданих відповідачем внаслідок порушень, допущених під час використання електроенергії, порушено і підлягає судовому захисту.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ "Вінницяобленерго в особі СО "Шаргородські ЕМ" сплачений ним при зверненні в суд судовий збір в сумі 243,60 грн. ( з урахуванням редакції ЗУ "Про судовий збір", яка діяла на час звернення позивача до суду).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 81, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст.6,22, 611, 626 - 631, 526, 714, 1166 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України "Про електроенергетику", пп. 2, 35, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ від 26 липня 1999 року № 1357 та пп. 1,2,3.1; 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Шаргородські електричні мережі" до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок порушення "Правил користування електричною енергією для населення" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Шаргородські електричні мережі" шкоду завдану внаслідок порушення "Правил користування електричною енергією для населення" в сумі 11535 (одинадцять тисяч пятсот тридцять п'ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Шаргородські електричні мережі" судовий збір в сумі 243,60 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.О. Соколовська