РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі :

Головуючого судді Бондаренко Ю.О.

судді: Собослой Г.Г., Куцина М.М.

при секретарі : Шимон М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2012 року, у цивільній справі за позовом КС «Бескид» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу за договором кредиту, -

в с т а н о в и л а :

Кредитна спілка «Бескид» звернулась з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу за договором кредиту.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 312-07 про надання кредиту в розмірі 5500, 00 гривень зі сплатою 32 % відсотків річних від залишкової суми кредиту, поручителем якого виступив ОСОБА_1 взявши на себе зобовязання нести солідарну відповідальність за належне виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором. Термін погашення кредиту настав 17 квітня 2009 року. Відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання не виконав належним чином, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 06 квітня 2012 року становить 19747,83 грн., з яких 5319,84 гривень заборгованість по тілу кредиту, 14427,99 гривень заборгованість по відсоткам, яку просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27.09.2012 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно, на користь кредитної спілки «Бескид», заборгованість за кредитним договором в розмірі 5319,84 гривень неповернутого кредиту та 14427,99 гривень відсотки за користування кредитом.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати оскаржене рішення в частині стягнення з нього заборгованості і в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд виніс незаконне рішення так як з часу закінчення кредиттного договору і до звернення до суду пройшло 2,5 років, тому порука припинилась, що не було враховано судом першої інстанці. Також апелянт вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при підготовці справи до розгляду

В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу з зазначених в ній підстав.

Представники КС «Бескид» заперечив щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши сторони, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції і досліджує виключно лише ті докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 17 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 312-07 про отримання кредиту в розмірі 5500, 00 гривень під 32 % відсотків річних від суми кредиту, з кінцевим строком дій договору та кінцевим терміном погашення кредиту 17 квітня 2009 року (а.с.3).

17 квітня 2007 року між кредитною спілкою та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 312-07 відповідно до якого останній взяв зобовязання нести солідарну відповідальність з ОСОБА_2 за належне виконання зобов'язань по договору позики № 312-07 (а.с.4).

Статею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання належним чином не виконував, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 06 квітня 2012 року становить 19 747,83 грн., що складається з 5319,84 гривень неповернутого кредиту та 14427,99 гривень відсотки за користування кредитом (а.с.6).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до статей 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобовязання. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки.

Зі змісту п. 6.2 договору поруки №312-07 від 17 квітня 2007 року, договір поруки діє до повного виконання боргових зобов'язань.

Умови договору поруки про його дію до повного припинення зобовязань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 ст.559 ЦК, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Як установлено судом, боржник, ОСОБА_2 (а отже, і поручитель ОСОБА_1А.) взяли на себе зобовязання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 17.04.2009 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів (п.4.1 договору кредиту).

Отже, договір поруки припинив свою дію через шість місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, тобто 18.10.2009 року.

До суду позивач звернувся 06 квітня 2012 року (а.с.2).

Зазначені вимоги закону судом не були враховані, а тому висновки суду про солідарне стягнення з відповідачів усієї суми заборгованості не ґрунтуються на законі.

Згідно ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на наведене апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.218, 303, 307, 309, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 вересня 2012 року в частині задоволення позову КС «Бескид» до ОСОБА_1 про солідарне стягнення суми заборгованості скасувати, і в цій частині ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 вересня 2012 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: