печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Фокус», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди, завданої приниженням честі, гідності та ділової репутації фізичної особи,-

В С Т А Н О В И В:

30.11.2015 до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1, який звернувся до суду із вимогами про спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди, завданої приниженням честі, гідності та ділової репутації фізичної особи, яку передано судді 01.12.2015.

Згідно з частиною 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами Цивільного процесуального законодавства, позовна заява, по формі та змісту повинна відповідати ст. ст. 119, 120 ЦПК України.

Зокрема, п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У частині 4 статті 119 зазначено, що позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Як вказано у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам статті 119 ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Пунктом 12 вказаної постанови Пленуму, визначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК).

Позивачем вказано відповідачем ОСОБА_2, не зазначивши його ім'я повністю, та ОСОБА_3 - без вказівки на їхнє місце проживання (перебування), поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, що вимагається нормою ч. 1 ст. 109, п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України

Також, у позовній заяві не конкретизовано вимоги, оскільки зміст позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України) - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду, тому це має суттєве значення при розгляді справи, і відповідно вимагає чітко визначеного формулювання із вказівкою на повне ім'я (найменування) позивача і відповідача.

Позивач вказує, що інформація, яку він вважає недостовірною та просить спростувати, була поширена у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» на веб-сайті ТзОВ «Видавництва «Фокус» (http://focus.ua), у якій подано інтерв'ю, взяте у заступника Міністра оборони України ОСОБА_3 оглядачем ОСОБА_2.

Разом з тим, у прохальній частині позову, позивач не конкретизував, якою інформацією (не уточнено, який уривок, яка частина, весь текст статті), поширеною відповідачами порушуються його особисті немайнові права та спосіб захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право - оскільки у позові загально сформульовано вимогу про визнання недостовірною, розповсюджену та у подальшому оприлюднену у мережі Інтернет, інформацію щодо причетності ОСОБА_1 до порушень законодавства України та його звільнення з роботи в Міністерстві оборони України, зобов'язання Міністерства оборони України та ТзОВ «Видавництва «Фокус» на веб-сайті Міністерства оборони України та веб-сайті Фокус.ua спростувати вище вказану інформацію про полковника ОСОБА_1

Позивачем заявлено вимога про стягнення компенсації за моральну шкоду. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я.

Заява має містити відомості про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням та докази, що підтверджують позов, отже до заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог. Зокрема докази причино-наслідкового зв'язку між станом здоров'я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, докази витрат на лікування.

Позивачем надано до позову лише витяг з невизначеного медичного документу на 1-му аркуші, з якого не зрозуміло кому він належить, коли здійснювалося обстеження, який діагноз було поставлено, яке лікування призначалося, тощо.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, окрім посилань з приводу того, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, має бути вказано з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути на свою користь суму у розмірі 100 000,00 грн. за завдану моральну шкоду, не зазначаючи рахунок Міністерства охорони здоров'я України для лікування воїнів АТО, та не зазначені докази, що підтверджують розмір суми збитків, їхнє нанесення та розрахунок ціни позову.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху, про що повідомляється позивач і йому надається строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 (п'яти) днів з дня отримання ним ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Фокус», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди, завданої приниженням честі, гідності та ділової репутації фізичної особи - залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення зазначених недоліків, що не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвинова