Справа № 795/65/15-ц Провадження № 22-ц/795/512/2015 Головуючий у I інстанції -Іванець С.В. Доповідач - Горобець Т. В.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

03 березня 2015 року апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого - судді Горобець Т.В.,

Суддів - Хромець Н.С., Острянського В.І.

При секретарі -Мартиновій А.В.

З участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди ,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2015 року, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення 25 100,00 грн у відшкодування матеріальної шкоди , відмовлено, позивач просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення незаконним через неповне з»ясування судом обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Зокрема, вважає, що суд порушив ст.ст. 59,64 ЦПК України, визнавши доказом та пославшись у рішенні на копії документів, хоча допустимими доказами можуть бути тільки їх оригінали. Також, зазначає, що суд залишив поза увагою його доводи про те, що заяву про відмову від спадщини він у нотаріуса не підписував, а підписав документ, який розцінював як письмову домовленість з відповідачкою про поділ спадкового майна без офіційного оформлення ним спадщини.

В іншій частині доводи апеляційної скарги зводяться до викладення позивачем обставин , які не мають правового змісту для вирішення даного спору.

В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити.

Відповідач апеляційну скаргу вважає безпідставною та просила відхилити, пояснивши, що домовленості з позивачем у неї ніякої не було, вона отримала від покупця спадкового будинку гроші лише за свою частку, чому не отримав своєї частки позивач, їй не відомо, але він з покупцем будинку був у нотаріуса і оформляв заяву , що на спадщину не претендує.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, не встановивши підстав для застосування положень ч.3 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, який є батьком позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_3, (а.с. 3) . ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11 листопада 2011 року є інвалідом першої групи загального захворювання по зору безстроково, що підтверджується копією акта огляду МСЕК від 11.11.2011 року ( а.с.4).

За життя - 12 жовтня 2006 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений нотаріусом Єгорлицького району Ростовської області Російської Федерації, відповідно до якого усе своє майно заповів дочці - відповідачці ОСОБА_3 ( а.с. 21).

ОСОБА_3, поновивши за рішенням Єгорлицького районного суду Ростовської області (Російська Федерація) строк для прийняття спадщини на підставі рішення , у березні 2010 року прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4, а позивач - ОСОБА_1 спадщини не приймав, звертатись до суду з заявою про поновлення строку не став.

08 грудня 2009 року ОСОБА_5 було подано заяву до нотаріальної контори із змісту якої вбачається, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, проте, на спадщину він не претендує та не має наміру звертатись до суду з заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Власноручний підпис ОСОБА_1 засвідчений приватними нотаріусом Куликівського нотаріального округу ОСОБА_6 ( а.с. 75).

Звертаючись з позовом про стягнення шкоди ОСОБА_1 обґрунтовував вимоги тим, що відповідачка, уклавши з ним усну домовленість про добровільний поділ спадкового майна після його продажу, свої зобов"язання не виконала, 25 100,00 грн в рахунок його частки, не передала, хоча будинок продала. Вважає, що такими діями відповідачки йому завдана шкода , яка підлягає стягненню у судовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, заявленого з тих підстав, на які посилався ОСОБА_1, суд першої інстанції, виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження існування усного чи письмового договору між сторонами щодо розподілу коштів, тобто, не було доведено факту існування договірних зобов"язань та порушення будь яких зобов"язань відповідачкою, як і не доведено факту спричинення майнової шкоди позивачу будь якими іншими неправомірними діями відповідачки.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на наявних у справі доказах, відповідає фактично встановленим обставинам та характеру правовідносинам, з яких виник даний спір.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, інтереси юридичних осіб та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом ( ст.4 ЦПК України).

Способи захисту цивільного права визначені в ч.2 ст. 16 ЦК України. Крім того, в абз.2 ч.2 ст. 16 ЦК України зазначається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Застосування конкретного способу захисту порушеного права залежить як від змісту суб"єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Судом встановлено, що юридичного оформлення свого права на спадщину позивач також не здійснив, про поновлення строку на прийняття спадщини до суду з позовом не звернувся, свідоцтво про право на спадщину відповідачки у встановленому порядку не оспорював, як і не оспорював дій нотаріуса, який, з його тверджень, діяв неправомірно, засвідчуючи його підпис на заяві.

Із суті спору та обставин, якими позивач позов обґрунтовував, вбачається, що ОСОБА_1 вважає протиправною поведінку відповідачки, яка, одноособово прийнявши спадщину за заповітом, усупереч їх домовленості про розподіл отриманих нею від реалізації спадкового майна коштів, порушила право позивача на спадкування його обов"язкової долі.

З наведеного вбачається, що спірні правовідносини виникли з приводу спадкування отже порушене право спадкоємця може бути захищене лише в порядку та у спосіб, визначений законом для правовідносин такого характеру, а не в порядку стягнення шкоди .

Спричинення шкоди, в розумінні ст.1166 ЦК України, не є елементом зобов"язальних правовідносин та правовідносин спадкування і захист порушеного спадкового права у конкретному випадку не може бути здійснено у спосіб, який обрав позивач.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не підписував заяву про відмову від спадщини та, що нотаріус діяв неправомірно не заслуговують на увагу, оскільки апелянтом не надано доказів цих фактів, крім того, зазначені факти, з огляду на предмет та підставу позову, не підлягали встановленню при розгляді даної справи.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких ,у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази мають бути належними та допустимими, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Отже, суд першої інстанції у обсязі, необхідному для вирішення конкретного позову з"ясував всі обставини справи, вірно визначено характер спірних правовідносин , дав належну оцінку наявним у справі доказам, ухваливши рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що сторони є інвалідами першої групи ( а.с.4,66) отже, звільнені від сплати судового збору, на підставі ч.2 ст.88 ЦПК України збір компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 325 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: