АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/199/2015 Головуючий в І інстанції Майдан С.І.
Категорія: 37 Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця «02» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Цуканової І.В.

Суддів: Вейтас І.В.

Склярської І.В.

при секретарі Благовещенській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 20 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 в інтересах позивачів звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просив встановити юридичний факт прийняття спадщини за законом ОСОБА_7 після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та його матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року; визнати право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за кожною на 91/400 частину у праві власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 25.03.2014 року ОСОБА_5, а саме: на 91/200 частку у праві власності на вказане домоволодіння після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

При цьому посилався, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 є рідними братами, які прийняли в рівних частках право на спадщину у вигляді 91/100 частин у вказаному домоволодіння, належному їх батьку ОСОБА_11 та матері ОСОБА_9

В зустрічному позові ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_5 просила визнати за останнім право власності на 91/200 частин вказаного домоволодіння, посилаючись на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7, тому право на спадщину після смерті останнього отримав його племінник ОСОБА_5 в порядку представлення після смерті батька ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.08.2014 року провадження у справі за первісним та зустрічним позовом об'єднані в одне провадження.

Ухвалами цього ж суду від 29.09.2014 року залишено без розгляду позовну вимогу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині визнання незаконними свідоцтва про право на спадщину за законом, та 20.11.2014 року залишено без розгляду зустрічний позов.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 20.11.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування відмовлено

В апеляційній скарзі представник позивачів просить рішення суду скасувати, постановити ухвалу, якою позовні вимоги залишити без розгляду, посилаючись на те, що судом в порушення норм процесуального права не залишено позов без розгляду у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання позивачів, належним чином повідомлених про дату і час проведення судового засідання у справі.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8, який проживав та був зареєстрований на день смерті у АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилася спадщина на 71/100 частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, які належали спадкодавцю на праві власності згідно свідоцтва про право власності №191 від 03.10.1988року. Зазначені обставини підтверджуються актовим записом про смерть спадкодавця / т.1, а.с.95,126/, свідоцтвом про право власності, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /т.1, а.с.133-134,139/.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця є його дружина ОСОБА_9, з якою він перебував у шлюбі з 09.01.1954 року, та його сини: ОСОБА_10, ОСОБА_7. Спадкоємці на день смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали у спадковому будинку, а саме: ОСОБА_9- з 29.07.1990 року, ОСОБА_10 - з 08.06.1985 року, ОСОБА_7 проживав зі спадкодавцем та був зареєстрований з 24.08.1980р. до смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року /т.1, а.с.21/.

Зазначені обставини підтверджуються актовим записом про шлюб та витягом з державного реєстру актів цивільного стану про шлюб /т.1, а.с.107-109/, актовим записом про народження та витягом з державного реєстру актів цивільного стану про народження /т.1, а.с.113-115/, довідками про реєстрацію у спадковому будинку /т.1, а.с.21,65,81/, рішенням суду від 09.07.2013 року /т.1, а.с.82-85/.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 11.10.2013 року /а.с.10/ спадкова справа після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не заводилася.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_9, яка проживала та була зареєстрована на день смерті у АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилася спадщина на 20/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, які належали спадкодавцю на праві власності згідно свідоцтва про право власності від 25.11.2008 року. Зазначені обставини підтверджуються актовим записом про смерть спадкодавця та витягом з державного реєстру актів цивільного стану про смерть /т.1, а.с.89-90,129/, свідоцтвом про право власності, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /т.1, а.с.135-136/.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_9 є її сини ОСОБА_10 та ОСОБА_7, які на день смерті матері були зареєстровані та проживали у спадковому будинку.

Зазначені обставини підтверджуються актовим записом про народження та витягом з державного реєстру актів цивільного стану про народження /а.с. 113-115/, довідками про реєстрацію у спадковому будинку /а.с.21,65,81/, рішенням суду від 09.07.2013 року, яким встановлено факт прийняття спадщини за законом ОСОБА_10 після смерті матері ОСОБА_9 /а.с.82-85/.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 11.10.2013 року /а.с.216/ спадкова справа після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, не заводилася.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_7, який на день смерті проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1. Спадкоємцями за законом першої черги є дружина спадкодавця ОСОБА_3 та донька спадкодавця ОСОБА_4, які в установлений законодавством строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_7 та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадкова справа № 454/2008 заведена Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Зазначені обставини підтверджуються актовим записом про смерть спадкодавця та витягом з державного реєстру актів цивільного стану про смерть /т.1, а.с.99-100,132, 214/, свідоцтвом про укладання шлюбу та свідоцтвом про народження т.1, а.с.215/, заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва від 25.04.2008 року т.1,а.с.212/, довідкою Третьої Херсонської державної нотаріальної контори від 11.10.2013 року /т.1., а.с. 216/, матеріалами спадкової справи № 454/2008.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_10, який на день смерті проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1. Спадкову справу № 25/2012 після смерті спадкодавця ОСОБА_10 заведено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_6 Спадкоємцеві за законом першої черги є син спадкодавця ОСОБА_5, який в установлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті батька та видачу свідоцтва про право на спадщину. З заявою про прийняття спадщини за законом після смерті дядька ОСОБА_10 звернулася також спадкоємиця другої черги за правом представлення - племінниця спадкодавця ОСОБА_4.

Зазначені обставини підтверджуються актовим записом про смерть спадкодавця та витягом з державного реєстру актів цивільного стану про смерть /т.1, а.с.64,113-114/, рішенням суду від 09.07.2013 року, яким встановлено, що померлий ОСОБА_10 є батьком ОСОБА_5 та встановлено факт прийняття спадщини за законом ОСОБА_10 після смерті матері ОСОБА_9 /т.1, а.с.82-85/, довідкою про реєстрацію спадкодавця /т.1,а.с.65/, заявами про прийняття спадщини /т.1,а.с.63,73/ та матеріалами спадкової справи №25/2012 року /т.1,а.с.57-194/.

Зі спадкової справи № 25/2012 також вбачається, що згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 25.03.2014 року домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_8 - 71/100 частина згідно свідоцтва про право власності № 191 від 03.10.1988 року, ОСОБА_9 - 20/100 частин згідно свідоцтва про право власності від 25.11.2008 року, ОСОБА_14 - 9/100 частин - документи не оформлені /т.1, а.с.137/.

25.03.2014року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину за законом /а.с. 189/, з якого вбачається, що спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна після смерті ОСОБА_10 є його син ОСОБА_5. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 91/200 частки у праві власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. 71/100 частина зазначеного домоволодіння належала батьку спадкодавця ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадкоємцем якого за законом був його син ОСОБА_10, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. 20/100 частин зазначеного домоволодіння належали матері спадкодавця ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадкоємцем якої за законом був її син ОСОБА_10, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.192/ за ОСОБА_5 зареєстровано на праві спільної часткової власності 91/200 частин зазначеного домоволодіння.

Відмовляючи позивачам в задоволенні позову, суд виходив з того, що ними не надано доказів, що ОСОБА_7 є сином ОСОБА_8 та ОСОБА_9, тобто спадкоємцем першої черги, відповідно, за думкою суду, не підлягає задоволенню позов в частині встановлення факту родинних зв'язків між вказаними особами, як такий, що не має юридичного значення.

Оскільки позивачі не довели відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, яка має бути підтверджена постановою нотаріуса про відмову у видачі такого свідоцтва, то суд вважав що в задоволенні позовної вимоги про визнання права власності також слід відмовити.

Висновок суду про відмову в задоволенні позову відповідає обставинам справи, підтверджується дослідженими судом доказами, ґрунтується на вимогах закону, відповідає роз'ясненню Пленуму Верховного Суду України в п.23 Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», в якому зазначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки

- спадкодавець позивачів ОСОБА_7 проживав в будинку, що є спадковим майном, за життя спадкодавців - батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що підтверджується довідкою з місця його проживання /т.1, а.с. 21/;

- нотаріус своєю постановою не відмовляв позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7;

- із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 позивачі звернулися до нотаріуса в передбачений законом строк,

то позовні вимоги про встановлення ОСОБА_7 факту прийняття спадщини після смерті батьків та визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають.

При цьому висновок суду про недоведеність факту родинних зв'язків між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_9 є помилковим, оскільки суд в порушення вимог ч.4 ст.10 ЦПК України не сприяв сторонам повному та всебічному з'ясуванню вказаної обставини, в той час, як факт такого споріднення вищевказаних осіб підтверджено копією актового запису №266 від 31.01.1959р. про народження ОСОБА_7, направленого державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори на запит апеляційного суду /т.2, а.с.146/, проте такий висновок суду не вплинув на законність рішення суду.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи представника позивачів про перешкоди в отриманні в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на довідку Третьої Херсонської державної нотаріальної контори №1121 (62-14 від 06.12.2014р.) /т.2, а.с.142/, оскільки:

- така довідка видана після ухвалення оскаржуваного рішення,

- зміст довідки не викладено в формі постанови нотаріуса, яка може бути оскаржена в судовому порядку, як це передбачено ст.ст.49,50Закону України «Про нотаріат».

Безпідставними є також доводи апелянта про відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки такі оригінали документів містяться в матеріалах інвентарної справи /а.с. 83,87/, права витребувати дублікати цих документів не позбавлений нотаріус, як це передбачено ст.46 вказаного Закону.

З огляду на вищенаведене підстави для скасування рішення суду відсутні.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування рішення суду та постановлення ухвали про залишення позову без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивачів в судове засідання, з огляду на таке.

Частиною 1 ст.304 ЦПК України передбачено, що справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Тобто ст.310 ЦПК України, яка відсилає до ст.207 ЦПК України, застосовується лише для тих підстав, які спеціально передбачені в главі 1 «Апеляційне провадження».

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції (ст.303 цього Кодексу).

Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що відповідно до ст.310 ЦПК України, якою передбачена можливість закриття провадження у справі та залишення позову без розгляду, позов не може бути залишений без розгляду з підстав повторної неявки позивача в суді першої інстанції, оскільки він вже вирішений по суті шляхом ухвалення рішення.

Керуючись ст.ст.303,308,315, п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 11 березня 2015 року

Ухвала набрала законної сили 02 березня 2015 року

Суддя: І.В. Цуканова

Секретар судового засідання: О.О.Благовещенська