Провадження № 2/234/5018/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Карпенко О.М.

при секретарі Аксеніної В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства державний ощадний банк України в особі Донецьке філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

06.08.2015 року до суду надійшов позов публічного акціонерного товариства державний ощадний банк України в особі Донецьке філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У судове засідання представник позивача не зявилася, але надала суду заяву про те, що позов підтримує і просить справу розглянути у її відсутність.

Із позову вбачається, що 17.08.2014 року о 19-20 годині в м. Краматорську громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ - 21053 державний номер АН 8178НР, рухався по мокрому асфальтованому покриттю вул. Салтикова-Щедріна від вул. Залізнична до вул. Горького, на закругленні дороги на повороті, не вибравши безпечну швидкість руху, відволікся від керування, виїхав за межі проїжджої частини ліворуч та скоїв наїзд на транспортні огорожі, які належать АТ «Ощадбанк» ( далі - Позивач).

Вина ОСОБА_2 (далі - Відповідач 2) у вказаному правопорушенні підтверджується постановою Краматорського міського суду по справі № 234/7291/14-п (провадження № 3/234/899/14) від 29.08.2014 року і не підлягає доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України.

На момент ДТП автомобіль, ВАЗ - 21053 державний номер АН 8178НР, був застрахований в страхової компанії АТ «Українська охоронна страхова компанія», що підтверджується полісом обов'язкового страхування № АІ 1560319 від 02.06.2014 року.

Внаслідок ДТП Позивачу була спричинена матеріальна шкода у розмірі 32 665 грн. 00 коп., що г.ідтверджується актом огляду огорожі та висновком експерта.

На підставі ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснюється відшкодування шкоди, заподіяної третій особі,у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну майну третьої особи.

На підставі ст. 31 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір шкоди, пов'язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту,акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Згідно до ст.35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників має право на отримання відшкодування, протягом ЗО днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування.

11 вересня 2014 року Позивачем згідно до чинного законодавства на адресу Відповідача 1 направлена Заява (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду, яка є підставою для здійснення страхового відшкодування.

22 жовтня 2014 року Позивачем на адресу Відповідача 1 було повторно надіслано Заява про страхове відшкодування.

23 жовтня 2014 року експертом Відповідача 1 відбувся огляд пошкодженої огорожі та складений акт огляду.

Згідно до ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» приймається рішення про здійснення страхового відшкодування страховиком та порядок його виплати.

Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника.

03 лютого 2015 року Позивачем від Відповідача 1 отримано повідомлення про прийняте рішення по події, яка мала місце 17 серпня 2014 року, з визнанням майнових вимог заявника та повної виплати страхового відшкодування у розмірі 32 665,00 (Тридцять дві тисячі шістсот шістдесят п'ять грн. 00 коп.) в строки, передбачені чинним законодавством, а саме п. 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Заяву про страхове відшкодування Відповідач 1 отримав 27 жовтня 2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. З чого вважається, що Відповідач 1 визнав свій обов'язок провести страхові виплати в розмірі 32 665,00 (Тридцять дві тисячі шістсот шістдесят п'ять грн. 00 коп.).

На підставі ст.22, 1166 ЦК України, Відповідачі повинні відшкодувати матеріальну шкоду.

Крім того, згідно до п.2. постанови пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року шкода спричинена особі або майну, підлягає відшкодуванню при умові, якщо дії особи були неправомірними, та є провина вказаної особи. У даному випадку є провина Відповідача 2, яка встановлена судом та рішенням суду яке вступило в закону силу.

Станом на 30 червня 2015 року строки встановлені чинним законодавством щодо виплати страхового відшкодування сплинули, Відповідач 1 порушує умови п. 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 610,611 ЦК України.

У зв'язку з простроченням виплати до теперішнього часу Відповідачі повинні сплатити грошову суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а саме - 11 915,02 грн. (одинадцять тисяч дев'ятсот п'ятнадцять грн. 02 коп.), а також три відсотки річних від простроченої суми на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, а саме - 418,83 грн. (чотириста вісімнадцять грн. 83 коп.), що підтверджується наступними розрахунками:

У порушення зазначених норм закону Відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконують, у зв'язку з чим станом на 30.06.2015 року утворена заборгованість у розмірі 44 998,85 грн.(сорок чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто вісім грн. 85 коп.), яка складається з наступного:

- розмір матеріальної шкоди - 32 665,00 грн.

- борг з урахуванням індексу інфляції - 11 915,02 грн.

- три проценти річних від простроченої суми - 418,83 грн.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» () на користь АТ «Ощадбанк» в особі філії-Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі: 44 998,85 грн.(сорок чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто вісім грн. 85 коп.), розмір матеріальної шкоди - 32 665,00 грн. борг з урахуванням індексу інфляції -11 915,02 грн. три проценти річних від простроченої суми - 418,83 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, що проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь АТ «Ощадбанк» в особі філії-Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі: 44 998,85 грн.(сорок чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто вісім грн. 85 коп.) розмір матеріальної шкоди - 32 665,00 грн. борг з урахуванням індексу інфляції -11 915,02 грн. три проценти річних від простроченої суми - 418,83 грн.

Стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 449,99 грн. з Відповідачів ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_2.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності та про те, що проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити.

Представник відповідача - ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» до суду не зявився, нада суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про те що позов визнає частково а також надав суду письмові заперечення та пояснення по позову.

Згідно ст. 212 ЦПК України , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.08.2014 року о 19-20 годині в м. Краматорську громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ - 21053 державний номер АН 8178НР, рухався по мокрому асфальтованому покриттю вул. Салтикова-Щедріна від вул. Залізнична до вул. Горького, на закругленні дороги на повороті, не вибравши безпечну швидкість руху, відволікся від керування, виїхав за межі проїжджої частини ліворуч та скоїв наїзд на транспортні огорожі, які належать АТ «Ощадбанк» (а.с. 5-6).

Вина ОСОБА_2 (далі - Відповідач 2) у вказаному правопорушенні підтверджується постановою Краматорського міського суду по справі № 234/7291/14-п (провадження № 3/234/899/14) від 29.08.2014 року і не підлягає доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України (а.с. 7).

На момент ДТП автомобіль, ВАЗ - 21053 державний номер АН 8178НР, був застрахований в страхової компанії АТ «Українська охоронна страхова компанія», що підтверджується полісом обов'язкового страхування № АІ 1560319 від 02.06.2014 року (а.с. 8-12).

Внаслідок ДТП Позивачу була спричинена матеріальна шкода у розмірі 32 665 грн. 00 коп., що г.ідтверджується актом огляду огорожі та висновком експерта (а.с. 12).

Згідно роз'яснень викладених в п.4 постанови пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» положення ст.625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов 'язанням. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). '

Згідно ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Вимоги позивача стосовно стягнення 3% річних та інфляційних витрат є безпідставними, оскільки в законодавстві України це передбачено застосування ст. 625 до деліктних правовідносин, які виникли між потерпілим і страховою компанією.

Приписи ст. 625 можуть застосовуватись лише при порушенні страховиком своїх зобов'язань перед страхувальником за договором добровільного страхування, про що і йдеться в п.21 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»

Пунктом 5.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» передбачено, що обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Згідно позиції, викладеної в листі Верховного Суду України «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» від 01.07.2014 зазначено, що Статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення гроіиового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК, в якій йдеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань.

Слід зазначити, що відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 р. N 10-74/0/4-13).

Таким чином, дія ч. 2 ст. 625 ЦК не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди.

Правовідносини сторін по цьому спору регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», як спеціальною правовою нормою. Згідно норми Статті 2 цього Закону встановлено: «Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону».

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відповідальність страхової компанії при страхуванні цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді пені. Так відповідно до вимог п. 36.5 ст. 36 Закону, «за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який, нараховується пеня».

В листі Верховного Суду України «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» від 01.07.2014 вказано, що судам потрібно враховувати, що передбачена ст. 625 ЦК відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Виходячи з вищенаведеного відповідальність відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», в разі порушення зобов'язання перед Позивачем передбачена тільки у вигляді пені. А сплату інфляційних витрат та 3% річних не передбачено норами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У зв'язку з тим, що цивільні права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах виникли з позадоговірних відносин, які регулюються нормами права закріпленими в главі 82 Цивільного кодексу України та законодавством про страхування, приписи ст.625 Цивільного кодексу України не поширюються на правовідносини, що виникли у зв'язку із завданням шкоди.

При таких обставинах, суд вважає можливим частково задовольнити позов стягнувши лише з відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» () на користь АТ «Ощадбанк» в особі філії-Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» розмір матеріальної шкоди - 32 665,00 грн., в іншій частині позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 130, 212, 213, 215, ЦПК України, ст. ст. 220, 334, 655 ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовну заяву публічного акціонерного товариства державний ощадний банк України в особі Донецьке філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди частково.

Стягнути з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» () на користь АТ «Ощадбанк» в особі філії-Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» розмір матеріальної шкоди - 32 665,00 грн.

Стягнути з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» () на користь АТ «Ощадбанк» в особі філії-Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 499,99 грн.

В іншій частині поову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Рішення ухвалене у нарадчий кімнаті й надруковано у єдиному примірнику.

Суддя