Провадження № 22-ц/773/846/15 Категорія: 27 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Подолюка В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар Вергун Т.С.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про розірвання кредитного договору та розірвання іпотечного договору від 10.10.2006 року за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2015 року позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 в користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 55-Б від 10.10.2006 року в розмірі 41625 (сорок одну тисячу шістсот двадцять пять) євро 36 євроцентів, що еквівалентно 667175 (шістсот шістдесяти семи тисячам ста сімдесяти пяти) гривням 43 копійкам.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_5 а користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 55-Б від 10.10.2006 року в розмірі 41625 (сорок одну тисячу шістсот двадцять пять) євро 36 євроцентів, що еквівалентно 667175 (шістсот шістдесяти семи тисячам ста сімдесяти пяти) гривням 43 копійкам.

В задоволені решти позовних вимог за первісним позовом відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про розірвання кредитного договору та розірвання іпотечного договору від 10.10.2006 року відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в яких покликаючись на незаконність судового рішення у звязку з порушення норм матеріального і процесуального права, неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні первісного позову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю. Зустрічний позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про розірвання кредитного договору та розірвання іпотечного договору від 10.10.2006 року задовольнити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія судів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра») та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 55-Б за умовами якого останній отримав кредит в сумі 18000,00 євро зі сплатою 8,5% річних з кінцевим терміном повернення 10.10.2036 року, а позичальник зобовязувався отримати, належним чином використати та повернути в передбачені цим договором строки кредит (а. с. 4-5 том №1).

Меморіальним ордером № NL-1 від 10 жовтня 2006 року підтверджується факт виконання банком свого зобовязання за кредитним договором по наданню ОСОБА_2 кредитних коштів (а.с. 8 том №1).

Крім того, судом установлено, що для забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором між банком та відповідачами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 10 жовтня 2006 року укладені договори поруки № 55-Б/П2 (а.с. 6,7 том №1).

Згідно пункту 1.2 укладених договорів поруки ОСОБА_9 та ОСОБА_5 поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обємі, що і позичальник. Позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене в абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязань вказаних у договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо (а.с. 6,7 том №1).

Відповідно до вимог статей 526, 527, 530, 554 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, у встановлений строк, згідно умов договору та вимог закону. У випадку порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до умов кредитного договору за користування кредитом позичальник зобовязався сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку і розмірах, визначених договором.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 належним чином не виконав взяті на себе зобовязання по кредитному договору. Згідно представленого позивачем розрахунку (а.с. 15-17 том №1), з урахуванням збільшених позовних вимог, вбачається, що станом на 01 червня 2014 року ОСОБА_2 заборгував Банку 47089,06 євро, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ - 754748,16 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 17730,25 євро, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ - 284182,22 грн., заборгованість по відсотках - 2623,38 євро, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ42047,80 грн., плата за управління кредитом 3541,48 євро, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ - 56763,19 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 23193,95 євро, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 371754,95 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Умовами п. 3.5 кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за визначені в ньому порушення, у тому числі порушення позичальником строків погашення кредиту, відсотків за користування ним.

Враховуючи вищевказане, а також те, що розмір пені значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобовязань збитків, суд першої інстанції правильно вирішив, що з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4162,36 євро, що, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 667175,43 грн., у тому числі заборгованість по тілу кредиту 17730,25 євро, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 284182,22 грн., заборгованість по відсотках 2623,38 євро, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 42047,80 грн., плата за управління кредитом 3541,48 євро, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 56763,19 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 17730,25 євро, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 284182,22 грн..

З врахуванням того, що боржник ОСОБА_2 належним чином не виконував взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту, а поручителі ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за договорами поруки поручились перед кредитором за своєчасне та повне виконання зобовязань по кредитному договору, суд першої інстанції, повно і всебічно вивчивши матеріали та обставини справи, прийняв обґрунтоване з посиланням на норми закону рішення про задоволення позову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність зустрічного позову ОСОБА_2 і як наслідок відмови в його задоволенні, виходячи з наступного.

В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що грошові кошти в розмірі 18000,00 євро відповідно меморіального валютного ордеру та до умов оспорюваного кредитного договору не отримував.

Однак, такі твердження спростовуються наявними в матеріалах справи доказами і нормами чинного законодавства.

Доводи відповідача про те, що він не підписував меморіальний валютний ордер, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки, всупереч статті 60 ЦПК України, дану обставину не доведено та не підтверджено жодними належними доказами як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують правильність висновків суду, так як вони були предметом дослідження суду і суд їм дав правильну юридичну оцінку.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 310, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили. .

Головуючий:

Судді: