Справа № 367/5778/14ц Головуючий у І інстанції Линник В.Я.
Провадження № 22-ц/780/1543/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко
Категорія 47 26.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

26 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Олійника В.І., Іванової І.В.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом та просила ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 10 серпня 2007 року по 27 березня 2014 року. Під час шлюбу, 20 травня 2011 року, ОСОБА_3 в інтересах сім»ї уклав з ТОВ «Управління капітального будівництва» договір №78 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1, відповідно до умов якого відповідач придбав за 398 476,00 грн. у розстрочку майнові права на вказану квартиру, які реалізуються шляхом набуття на неї права власності після введення квартири в експлуатацію. Оплата за даним договором здійснювалась сторонами за спільні кошти, однак право власності на неї було оформлене за ОСОБА_3

Оскільки квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю сторін, ОСОБА_1 просила суд поділити її, збільшивши при цьому її частку у праві власності на квартиру до 2/3 частин з урахуванням того, що ОСОБА_3 не бере участі у матеріальному забезпеченні їхньої неповнолітньої дитини, яка проживає разом з нею. За ОСОБА_3 в порядку поділу майна просила визнати право власності на 1/3 частину спірної квартири.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі з 10.08.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27.03.2014 року (а.с.4-5) шлюб між сторонами розірвано.

Також встановлено, що 20.05.2011 року між ТОВ «Управління капітального будівництва» та ОСОБА_3 було укладено договір № 78 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.7-10).

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Позивачем суду не надано доказів набуття відповідачем права власності на квартиру АДРЕСА_1, в зв»язку з чим законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав до задоволення позову про поділ вищевказаного приміщення як спільної сумісної власності сторін.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування рішення суду, законності та обґрунтованості рішення суду не спростовують, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення суду лише, якщо ці порушення призвели до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, як таке, що ухвалене на підставі повно та всебічно встановлених обставин справи, підтверджених доказами, перевіреними судом.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :