РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/4046/14-ц Провадження № 2/401/27/15

26 лютого 2015 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретаря Страшної О.Е.,

позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

представника третьої особи Трегуб Т.П..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8, ОСОБА_4, третя особа - Подорожненська сільська рада Світловодського району, про заборону вчиняти певні дії, стягнення збитків та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками, шляхом видалення самочинно встановлених відповідачами дерев'яних стовпів із території належних позивачці земельних ділянок, про заборону відповідачам вчиняти дії, які спрямовані на порушення меж земельних ділянок, які належать позивачці, про стягнення збитків у сумі 3255 грн. та моральної шкоди у сумі 1000 грн.

Зазначала, що згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно - земельні ділянки №4334836 від 03 червня 2013 року та №4331157 від 03 червня 2013 року вона є власницею земельних ділянок, що межують між собою та розташовані по АДРЕСА_1, де знаходиться придбаний нею житловий будинок. Зазначені її земельні ділянки межують із сусідньою земельною ділянкою, по АДРЕСА_2, якою користується ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 Межі між її земельними ділянками та відповідачів були встановлені у 2011 році за взаємною згодою земелекористувачів (відновили межу попереднього власника), та закріплені на місцевості межовими знаками - два дерев'яних колишка. Не виходячи за межові знаки у 2011 році її чоловік встановив бетонні стовпчики на її земельних ділянках по межі із земельною ділянкою по АДРЕСА_2, оскільки до встановлення бетонних стовпів відповідачі постійно самовільно захоплювали частину її земельних ділянок, висаджували свою городину, кидали сміття на земельні ділянки ОСОБА_1, погрожували їй та лякали матір позивачки фізичною розправою, яка проживає у будинку АДРЕСА_1. У липні 2014 року відповідачами було зламано (повалено) 21 вказаних бетонних стовпчиків, які проходили по межі її земельних ділянок та відповідачів, що призвело до пошкодження на території земельних ділянках ОСОБА_1 винограду. Внаслідок вчинення протиправних дій відповідачами завдано їй збиток у сімі 1470 грн., що становить вартість 21-го зруйнованого стовпчика, які не підялгають відновленню, в зв'язку з чим вона вимушена придбати та встановити нові стовпчики, вартість яких складає 85 грн. за штуку, всього на загальну суму 1785 грн.

Зламавши їх стовпчики ОСОБА_4 та ОСОБА_8 незаконно та самовправно встановили на її земельних ділянках дерев'яні стовпчики, самовільно захопивши частину її земельних ділянок, що призвело до зменшення площ нележних їй земельних ділянок, чим порушили її право власності на земельні ділянки.

Крім того, відповідачі їй та членам її сім'ї висловлюють погрози фізичною розпровою, постійно чинять перешкоди у користуванні її земельними ділянками, в зв'язку з чим площа і межі земельних ділянок неодноразово перемірялися представниками сільської ради після оформлення нею правовстановлюючих документів на землю. Відповідачі постійно влаштовують сварки внаслідок яких вона та члени її сім'ї психологічно страждають, втратили спокій, погіршився стан її здоров'я, постійно відчуває страх за своє життя та життя своїх близьких, після сварок виникає безсоння та втрата працездатності. Враховуючи вищевикладене, у відшкодування завданої відповідачами моральної шкоди просить стягнути з відповідачів на її користь 1000 грн.

Під час попереднього судового засідання позивачка ОСОБА_1 та її представники - ОСОБА_3 і ОСОБА_2 позовну заяву в частині позовної вимоги про зобов'язання відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_4 усунути перешкоди у реалізації права позивача на користування та розпорядження належними позивачці земельними ділянками шляхом видалення самочинно встановлених відповідачем дерев'яних стовпів із території належних позивачці на праві власності земельних ділянок, по АДРЕСА_1 просили залишити без розгляду, оскільки відповідачі самостійно видалили самочинно встановлені ними дерев'яні стовпи з території належних позивачці на праві власності земельних ділянок.

Решту позовних вимог підтримали та просили суд зобов'язати відповідачів припинити вчиняти дії на порушення меж земельних ділянок, які належать ОСОБА_1, стягнути у відшкодування збитків 3255 грн., та стягнути з відповідачів у відшкодування моральної шкоди 1000 грн., крім того, позивачка просила суд стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу, яка надавалась їй представниками на підставі договору № 19-св від 01 вересня 2014 року в розмірі 4000 грн.

В судовому засіданні позивачка пояснила, що придбала домоволодіння по АДРЕСА_1. Через те, що з сусідкою ОСОБА_8 та її співмешканцем ОСОБА_4 виникали спори щодо межі земельних ділянок, вона приватизувала дві земельні ділянки, при цьому землевпорядником сільради була відновлена межа з сусідкою ОСОБА_8 з якою відповідачі були згодні. Пізніше з кінця 2011 року знову виникли конфлікти за межу земельних ділянок в зв'язку з чим вона з чоловіком вирішили загородитися, вони купили всього 21 бетонних виноградних стовпчиків вартістю по 70 грн., всього на 1470 грн., які її чоловік встановив на межі між земельними ділянками, але сусід ОСОБА_4 став вимагати від них прибрати стовпчики. Комісія сільради перевірила та склала акт про те, що стовпчики не порушують межі з земельною ділянкою ОСОБА_8 З 2012 року було все спокійно, але влітку 2014 року ОСОБА_8 та ОСОБА_4 почали знову конфлікти, перевірки та переміряння межі. 21 липня 2014 року після переміряння межі їх земельних ділянок ОСОБА_4 заявив, що сам прибере її бетонні стовпчики, і 23 липня 19-ть стовпчиків були повалені, а пізніше ще 2. На її виклик приїхали працівники міліції, зафіксували поламані стовпчики, вияснили, що їх зламав ОСОБА_4. Проте, через деякий час ОСОБА_4 встановив дерев'яні стовпчики на її земельній ділянці тим самим захопив на 30 см. її земельну ділянки. ЇЇ збитки складає вартість зламаних 21-го стовпчиків - 1470 грн., та вартість нових стовпчиків 1785 грн.

Відповідач ОСОБА_8 про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, в судові засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала.

Представник відповідачів ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_4 проти позовних вимог заперечили. В судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перебувають у фактичних шлюбних стосунках та проживають по АДРЕСА_2. ОСОБА_1 порушила межу встановлену у 1983 році, тому ОСОБА_8 усно зверталася до ОСОБА_1 з проханням прибрати бетонні стовпчики. Зазначив, що позивачкою не надано жодних доказів щодо порушення відповідачами її права користування земельною ділянкою, крім того, спільні межі земельних ділянок позивача та суміжного власника ОСОБА_8 не визначені в натурі (на місцевості) межовими знаками у відповідності до вимог закону, а існують лише на папері. Також зазначив, що витрати на відновлення суміжної межі земельних ділянок сторони повинні нести в рівних частинах, а отже, відповідач повинен нести лише половину витрат від встановлення однієї межі між земельними ділянками позивача та відповідача. Вказав, що позивачкою не надано будь-яких доказів заподіяння їй відповідачами моральної шкоди та повідомив, що з порушенням межі земельної ділянки наданої в користування ОСОБА_8 з боку сусідки ОСОБА_1 відповідачі не одноразово зверталися до Подорожненської сільської ради щодо врегулювання суперечок, комісії сільської ради не одноразово вимірювали земельну ділянку надану в користування ОСОБА_8 та фіксували порушення меж ділянки з боку ОСОБА_1, до перевірки меж своєї ділянки ОСОБА_1 членів комісії не допускала. В останнє судове засідання представник відповідачів не з'явився.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 приїхала 5-ть років тому і почала сварки за межу земельних ділянок. Він не є власником землі. Він не пошкоджував залізобетоні стовпчики встановлені позивачкою, та не встановлював нові дерев'яні стовпчики, перепон позивачці у користуванні земельною ділянкою вони не чинили. Сварки за межу між його співмешканкою ОСОБА_8 та матір'ю ОСОБА_1 - ОСОБА_10, через те, що ОСОБА_1 залізла на 40 сантиметрів на земельну ділянку ОСОБА_8. Коли ОСОБА_1 поставила стовпчики стало не можливо орати город. ОСОБА_8 заперечувала ставити стовпчики, а він заперечував це коли чоловік ОСОБА_1 ставив стовпчики у 2011 році, і протягом двох років вимагав прибрати стовпчики. У літку 2014 року він поставив дерев'яні стовпчики по лінії межі, як на його думку яка є правильною, продовживши старий забір. Коли ОСОБА_1 прибрали бетонні стовпчики він прибрав свої дерев'яні. Вважає, що межові знаки не встановлювалися, погодження межі не відбувалося, і межа відсутня.

Представник третьої особи Подорожненської сільської ради - ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що за заявою ОСОБА_1 про встановлення межі земельних ділянок з суміжним землекористувачем ОСОБА_8, у травні 2011 року були відновлена межа та встановлені два межових (дерев'яних колишки) знаки за взаємною згодою землекористувачів та присутності ОСОБА_8 і ОСОБА_4, про що було складено акт. Комісія прийшла до висновку відповідно до ст.107 ЗК України - загальну ширину земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_8 розділити порівну, тобто відновила у такий спосіб межу між земельними ділянками ОСОБА_8 та ОСОБА_1. В кадастровій книзі зазначено, що земельні ділянки виділені користувачам по АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 рівні по 30 соток, але перемірявши встановили, що у ОСОБА_8 більше, а у ОСОБА_1 менше, тому вони погодилися про межу, а саме поділити загальну її ширину порівну. Проте, коли ОСОБА_1 поставили 14 стовпчиків ОСОБА_8 стала не згідна з межею і з грудня 2011 року до комісії сільської ради неодноразово надходили заяви ОСОБА_8 про те, що вона не згідна з межовами знаками, просила встановити межу. У грудні 2011 року ОСОБА_1 були поставлені 14-ть бетонних стовпчиків, які не виходили за встановлені два межових знаки, тому порушення меж не було встановлено, комісія прийшла до висновку залишити земельні ділянки землекористувачам без змін враховуючи межові знаки, було складено акт від 22 грудня 2011 року. Стовпчики стояли на лінії межових знаків. ОСОБА_1 стала оформляти земельні документи, межові знаки ніхто не порушував. 27 березня 2012 року ОСОБА_8 знову звернулася з заявою про перевірку межі, і комісією перевірено та складено акт, про те що порушення межі відсутні, стовпчики стояли по лінії межових знаків. У 2013 році ОСОБА_1 набула право власності на земельні ділянки, отримавши державні акти. У ОСОБА_8 відсутні документи на землю, в наявності тільки дозвіл на будівництво. У 2014 році ОСОБА_8 знову звернулася з заявою перевірити розміри земельних ділянок її та ОСОБА_1. Зі слів ОСОБА_4 стало зрозуміло, що він повалив стовпчики. Встановивши дерев'яні стовпчики ОСОБА_8 порушила межу, зайнявши земельну ділянку ОСОБА_1.

В судовому засіданні досліджено надані сторонами докази:

- копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 4334836, та копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4335046 від 03 червня 2013 року на земельну ділянку кадастровий номер :51:000:0541, копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно № № 4331157 від 03 червня 2013 року та копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4331501 від 03 червня 2013 року на земельну ділянку кадастровий номер :51:000:0539, з яких вбачається, що ОСОБА_1 є власницею земельних ділянок площею 0,25 га та 0,0321 га, розташовані за адресою АДРЕСА_1;

- копія технічної документації із землеустрою, з якої вбачається, що межі між земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_8 закріплені на місцевості межовими знаками;

- копія накладної № 5 від 23 березня 2011 року ПП ОСОБА_9 з якої видно, що ОСОБА_1 придбала залізобетонні виноградні стовпи у кількості 21 шт. загальною вартістю 1470,00 грн.,

- довідка ПП ОСОБА_9 про те, що станом на 18 серпня 2014 року один залізобетонний виноградний стовпчик коштує 85,00 грн.;

- копія акта обстеження земельних ділянок від 27 березня 2012 року з якого видно, що межові знаки не порушувалися, бетоні стовпи, які поставила ОСОБА_1 не виходять за встановлені межові знаки, комісія прийшла до висновку залишити земельні ділянки землекористувачам без змін враховуючи межові знаки;

- копія акта обстеження земельних ділянок від 23 липня 2014 року з якого вбачається, що на земельній ділянці, що знаходиться у власності ОСОБА_1 були розміщенні бетонні стовпи в кількості 21 шт. Зі слів власника ОСОБА_4 було пошкоджено бетонні стовпчики в кількості 19 штук та повалені на огородні рослини, що спричинило шкоду власнику;

- копія акта обстеження земельних ділянок від 2011 року, з якого вбачається, що межові знаки, які буди встановлені у 2011 році за взаємною згодою землекористувачів не порушувалися, але ОСОБА_8 не згідна на встановлення меж та вимагає, щоб ширина її земельної ділянки становила 23 м, ОСОБА_1 не згідна з даною вимогою, комісія прийшла до висновку розділити щирину земельних ділянок, які використовують ОСОБА_1 та ОСОБА_8, порівну;

- копія акта обстеження земельних ділянок від 05 травня 2011 року з якого вбачається, що комісія за згодою ОСОБА_1 та ОСОБА_8, які використовують земельні ділянки, встановили межові знаки в кількості 2 шт., претензій щодо використання земельних ділянок в землекористувачів не має;

- копія акта обстеження земельних ділянок від 21 грудня 2011 року з якого вбачається, що на земельній ділянці, що знаходиться у користуванні ОСОБА_1 розміщенні бетонні стовпи в кількості 14 шт. та які не виходять за межові знаки, які були встановлені за взаємною згодою між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 05 травня 2011 року, межові знаки ніхто не переносив та не знищував;

- копія повідомлення Подорожненської сільської ради від 21 липня 2014 року № г-111, з якого вбачається, що 27 березня 2012 року комісією щодо захисту прав землекористувачів ОСОБА_8 та ОСОБА_1 було здійснено обстеження та складено акт обстеження земельних ділянок, в якому зазначено, що комісія прийшла до висновку залишити земельні ділянки землекористувачам без змін враховуючи межові знаки, які встановлювалися за взаємною згодою та запропоновано землекористувачам виготовити правовстановлюючі документи на земельні ділянки, а також те, що ОСОБА_1 набула право власності на свою земельну ділянку;

- копія повідомлення Подорожненської сільської ради від 25 липня 2014 року № с-126, з якого вбачається, що 27 березня 2012 року комісією щодо захисту прав землекористувачів ОСОБА_8 та ОСОБА_1 було здійснено обстеження та складено акт обстеження земельних ділянок, в якому зазначено, що комісія прийшла до висновку залишити земельні ділянки землекористувачам без змін враховуючи межові знаки, які встановлювалися за взаємною згодою, а також те, ОСОБА_8 і ОСОБА_4 незаконно установили на землі ОСОБА_1 дерев'яні стовпці, та що вона як власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться під і під поверхнею цієї ділянки;

- фотознімки городу ОСОБА_1, які містять зображення повалених бетонних стовпчиків та встановлених дерев'яних;

- копія повідомлення Світловодського МВ УМВС України в Кіровоградській області від 31 липня 2014 року № 34/8639 з якого вбачається, що за результатами перевірки звернення ОСОБА_1 з приводу погроз фізичною розправою з боку сусіда ОСОБА_4, а також пошкодження ним належних ОСОБА_1 бетонних стовпчиків, не виявлено ознак вчинення кримінального правопорушення;

- копія висновку Світловодського МВ УМВС від 29 липня 2014 року по перевірці заяви ОСОБА_1, з якого видно, що опитаний ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 21 липня 2014 року під час фіксування землевпорядником меж земельних ділянок ОСОБА_1 він сказав своїм сусідам ОСОБА_1, що якщо вони не приберуть свої бетонні стовпчики він зробить це особисто, що і зробив;

- копія повідомлення Світловодського МВ УМВС України в Кіровоградській області від 29 серпня 2014 року № 34/9762 з якого вбачається, що за результатами перевірки звернення ОСОБА_8 з приводу наклепів на ОСОБА_8 та ОСОБА_4 з боку сусіда ОСОБА_10, не виявлено ознак вчинення кримінального правопорушення;

- копія довідки № 70 від 27 липня 2014 року та копії повідомлення № 177 від 29 жовтня 2014 року з яких видно, що ОСОБА_10 знаходилась на стаціонарному лікуванні у Світловодському ЦРЛ з діагнозом ішемічна хвороба серця, неускладнений гіпертоничний криз, гіпертензивна енцефалопатія, та інші.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що працює дільничним інспектором міліції. 23 липня 2014 року він отримав заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_10 про пошкодження бетонних стовпчиків сусідом ОСОБА_4 на межі земельних ділянок. Під час опитування ОСОБА_4 останній повідомив, що в нього неприязні відносини з ОСОБА_1 за межі земельних ділянок, та повідомив, що він поваляв і пошкодив стовпчики, так як сусіди виїшли за межі власної землі, захопивши частину його та ОСОБА_8 земельної ділянки. Коли ОСОБА_4 давав пояснення була присутня ОСОБА_8, яка читала письмові пояснення ОСОБА_4. Потім ОСОБА_4 відмовився від наданих пояснень. Згодом, за зверненням ОСОБА_1 про погрози ОСОБА_4 її матері, ОСОБА_11 оглядав стовпчики повалені на городі ОСОБА_1, декілька було розбитих, ОСОБА_4 повідомив, що це він повалив бетонні стовпчики та поставив дерев'яні.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що придбали для тещі будинок. Сусіди ОСОБА_8 та ОСОБА_4 залізли за межу, тому у 2011 році перевірили межу і були встановлені два дерев'яні межові знаки, які забив сам ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_8. У 2011 році він закупив бетонні стовпчики, покликав ОСОБА_4 і ОСОБА_8, які сказали, що не мають нічого проти. Протягом 2011 року він натянув нитку і поставив 14 стовпчиків на власній землі по межі за попередньою згодою ОСОБА_4 Через деякий час ОСОБА_4 сказав прибрати стовпчики, так як вони йому заважають орати. Потім він поставив інші стовпчики всього 21. Згодом ОСОБА_4 почав погрожувати розпровою, якщо стовпи не будуть прибрані, оскільки вони йому заважали. Влітку сусіди поваляли бетонні стовпчики на рослини, які були на городині ОСОБА_1, та поставили дерев'яні, які були на території земельної ділянки ОСОБА_1 Після того, як ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом ОСОБА_4 прибрав свої дерев'яні стовпчики.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що у липні 2014 року, він разом з ОСОБА_12 заїжджали за його жінкою, і він бачив, як комісія міряла земельні ділянки та почув, як ОСОБА_4 погрожував прибрати стовпчики, які ставив ОСОБА_12, згодом він дізнався, що залізобетонні стовпчики, які були на території земельних ділянок ОСОБА_1 поламали.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що до нього, як до приватного підприємця землевпорядника, звернулася ОСОБА_1 про встановлення меж земельної ділянки та підготовки державного акта. Він виїжджав на земельну ділянку, де йому ОСОБА_1 повідомила, що був спір про межу з сусідкою ОСОБА_8, і комісія сільради відновила межу між земельними ділянками, встановивши два дерев'яних межових знаки. На той час не було стандартів для межових знаків. Перший межовий знак стояв де закінчується двір та починався город і по прямій лінії до кінця городу. В літку 2014 року були повалені бетонні стовпці, які були поставлені на землі ОСОБА_1 по межі, що видно з наданої свідком схеми. У ОСОБА_8 не має документів для користування земельною ділянкою, і вона порушує спір про межу.

В судовому засіданні досліджені, витребувані зі Світловодського МВ УМВС матеріали перевірки заяви ОСОБА_1 від 23 липня 2014 року, з яких видно, що будучи опитаним дільничним інспектором міліції ОСОБА_11 ОСОБА_4 пояснив, що 21 липня 2014 року під час проведення комісії з питання неправильної установки ОСОБА_1 стовпчиків він при всіх сказав, що особисто їх викопає та прибере зів своєї території, що і зробив.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2014 року задоволено заяву ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 і позовну заяву в частині позовної вимоги про зобов'язання відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_4 усунути перешкоди у реалізації права позивача на користування та розпорядження належними позивачці земельними ділянками шляхом видалення самочинно встановлених відповідачем дерев'яних стовпів із території належних позивачці на праві власності земельних ділянок, розташованих за адресою АДРЕСА_1 залишено без розгляду, оскільки відповідачі самостійно видалили самочинно встановлені ними дерев'яні стовпи з території належних позивачці на праві власності земельних ділянок.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, допитавши свідків та дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов до таких висновків.

Між сторонами виник спір щодо порушення межі земельної ділянки та відшкодування збитків завданих пошкодженням майна, що призвело до додаткових витрат.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею земельних ділянок, які розташовані по АДРЕСА_1, та які межують із сусідньою земельною ділянкоюпо АДРЕСА_2, землекористувачем якої є ОСОБА_8, та яка за вказаною адресою проживає з ОСОБА_4

Межі земельних ділянок, які належать ОСОБА_1, та їх розміри встановлено відповідно до чинного законодавства, і підтверджуються правовстановлюючими документами.

Відповідачі не надали суду документів на право власності чи право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2.

Межі між земельними ділянками позивачки та відповідачів були встановлені у травні 2011 році за взаємною згодою землекористувачів, закріплені на місцевості межовими знаками.

Позивачка ОСОБА_1, не виходячи за лінію межових знаків, отже, на власних земельних ділянках, у 2011-2012 роках встановила 21 бетонний стовпчик по межі із земельною ділянкою, якою користується ОСОБА_8 і ОСОБА_4, оскільки між ними постійно виникали спори з приводу меж земельних ділянок. Вказані спори вирішувалися Подорожнянською сільрадою на користь ОСОБА_1

Проте, 23 липня 2014 року відповідачами було зламано (повалено) 21 бетонний стовпчик, чим позивачці завдано збиток у сумі 1470 грн., який складає вартість 21 бетонного стовпчика, які не підлягають відновленню, та внаслідок чого ОСОБА_1 буде змушена придбати та встановити нові стовпчики, вартість яких складає 85 грн. за штуку, всього на загальну суму 1785 грн.

При цьому, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у липні 2014 року самоправно встановили на земельних ділянках позивачки дерев'яні стовпчики, захопивши частину належних позивачці земельних ділянок, чим обмежили її право користуватися і розпоряджатися власним майном, отже, порушили її право власності на землю.

Своїми діями відповідачі постійно чинять перешкоди у користуванні земельними ділянками позивачки. Земельні ділянки неодноразово перемірялися представниками сільської ради, і після оформлення ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на землю, що призводило до того, що позивачка змушена відпрошуватися з роботи, що негативно вплинуло на її взаємовідносини ї керівництвом. Відповідачами постійно влаштовуються сварки, в результаті яких позивачка та члени її сім'ї психологічно страждають, позивачка втратила спокій, погіршився стан її здоров'я, позивачка постійно відчуває страх за себе та своїх близьких, що змушує її прикладати додаткових зусиль як у захисті свого права власності на землою, так і в організації свого життя.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, - власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.3 ст. 158 Земельного кодексу України, - органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства.

Відповідно до ст.373 Цивільного кодексу України, - право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України, - держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7

«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», з внесеними змінами постановою Пленуму Верховного Суду Українивід 19 березня 2010 року №2, згідно зі статтею 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні.

Спори щодо додержання правил добросусідства - обов'язку власників і землекористувачів обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо), - розглядаються судами відповідно до статей 103-109 ЗК і в тому разі, коли вони попередньо не розглядалися відповідним органом місцевого самоврядування чи органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК).

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України, - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Заявляючи позовні вимоги про заборону відповідачам вчиняти дії спрямовані на порушення меж її земельних ділянок позивачка ОСОБА_1 фактично просить суд зобов'язати відповідачів припинити вчиняти дії на порушення меж земельних ділянок, які їй належать.

Позивачкою в судовому засіданні доведено, що відповідачі порушили та постійно допускають порушення її права власності на землю безпідставно оспорюючи встановлену межу, захоплюючи частину земельної ділянки, при цьому спричинили їй збитки, шляхом пошкодження її майна, що змушує її нести додаткові витрати. Відповідачами доводи позовних вимог не спростовано.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

З підстав ст.ст.79, 84, 88 ЦПК України з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 солідарно належить стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.125, ч.2 ст.152, ч.3 ст. 158 ЗК України, ст.ст.16, 22, 23, 373, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27, 60, 61, 79, 84, 88, 209, 212 - 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_8 та ОСОБА_4 припинити вчиняти дії спрямовані на порушення меж земельних ділянок, які належать ОСОБА_1 і знаходяться по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_1 у відшкодування збитків 3255 грн., у відшкодування моральної шкоди 1000 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн., витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн., а всього 8498 (вісім тисяч чотириста дев'яносто вісім) грн. 60 коп.

На рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд.

Суддя підпис З оригіналом згідно

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик