Номер провадження: 22-ц/785/2727/15
Головуючий у першій інстанції Панчук А.І.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 січня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

встановила:

15 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому ставило питання про стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості у сумі 6191, 94 грн. за умовами кредитного договору, який був укладений 30.09.2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ "ПриватБанк" у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та надав суду заяву про закриття провадження у справі у зв'язку із пропуском строків давності (а.с.29).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 січня 2015 року позовну заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" було задоволено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду було ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

До суду апеляційної інстанції всі особи, які беруть участь справі, не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, у зв'язку з чим та на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису в суді апеляційної інстанції не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що 30.09.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Отримавши 30.09.2008 року кредит у сумі 978,5 грн., відповідач порушив умови договору жодним чином не здійснював погашення кредитної заборгованості, відсотків за користування кредитом та комісії, у зв'язку з чим станом на 31.08.2014 року його заборгованість склала 6191, 94 грн., яку суд обгрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується частково, з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звернувся до ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", із заявою про надання йому кредиту у розмірі 1000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Таким чином, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві.

На підставі договору Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 "Правил користування платіжною карткою".

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ "ПриватБанк"" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі та надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Згідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У відповідності до п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Ця сума визначається Кредитодавцем в Анкеті-Заяві, з якою ознайомлений позичальник.

Згідно умов до кредитного договору - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Оскільки відповідач не повертав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, то у відповідності до ст. ст. 509, 525, 526, 615, 1054 ЦК України, з відповідача підлягає стягненню кредитна заборгованість, відсотки за користування кредитом, заборгованість з комісії, та штраф (фіксована складова та процентна складова).

Однак, в даному випадку, позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" втратив право вимоги щодо стягнення штрафів через перебіг річного строку позовної давності, а також відсотків за користування кредитом і комісії - поза межами трирічного строку позовної давності, чого не було враховано судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Згідно до п. 5.6 "Правил користування платіжною карткою", Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до пунктів 3.1.1., 5.4. Розділу II Умов та правил надання банківських послуг строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH).

Із картки НОМЕР_2, яка була видана відповідачу ОСОБА_3 на виконання умов кредитного договору від 30.09.2008 року, вбачається, що строк дії картки встановлений до 12.11, тобто до 31 грудня 2011 року (а.с.47-48).

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права 15 грудня 2014 року, тобто в межах трирічного строку загальної позовної давності.

Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Разом з тим, для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 надав суду заяву про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності (а.с.29).

Враховуючи викладене, та те, що ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права 15 грудня 2014 року, тобто в межах трирічного строку загальної позовної давності, то ними не пропущений строк щодо стягнення основної кредитної заборгованості у сумі 978,50 грн., оскільки строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного в картці.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення відсотків та комісії за користування кредитом, то вони підлягають задоволенню лише в межах трирічного строку позовної давності до звернення з позовом до суду, тобто, починаючи з 30.12.2011 року (а.с.7), оскільки перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Як вбачається із розрахунку ПАТ КБ "ПриватБанк", відповідач ОСОБА_3 порушив умови кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів про відсоткам, починаючи з жовтня 2008 року, а комісії - починаючи з січня 2009 року (а.с.6),

Таким чином, до сплати в якості відсотків за користування кредитом підлягає стягненню (2345,39грн. - 954,43грн.) = 1390,96 грн.

До сплати в якості комісії за кредитом підлягає стягненню (2335,10грн. - 995,10грн) = 1340грн.

Всього стягненню підлягає заборгованість за кредитом у сумі 978,50 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 1390,96 грн., та заборгованість з комісії за користування кредитом у сумі 1340 грн., а всього у сумі 3709,46 грн.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафів, у розмірі 250 грн. (фіксованої частини) та 282,95 грн. (процентної складової), то в їх задоволенні слід відмовити через пропуск річного строку позовної давності, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду змінити, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитної заборгованості, зменшивши її суму з 6191,94 грн. до 3709,46 грн., із яких заборгованість за кредитом складає 978,50 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає 1390,96 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом складає 1340 грн., а також судовий збір у сумі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити через пропуск строку позовної давності, як то передбачено ст. 267 ЦК України.

Керуючись ст.ст.88, 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 січня 2015 року змінити та викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за кредитом у сумі 978,50 грн. (дев'ятсот сімдесят вісім гривень п'ятдесят копійок), заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 1390,96 грн. (одна тисяча триста дев'яносто гривень дев'яносто шість копійок), заборгованість з комісії за користування кредитом у сумі 1340 грн. (одна тисяча триста сорок гривень), а всього стягнути заборгованість по кредитному договору у загальній сумі 3709,46 грн. (три тисячі сімсот дев'ять гривень сорок шість копійок), а також судовий збір у сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити через пропуск строку позовної давності.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко