Справа № 362/5897/14-ц Головуючий у І інстанції Марчук О. Л.
Провадження № 22-ц/780/2321/15 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Данілова О.М., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Петленко І.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який мотивував наступним:

Між його матір'ю ОСОБА_4 як орендодавцем та ОСОБА_3як орендарем було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1.

20 червня 2013 року ОСОБА_4. за відповідним договором дарування подарувала вказану квартиру позивачу. З кінця червня 2013 року по 29 липня 2014 року відповідач не вносила плату за оренду квартири, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в сумі 21 800 гривень. Наявність такої заборгованості перед позивачем та її розмір відповідач підтвердила розпискою від 29 липня 2014 року, згідно якої вона зобов'язалась виплатити йому зазначену суму боргу до 01 жовтня 2014 року, однак свої зобов'язання по сплаті коштів у встановлений строк не виконала. Зважаючи на наведене, просив суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором оренди квартири в розмірі 21800,00 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для вирішення справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтував скаргу тим, що судом незаконно відмовлено у задоволенні позовних вимог, не взято до уваги доводів позовної заяви. Зазначає, що у відповідності до положень статей 614, 810, 814 ЦК України відповідач зобов'язана сплатити йому суму боргу за договором оренди квартири, яка належить йому на праві власності.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду наведеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що договір оренди квартири АДРЕСА_1 було укладено між матір'ю позивача та відповідачем. Оскільки такого договору між відповідачем та позивачем по справі укладено не було, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі відсутні.

З наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може. У відповідності до положень ст. 814 ЦК України у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять усі права та обов'язки наймодавця. За таких умов, укладення окремого договору найму з новим власником житла для продовження вказаного виду правовідносин не є необхідним. В той же час суд першої інстанції вказану норму закону проігнорував, ухваливши по справі рішення, що не відповідає нормам матеріального права.

Зважаючи на той факт, що наявність заборгованості перед позивачем за оренду квартири та її розмір підтверджується відповідною розпискою відповідача від 29 липня 2014 року, факт виникнення заборгованості за орендними платежами відповідач також підтвердила й у своїй заяві до суду про слухання справи за її відсутності, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх підстав для задоволення позову.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За положеннями ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Зважаючи на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на матеріалах справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 21 800,00 грн. та судові витрати в розмірі 365,40 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді