КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ ___________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1668/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Петренка В.С.
при секретарі - Гарнаженко Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"
про стягнення страхового відшкодування,
ОСОБА_2 звернулася з позовом до ПАТ «СК «Провідна», в якому просила стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 45 817,77 грн., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 3 206 грн., проценти за користування коштами у сумі 399,18 грн., а також інфляційні у сумі 1 901,4 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 посилається на те, що 26 квітня 2013 року між нею та відповідачем ПАТ «СК «Провідна» було укладено договір добровільного комплексного автострахування № 06/6749444/1602/13. Предметом страхування за договором від 26 квітня 2013 року є автомобіль марки Toyota Yaris, 2008 pоку випуску, д/н НОМЕР_1. Згідно п. 9 договору страхова сума за транспортним засобом складала 102 000,00 грн.
Позивачка також вказує, що 04 квітня 2014 року на автодорозі «Одеса - Мелітополь - Новоазовськ» сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої застрахований автомобіль Toyota Yaris, 2008 pоку випуску, д/н НОМЕР_1 отримав істотні пошкодження.
ОСОБА_2 зазначає, що після настання страхового випадку вона відразу звернулася до страхової компанії та повідомила про ДТП, крім цього в подальшому відповідно до п.п. 29, 30, 37, 38 договору від 26 квітня 2013 року надала всі необхідні документи для здійснення виплати страхового відшкодування.
Приблизно всередині червня 2014 року на адресу позивачки надійшло повідомлення від ПАТ «СК «Провідна» про виплату їй страхового відшкодування від 06.06.2014 року, в якому вказувалося, що страхова виплата по події від 04.04.2014 року, в якій був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2 за договором страхування № 06/6749444/1602/13 від 26.04.2013 р. у сумі 14 699,77 грн. буде здійснена через систему «Private Money».
Розрахунок виплати страхового відшкодування проводився відповідачем шляхом вирахування зі страхової суми: франшизи згідно умов договору - 15 300,00 грн., відсотку зносу ТЗ за фактичну кількість днів дії договору в сумі 11 502,23 грн., загальної суми страхових відшкодувань, виплачених раніше 4 998,00 грн., вартості залишків пошкодженого ТЗ в сумі - 55 500, 00 грн.
Позивачка також вказує, що ПАТ «СК «Провідна» був отриманий звіт спеціаліста про оцінку автомобіля від 18.04.2014 року, згідно з яким визначено, що ринкова вартість автомобіля ОСОБА_2 до отримання пошкоджень становила 124 957 грн., вартість відновлювального ремонту станом на 04.04.2014 р. складає 108 613,06 грн., а вартість спричиненої матеріальної шкоди становить 76 618,14 грн.
На підставі викладеного, ОСОБА_2 не погодилася із визначенням ПАТ «СК «Провідна» розміру страхового відшкодування у сумі 14 699,77 грн.
ОСОБА_2 зазначає, що оскільки в звіті спеціаліста не була визначена ринкова вартість її автомобіля після ДТП, вона звернулася до того ж спеціаліста, у якого отримала звіт ПАТ «СК «Провідна», для визначення ринкової вартості її автомобіля після ДТП та, отримавши звіт спеціаліста, ОСОБА_2 18.06.2014 року знову звернулася до відповідача з заявою, в якій просила визначити і виплатити їй страхове відшкодування з урахуванням умов договору та нового звіту спеціаліста, однак ніякої відповіді не отримала. Після чого в серпні 2014 р. ОСОБА_2 повторно звернулася з заявою про виплату страхового відшкодування, однак і ця заява залишилася без відповіді.
Позивачка вказує, що у звіті спеціаліста визначена ринкова вартість її автомобіля до отримання пошкоджень в сумі 124 957 грн.; ринкова вартість автомобіля після ДТП становить 48 339 грн. Враховуючи наступні показники: франшиза - 15 300 грн., відсоток зносу ТЗ за фактичну кількість днів дії договору - 11 502,23 грн.; загальну суму страхових відшкодувань, виплачених раніше - 4 998 грн.; витрати на евакуацію ТЗ - 2 200 грн. (згідно з п.16 Страховик компенсує лише 1 000 грн.), ОСОБА_2 вважає, що сума страхового відшкодування повинна становити 45 817,77 гри. ( 124 957 - 48 339 - 15 300 - 11 502,23 4 998 + 1 000 = 45 817,77 грн.).
Викладені обставини зумовили звернення ОСОБА_2 до суду із даним позовом.
У судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.
Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, своєчасно отримав судові повістки (а.с. 35, 67), у судове засідання повторно не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, а тому відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України за згодою позивачки Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_2, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні 26 квітня 2013 року між ОСОБА_2 (страхувальник) та ПАТ «СК «Провідна» (страховик) на підставі заяви про страхування (а.с. 39-40) було укладено договір добровільного комплексного автострахування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/6749444/1602/13 (а.с. 41-44).
Відповідно до п. 3 договору було застраховано транспортний засіб Toyota Yaris д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2. яка також визначена вигодонабувачем за договором (п. 8). За договором сторонами була обрана програма страхування Варіант А, повне КАСКО (п. 7.3. договору).
Згідно п. 36.5 договору страховими ризиками, на випадок яких здійснюється страхування є ДТП, стихійні лиха, пожежа, протиправні дії третіх осіб, викрадення.
Пунктом 9 договору визначена страхова сума у розмірі 102 000 грн., що відповідає дійсній вартості транспортного засобу на момент укладення договору страхування, про що ОСОБА_2 зазначила у заяві про страхування, вказавши дійсну вартість ТЗ у розмірі 102 000 грн.
Крім того, відповідно до п. 36.9 договору страхування страхова сума встановлюється в межах дійсної вартості ТЗ на момент укладання Договору.
Безумовна франшиза була визначена у розмірі 15% від страхової суми за ризиком «Викрадення» та за іншими ризиками при конструктивній загибелі ТЗ (п. 12.1) та 0 % у всіх інших випадках, ніж зазначено у п. 12.1. договору (п. 12.2.).
Строк дії договору страхування з 27.04.2013 р. до 26.04.2014 р.
Судом також встановлено, що 04 квітня 2014 року на автодорозі «Одеса - Мелітополь - Новоазовськ» сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої застрахований автомобіль Toyota Yaris, 2008 pоку випуску, д/н НОМЕР_1 отримав істотні пошкодження.
07.04.2014 року ОСОБА_2 звернулася до ПАТ «СК «Провідна» із заявою № НОМЕР_3 про факт настання страхової події.
Відповідно до звіту №140416 про оцінку автомобіля НОМЕР_2 від 18 квітня 2014 року, виконаного оцінювачем ОСОБА_4, копію якого позивачка надала суду (а.с.22-26), ринкова вартість автомобіля Toyota Yaris до отримання пошкоджень під час ДТП станом на 4 квітня 2014 року склала 124 957,00 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 108 613,06 грн., а вартість матеріального збитку склала 76 618,14 грн.
Із зазначеного звіту вбачається, що вартість відновлювального ремонту (108613,06 грн.) складає 86,92% від вартості транспортного засобу перед ДТП (124957,00 грн.).
Відповідно до п. 36.3 договору страхування у такому випадку транспортний засіб вважається «конструктивно загиблим», оскільки під «конструктивною загибеллю застрахованого ТЗ» сторони розуміють таке пошкодження застрахованого ТЗ, коли вартість відновлення (ремонту) пошкодженого ТЗ становить 75 і більше відсотків його дійсної вартості безпосередньо перед настанням страхового випадку у день його настання.
Відповідно до п. 39.11 договору у разі конструктивної загибелі застрахованого ТЗ розмір страхового відшкодування обчислюється як різниця між дійсною вартістю застрахованого ТЗ на момент укладання договору за розділом «КАСКО», зменшеною на розмір зносу ТЗ за період дії договору, розрахованого згідно з п. 39.12. договору, і дійсною вартістю пошкодженого внаслідок настання страхового випадку застрахованого ТЗ, загальною сумою страхових відшкодувань, виплачених раніше щодо такого ТЗ (крім випадків, коли у п. 9.2. договору передбачена неагрегатна страхова сума (ліміт зобов'язань страховика), розміром франшизи та сумою несплачених частин страхового платежу за договором. При цьому дійсна вартість пошкодженого внаслідок настання страхового випадку ТЗ визначається на підставі висновку спеціаліста визначеної страховиком експертної організації, виконаного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів; знищений застрахований страхувальник залишає у себе.
Отже, чином розмір страхового відшкодування розраховується наступним чином:
Страхове відшкодування = дійсна вартість ТЗ на момент укладення договору страхування - знос - дійсна вартість пошкодженого ТЗ - загальна сума страхових відшкодувань виплачених по договору раніше - Франшиза - несплачені частини страхового платежу.
Дійсна вартість ТЗ на момент укладення договору страхування становила 102000 грн., про що зазначено у п. 9 договору страхування та заяві про страхування.
При цьому, суд приймає до уваги, що під час розрахунку страхового відшкодування враховується саме дійсна вартість ТЗ на момент укладання договору страхування, а не на момент ДТП, як помилково стверджує позивачка у позовній заяві та при здійсненні свого розрахунку.
Знос застрахованого ТЗ склав 11,2767 %. Відповідно до п. 39.12. договору страхування розмір зносу застрахованого ТЗ за фактичну кількість днів дії договору визначається із розрахунку 12% зносу за рік, рік приймається рівним 365 дням. З моменту набрання чинності договором (27.04.2013 р.) до моменту настання ДТП (04.04.2014 p.) минуло 343 дні. Таким чином, розмір зносу складає 12%/365 х 343 = 11,2767%.
Загальна сума страхових відшкодувань, виплачених раніше по зазначеному договору склала 4998 грн., що по суті позивачкою не заперечувалося та було визнано у позовній заяві та у судовому засіданні.
Враховуючи, що у п. 9.1. договору визначено, що страхова сума є агрегатною, із суми страхового відшкодування має утримуватися 4998 грн. страхових відшкодувань, виплачених по цьому договору раніше по іншим випадкам.
Несплачені частини страхового платежу складають 0 грн.
Судом також встановлено, що зазначена сума була сплачена ОСОБА_2 через систему грошових переказів ПАТ «ПриватБанк» «ПриватМані» 18.07.2014 pоку, що підтверджується платіжним дорученням № 0033175 від 18.07.2014 р. та відомістю до нього від 17.07.2014 р. (а.с. 56-59), однак, у зв'язку з тим, що дану суму ОСОБА_2 у банку не отримала, вона 03.09.2014 року була повернута ПАТ «СК «Провідна».
У надісланому суду письмовому запереченні ПАТ «СК «Провідна» стверджувало, що повторно заяв про перерахування цієї суми ОСОБА_2 не подавала, а тому у відповідача були відсутні підстави для повторного перерахування їй цієї суми.
Крім того, до суми страхового відшкодування додатково мають бути включені 1000 грн. витрат на евакуацію пошкодженого ТЗ з місця ДТП.
Відповідно до умов договору страхування (п. 36.6.) страховик відшкодовує документально підтверджені витрати страхувальника на евакуацію (транспортування) пошкодженого внаслідок настання страхового випадку застрахованого ТЗ, якщо він не має можливості самостійно пересуватися в межах території України в розмірі зазначеному в п. 16 цього договору за одним страховим випадком.
Згідно з п. 16 договору страхування страховик компенсує витрати страхувальника на евакуацію та рятування пошкодженого застрахованого ТЗ у сумі до 1000 грн.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 сплатила за евакуацію Toyota Yaris 2200 грн. (а.с. 28-29), однак враховуючи умови договору страхування відшкодуванню підлягає лише 1000 грн. в межах ліміту за п. 16 договору.
Зі змісту укладеного між сторонами у справі договору страхування не вбачається, що ПАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_2 погодили можливість здійснення виплати страхового відшкодування через систему грошових переказів ПАТ «ПриватБанк» «ПриватМані». В матеріалах справи відсутні докази згоди позивачки на отримання коштів саме таким шляхом.
ПАТ «СК «Провідна» не здійснила повторну виплату ОСОБА_2 нарахованої суми страхового відшкодування і після звернення останньої з позовом до суду, а тому судом частково задовольняються позовні вимоги - суд стягує з відповідача на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 14 699 грн. 77 коп. та витрати на евакуацію транспортного засобу у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
Згідно положень ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.
Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «СК «Провідна» вжила необхідні заходи для належного виконання зобов'язання, перерахувавши ОСОБА_2 суму страхового відшкодування, однак позивачка дану суму у банку не отримала. З урахуванням того, що судом не встановлено наявності вини ПАТ «СК «Провідна» у порушенні зобов'язання, суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 625 ЦК України та стягнення з відповідача пені, інфляційних витрат та процентів за користування коштами.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та з урахуванням його мінімальної ставки підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.
В решті позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя Петренко В. С.