Провадження № 22-ц/783/7182/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В..

за участю секретаря Іванової О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_2 і відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_5акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди ,-

в с т а н о в и л а :

14 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_5 акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона», і в результаті неодноразових уточнень позивач просив: стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона» на його користь 27 498 грн. 48 коп, в тиому числі: 18454 грн страхове відшкодуванн, 8525 ,75 грн інфляційне збільшення суми боргу, 518,71 грн три проценти річних від простроченої суми , і стягнути з ОСОБА_6 5000 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди; стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 23 липня 2014 року о 17 год. 45 хв. ОСОБА_6, керуючи автомобілем RENAULT Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_1, порушивши правила маневрування, не дотримавшись дистанції, здійснив зіткнення у м. Львові на вул. Городоцька, 355б з автомобілем Mitsubishi Outlander., державний номерний знак НОМЕР_2, який належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 895669. Відповідач ОСОБА_6 свою вину у вказаній вище дорожньо-транспортній пригоді визнав. Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_6 застрахована у ОСОБА_5 акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона». 06 серпня 2014 року позивач звернувся до ПАТ «СК «Вона» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак листом № 137 від 16 жовтня 2014 року позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Підставою відмови слугував той факт, що в страховому полісі особливими умовами використання забезпеченого транспортного засобу визначено керування особами з водійським стажем не менше трьох років, а водійський стаж ОСОБА_6 є меншим ніж три роки. Стверджував, що відмова ОСОБА_5 акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона» є безпідставною та неправомірною. В результаті свідомого затягування виплати та відмовою страхового відшкодування позивачу була спричинена моральна шкода, яка виразилась в душевних стражданнях та сильному нервовому стресі.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Вирішено: стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства «Вона» (, р/р 7990 ПАТ «Дельта Банк», МФО 380236) на користь ОСОБА_2 (м. Львів, вул. Грінченка, 11б/29) 17 454,07 (сімнадцять тисяч чотириста пятдесят чотири гривні 07 копійок) страхового відшкодування, а також судовий збір у розмірі 487, 20 грн. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду від 07 жовтня 2015 року в апеляційному порядку оскаржено відповідачем ОСОБА_5 акціонерним товариством «Страхова компанія «Вона» та позивачем ОСОБА_2.

ОСОБА_7 акціонерне товариство «Страхова компанія «Вона» в апеляційній скарзі зазначає, що судом не взято до уваги заперечення апелянта, в яких зазначено, що статтею 37 ЗУ « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961 IV з подальшими змінами, дійсно встановлено підстави для відмови у здійсненні страхової виплати по полісу, однак, дана стаття не вказує, що це є вичерпний перелік таких підстав. Виходячи з цієї норми, ст. 37 Закону допускає, що можуть бути інші підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, ніж ті, які передбачені даною статтею. Вважає, що порушивши істотну умову полісу, відповідач ОСОБА_6 неналежно виконав своє зобовязання, яке було необхідною умовою виконання, спричинив зміну ризику, що є достатньою підставою для апелянта, щоб відмовитися від виконання свого зобовязання щодо виплати страхового відшкодування. Також, всупереч вимог ст. 36.2. ЗУ « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961 IV з подальшими змінами, позивач не надав документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, тому, у випадку здійснення апелянтом страхового відшкодування за рішенням суду, вимога позивача про виплату страхового відшкодування є завищеною на 20% ПДВ на запасні частини у розмірі 2082,49 грн., відповідно до вищезазначеного звіту, а відтак сума страхового відшкодування могла б становити лише 15 371, 58 грн., з розрахунку: 18454,07 грн. вартість ремонту 2082,49 ПДВ на запасні частини 1000,00 грн. франшизи. Враховуючи вищенаведене, відповідач ОСОБА_7 акціонерне товариство «Страхова компанія «Вона» просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач ОСОБА_2 в поданій ним апеляційній скарзі просить рішення в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення інфляційних втрат і 3% річних скасувати, а в частині часткового задоволення позовних вимог залишити без змін. Ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних у розмірі 13710 грн. 48 коп., а в частині частково задоволення позовних вимог залишити рішення без змін. Стягнути з відповідачів на його користь понесені судові витрати. Позивач не погоджується із висновком суду про безпідставність його вимог про стягнення з ОСОБА_5 акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона» суми інфляційних втрат та 3% річних, оскільки положення ст. 625 ЦК України поширюються на випадки прострочення боржником виконання грошового зобовязання, а в даному випадку ОСОБА_5 акціонерним товариством «Страхова компанія «Вона» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, а не про виплату такого, тобто відповідачем не прострочено виплати, згідно строків, встановлених ст. 36.2 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так як у випадку відмови у виплаті страхового відшкодування, останній може вважатися боржником лише на підставі рішення суду. Вважає, що з 16 жовтня 2014 року прийнятим незаконним рішенням ОСОБА_7 акціонерне товариство «Страхова компанія «Вона» порушило його право на відшкодування і з цього часу повністю ухилилось від виконання свого зобовязання. Зазначає, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не надано належної оцінки правової природи підставності вимог про стягнення інфляційних втрат і 3% річних, а відтак такі висновки суду є помилковими та не грунтуються на законі, що свідчить про несправедливий та упереджений розгляд справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить задовольнити частково, з наступних мотивів.

Колегія суддів, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ПрАТ СК «Вона» про повну відмову у стягненні страхового відшкодування , зважаючи на те, що нормами Закону України від 01.07.2004 року № 1961-ІУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено такої підстави для відмови у здійснення страхового відшкодування, як недотримання страхувальником однієї з особливих умов договору страхування. Та обставина, що в страховому полісі зазначено посвідчення водія ОСОБА_6 від 26.04.2012 року, а в. п. 8 полісу зазначено про не допущення до керування застрахованим транспортним засобом осіб з водійським стажем менше 3-х років, впливав на оцінку ризику та розмір страхової премії при укладанні договору між страховиком та страхувальником, але не міг слугувати підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування третім особам.

Водночас колегія суддів , вважає обґрунтованим доводи апеляційної скарги в тій частині, що розмір страхування підлягає зменшенню:

на суму встановленої у договорі страхування франшизи в розмірі 1000 грн ,

та у відповідності до п. 36.2 Закону № 1961-ІУ - на суму податку на додану вартість в розмірі 2082,49 грн.

Відтак , з страховика належало стягнути на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 15371,51 грн ( 18454 грн мінус 1000 грн мінус 2082,49 = 15371,51 грн).

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки позивачем не надано письмових доказів, підтверджуючих понесення позивачем витрат на оплату правової допомоги.

Так як страховиком не було виконано обов»язку по відшкодуванню потерпілій особі страхового відшкодування у сумі 15371,51 грн , то, колегія суддів вважає, що, у відповідності до положень ст. 625 ЦК України, з 17.10.2014 року страховик повинен нести відповідальність за порушення грошового зобов»язання.

Інфляційні нарахування за період з 17.10.2014 року по 22.09.2015 року становлять 7052 грн 54 коп ( страхове відшкодування 15371,51 грн * індекс інфляції 1,462 = 22424 грн 05 коп; 22424 грн 05 коп мінус 15371 грн 51 коп = 7052,54).

Три проценти річних за період з 17.10.2014 року по 22.09.2015 року становлять 319 грн 85 коп ( 3% : 365 днів * 341 день = 2,0808%; 15371,51 грн * 2,0808% = 319,85 грн)

При зверненні із позовом позивач заплатив судовий збір в загальній сумі 487 грн 20 коп, а мав сплатити судовий збір в загальній сумі 521 грн 98 коп ( в т.ч. 243 грн 60 коп по вимогах майнового характеру та 274,98 грн по вимогах немайнового характеру), відтак з позивача належить стягнути в дохід бюджету додатково 34 грн 38 коп ( 521,58 грн мінус 487,20 грн + 34,38 грн).

При поданні апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у сумі 606,33 грн.

Всього позивачем сплачено судовий збір в загальній сумі 1127,91 грн (521,58 грн + 606,33 грн = 1127,91 грн)

Загальна сума , яку колегія вважає такою, що підлягає до задоволення, становить 22743,90 грн ( 15371,51 грн + 7052,54 грн + 319,85 грн = 228743,90 грн).

У відповідності до ч. 5 ст. 88 ЦПК України з відповідача ПрАТ СК «Вона» належить стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 933 грн 89 коп (22743,90 грн * 1127,91 грн /100*27498,48 коп = 932,89 грн).

Керуючись ч. 5 ст. 88, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги позивача ОСОБА_2 і відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона» задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 серпня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_5 акціонерного товариства «Вона» (, р/р 7990 ПАТ ОСОБА_8, МФО 380236) на користь ОСОБА_2 (м. Львів, вул. Грінченка, 11б/29) 17454,07 (сімнадцять тисяч чотириста п»ятдесят чотири гривні 07 коп) страхового відшкодування та судового збору у розмірі 487 грн 20 коп, - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона» (, м. Львів вул. Кримська, 28) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) страхове відшкодування у розмірі 15371 (п»ятнадцять тисяч триста сімдесят одна) гривня 51 коп, інфляційні нарахування за прострочення виконання грошового зобов»язання у розмірі 7052 (сім тисяч п»ятдесят дві ) гривні 54 коп, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 319 (триста дев»ятнадцять) гривень 85 коп, судовий збір у розмірі 932 грн 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 38 коп.

В решті рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 серпня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Приколота Т.І.

ОСОБА_9