УХВАЛА

іменем україни

18 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах Харківської обласної ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, комунальної установи «Богодухівський дитячий будинок-інтернат», Богодухівської міської ради Харківської області, треті особи: комунальне підприємство «Богодухівське бюро технічної інвентаризації», реєстраційна служба Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, Богодухівський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області, служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання недійсним права власності на нерухоме майно, скасування рішень виконавчого комітету та визнання права власності за касаційною скаргою Харківської обласної ради на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 11 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 5 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року прокурор Дергачівського району Харківської області звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за результатами досудового слідства порушено кримінальну справу відносно директора комунальної установи «Богодухівський дитячий будинок-інтернат» ОСОБА_5 (далі - КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат»). Положенням про КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат» (далі - Положення) передбачено, що зазначена комунальна установа заснована на майні спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, тому спірне майно належить Харківській обласній раді. Згідно пп. 5.2, 5.3 Положення майно будинку-інтернату закріплено за КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат» на праві оперативного управління. Будинок-інтернат з дозволу Харківської обласної ради може відчужувати списувати, передавати з балансу на баланс в межах спільної власності майно будинку-інтернату.

14 лютого 2003 року між приватним госпрозрахунковим науково-виробничим комерційним малим підприємством «ТЕМП» (далі - підприємство «ТЕМП») та КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат» було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. У 2004 року підприємство «ТЕМП» передало будинку-інтернату вказану квартиру. Рішенням профспілкового комітету будинку-інтернату від 22 лютого 2008 року надано згоду на заселення у зазначену квартиру сім'ї ОСОБА_4. Згідно додаткової угоди від 10 жовтня 2008 року № 1 до договору від 16 липня 2003 року, укладеного між Харківською обласною радою та КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат» про закріплення майна, яке перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області за КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат» на праві оперативного управління, керівництву будинку-інтернату наказано здійснити заходи щодо реєстрації права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області в особі Харківської обласної ради, на об'єкти нерухомого майна, які перебувають в оперативній власності комунального закладу, до числа яких віднесена і спірна квартира.

У результаті неналежного виконання своїх обов'язків ОСОБА_5, як директор КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат», звернувся до Богодухівської міської ради Харківської області із заявою про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за комунальною установою та видачу свідоцтва про право власності. На підставі цієї заяви виконавчим комітетом Богодухівської міської ради 21 січня 2009 року було прийнято рішення про реєстрацію права комунальної власності на вказану квартиру, та 26 січня 2009 року було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на ім'я КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат».

Після цього ОСОБА_5, не переконавшись у тому, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дотримані вимоги чинного законодавства, з метою приватизації цієї квартири видав наказ від 11 лютого 2009 року № 28 про створення органу приватизації житлового фонду КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат». Органом приватизації було видано розпорядження від 19 лютого 2009 року № 1 про передачу спірної квартири у приватну власність сім'ї ОСОБА_7, видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24 лютого 2009 року. Внаслідок цього було завдано шкоду інтересам територіальної громади сіл, селищ, міст області на суму 97 297 грн. Тобто, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 без відповідних правових підстав було набуто у власність спірну квартиру, тому власник квартири - Харківська обласна рада за представництвом прокурора, змушена звернутись до суду з позовом про витребування свого майна.

Ураховуючи наведене, позивач просив визнати недійсним, незаконним та скасувати розпорядження комісії з питань приватизації житла КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат» від 19 лютого 2009 року № 1; визнати недійсним, незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Богодухівської міської ради від 21 січня 2009 року № 14; визнати недійсним право власності на спірну квартиру за ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_8; визнати недійсним запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - спірну квартиру; визнати право власності на цю квартиру за Харківською обласною радою; визнати такими, що втратили право користування зазначеною квартирою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8; зобов'язати останніх звільнити спірну квартиру.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 11 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 5 червня 2014 року, у задоволенні позову прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах Харківської обласної ради відмовлено.

У касаційній скарзі Харківська обласна рада, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов прокурора задовольнити.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що прокурором не доведено, що спірна квартира є власністю Харківської обласної ради, а відповідачі незаконно, без відповідної правової підстав заволоділи цієї квартирою, оскільки спірна квартира була законно приватизована на осіб, які в ній проживають.

Проте повністю погодитись із такими висновками судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 14 лютого 2003 року між підприємством «ТЕМП» та КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат» було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. У 2004 року підприємством «ТЕМП» передало будинку-інтернату вказану квартиру.

У своїх судових рішеннях як районний суд, так і апеляційний суд у порушення ст. ст. 214, 215, 315 ЦПК України лише формально переписали фактичні обставини справи, проте взагалі не зробили правового аналізу цих обставин, не пославшись на жодні норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно рішення виконавчого комітету Богодухівської міської ради від 21 січня 2009 року № 14 про оформлення права комунальної власності на квартиру АДРЕСА_1 було вирішено оформити право комунальної власності на цю квартиру, видати свідоцтво на право комунальної власності на неї замість договору купівлі-продажу від 14 лютого 2003 року на підставі якого провести реєстрацію КП «Богодухівське БТІ».

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 від 23 січня 2009 року її власником є КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат».

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 січня 2009 року, виданого Богодухівською міською радою, власником цієї квартири зазначено КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат», форма власності - комунальна.

Відповідно до змісту ст. 1, чч. 3, 5 ст. 16, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

У ч. 5 цієї статті зазначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно з ч. 6 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Пунктами 1.2, 5.1-5.4 Положення про КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат» передбачено, що будинок-інтернат заснований на майні спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, тобто Харківської обласної ради.

Згідно з додатковою угодою від 10 жовтня 2008 року № 1 до договору від 16 липня 2003 року № 126, укладеного між Харківською обласною радою та КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат» про закріплення майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області за будинком-інтернатом на праві оперативного управління, була включена квартира АДРЕСА_1.

Тобто, зазначена квартира належала Харківській обласній раді, і суди не дали оцінки тому, чи мав КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат» права та дозволи на відчуження цієї квартири.

Крім того, суди виходили з того, що спірна квартира не була офіційно оформлена як комунальна власність, але фактично використовувалась як гуртожиток установи, в кожну окрему кімнату були вселені працівники даної установи, хоча вона офіційно вона не була визнана та зареєстрована як гуртожиток. Також дана квартира не включалась до числа службових приміщень відповідним рішенням виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області.

Згідно зі ст. 58 ЖК УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Будь-яких інших правових підстав для вселення в вільне жиле приміщення чинним законодавством України та УРСР не передбачено.

Відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 «Про затвердження положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», для приватизації квартири їй необхідно надати відповідний статус службового житла чи квартири в гуртожитку відповідним рішенням виконавчого комітету ради.

Суди вказане не врахували, не звернули уваги на те, що спірна квартира знаходилась у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, тому такий статус повинна була надавати Харківська обласна рада, а не виконавчий комітет Богодухівської міської ради Харківської області.

Також суди не з'ясували, чи надано Харківською обласною радою спірній квартирі статус службового житла або квартири у гуртожитку та на яких правових підставах вселилася до нього сім'я ОСОБА_8.

Крім того, суди виходили з того, що спірну квартиру відповідачами правомірно приватизовано на підставі розпорядження комісії по приватизації житлового фонду, створеного наказом директора КУ «Богодухівський дитячий будинок-інтернат».

При цьому суди не врахували, що відповідно до Положення про порядок та умови приватизації об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, затвердженого рішенням Харківської обласної ради від 5 липня 2007 року № 318-V дозвіл на відчуження та приватизацію майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області надається рішенням обласної ради, а не розпорядженням органу приватизації установи, в оперативному управлінні якої перебуває житлове приміщення.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлено, їх судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Харківської обласної ради задовольнити частково.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 11 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 5 червня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко