Справа № 387/112/15-ц
Номер провадження по справі 2/387/53/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2015 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді Цоток В. В.

при секретарі Придатченко О.О.

з участю представника позивача-відповідача ОСОБА_1

відповідача-позивача ОСОБА_2

представника відповідача-позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, в якому зазначила, що 01.02.2012 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_4 надала відповідачеві готівкові кошти в сумі 95510 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 15.12.2012 року. Позивач виконала взяті на себе зобов'язання у повному обсязі, однак відповідач не повернув позику в обумовлений термін та продовжує ухилятися від виконання взятих на себе зобов'язань . За таких обставин ОСОБА_4 вважає, що має право вимагати повернення ОСОБА_2 суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що в сумарному вигляді становить 3257074 гривні 73 копійки .

ОСОБА_2 24.02.2015 року подав зустрічний позов до ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним, в якому зазначив , що розписка від 01.02.2012 року була написана ним 05.06.2013 року під дією насильства зі сторони ОСОБА_5 . Насправді зазначені в розписці кошти в сумі 95510 доларів США він не отримував від ОСОБА_4

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені у первісному позові вимоги та обґрунтували їх обставинами, викладеним в позовній заяві . Зустрічний позов не визнали повністю, мотивуючи тим, що викладені в ньому обставини не відповідають фактичним обставинам справи. ОСОБА_4 наполягала на тому, що 01.02.2012 року по місцю свого фактичного проживання вона надала позику ОСОБА_2 в сумі 95510 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 15.12.2012 року . Зазначила, що факт виконання нею взятих на себе зобов'язань підтверджується розпискою від 01.02.2012 року, власноручно складеною ОСОБА_2 Стверджувала, що під час надання позики та складання відповідачем боргової розписки обидві сторони діяли добровільно, без будь-якого тиску . Не заперечувала того факту, що 05.06.2013 року мала зустріч з ОСОБА_2 в смт. Добровеличківка Кіровоградської області, біля стадіону " Колос ", де вони між собою обговорювали необхідність та умови повернення позики. Крім неї на той момент були присутні її син, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Будь-якого тиску зі сторони присутніх на ОСОБА_2 не чинилося .

Відповідач та його представник в судовому засіданні первісний позов не визнали повністю, зустрічний позов підтримали у повному обсязі. Обґрунтовуючи свою позицію ОСОБА_2 пояснив, що дійсно, близько семи років тому позичав кошти у чоловіка позивача - ОСОБА_10 ( нині покійного ) . Проте на момент розгляду спору повністю повернув позику . Не повернутими залишилася частина відсотків, яку за домовленістю між відповідачем та ОСОБА_10 останній мав списати . Після смерті ОСОБА_10, що мало місце в жовтні 2012 року, родина останнього неодноразово вимагала у відповідача повернення боргу . 05.06.2013 року на вимогу позивача він зустрівся з останньою в смт. Добровеличківка, біля стадіону " Колос ". Разом з нею на той момент були присутні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Розмова відбувалася в салоні транспортного засобу ОСОБА_4 Сторони сиділи на передніх сидіннях, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на задньому сидінні. Останні стали погрожувати ОСОБА_2 фізичною розправою над ним та членами його родини. В зв'язку з цим він вимушений був власноручно написати боргову розписку від 01.02.2012 року, яка є предметом спору. Проте стверджував, що коштів, які зазначені в розписці, він не отримував . Обгрунтовуючи свої доводи посилався на показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_11, які перебували на місці події.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини :

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму

доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

З розписки від 01.02.2012 року, складеної ОСОБА_2, встановлено, що останній позичив у ОСОБА_4 95510 $ США та зобов'язався повернути борг до 15 грудня 2012 року .

Зазначений документ підтверджує факт передачі позивачем предмету позики відповідачеві та факт існування по день розгляду спору цивільно-правових відносин між сторонами, які виникли з договору позики .

Відповідно до ч.1,2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором .

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

З розписки вбачається, що вона містить строк ( термін ) виконання боржником обов'язку, а саме до 15.12.2012 року .

Таким чином першим днем ухилення ОСОБА_2 від виконання ним взятих на себе зобов'язань є 16.12.2012 року .

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу .

Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності , суд прийшов до висновку, що позивач, являючись позикодавцем , вправі вимагати від відповідача, який є позичальником, повернення позики, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошей з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних з простроченої суми .

З довідки № 08-27/133 від 05.03.2015 року, виданої філією-Кіровоградським обласним управлінням ПАТ " Державний ощадний банк України " , встановлено, що станом на 15 годину 12.02.2015 року ( момент складання заяви про збільшення позовних вимог) офіційний курс НБУ гривні до долара США становив 2509,9142 гривень за 100 доларів США.

Таким чином сума позики в перерахунку на національну валюту станом на 12.02.2015 року становила 2397219 гривень 05 копійок .

При розрахунках береться до уваги кількість днів прострочення, що становить 789 .

Сукупний індекс інфляції за вказаний вище період становить 1,294 .

Таким чином сума боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становить 2397219,05*1,294 = 3102001,45 гривень.

Три проценти річних складають 155458,01 = 2397219,05*789*3%/365

Загальна сума боргу становить 3257459,46 гривень .

Проте зважаючи на ті обставини, що сума боргу, яка визначена позивачем становить 3257074,73 гривні, суд вважає, що первісний позов слід задовльнити повністю в межах заявлених позовних вимог.

При вирішенні зустрічного позову, суд виходить з того, що предметом доказування є факт складання ОСОБА_2 боргової розписки проти його справжньої волі внаслідок застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, а також той факт що грошові кошти не були отримані відповідачем від позикодавця .

При обґрунтуванні своїх доводів сторона відповідача посилалася на показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11 та ОСОБА_2

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кожен окремо повідомили суду, що в один із днів червня місця 2013 року , на прохання ОСОБА_2 вони знаходилися в смт. Добровеличківка біля стадіону " Колос ", де між відповідачем та позивачем відбувалася розмова, пов'язана з борговими зобов'язаннями ОСОБА_2 перед родиною ОСОБА_4 . В їх присутності відповідач визнавав факт наявності вказаного боргу, який за попередньою домовленістю погодилися сплатити ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Проте пізніше останні відмовилися виконувати досягнуті домовленості. Свідки стверджували, що в їх присутності ОСОБА_2 ніяких документів не складав. Будь-якого тиску на нього зі сторони ОСОБА_4 та інших присутніх не чинилося. Розмова відбувалася спокійно.

Показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_11 суд не приймає до уваги, оскільки вказані особи є зацікавленими в результатах розгляду справи .

Судом також звертається увага й на той факт, що ОСОБА_2 оспорив боргову розписку та звернувся до правоохоронних органів про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 355 КК України лише після звернення ОСОБА_4 до суду з позовом про стягнення боргу тобто після спливу 20 місяців після вчинення відносно нього насильницьких дій .

На переконання суду стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на недійсність боргової розписки, а тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 526,625,1046,1047,1049,1050,1051,215,231 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Первісний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_2 борг за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми в загальній сумі 3257074( три мільйона двісті п'ятдесят сім тисяч сімдесят чотири ) гривні 73 копійки.

В задоволенні зустрічного позову - відмовити повністю .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 3654 ( три тисячі шістсот п'ятдесят чотири ) гривні .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі десяти днів з дня отримання його копії шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції .

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Цоток В.В.