Провадження № 2/161/297/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Щерблюк О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю (надалі-ДАБК) у Волинській області , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.06.2014року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - інспекція ДАБК у Волинській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позов мотивує тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1, Волинської області, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 08.07.2010року. Також вона є власником земельної ділянки площею 0,0283га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 109147 від 28.02.2012 року. На зазначеній земельній ділянці знаходиться належний їй на праві особистої приватної власності житловий будинок та наступні будівлі і споруди: прибудова, хлів, вбиральня. Відповідач по справі, ОСОБА_3 є її сусідом. ОСОБА_3, у 2010 році, самовільно, провів реконструкцію сараю під житловий будинок та побудував гараж на АДРЕСА_2 у м. Луцьку, за що його, інспекцією ДАБК у Волинській області, постановою № 385 від 03.11 2011 року, було притягнуто до адміністративної відповідальності. Здійснивши таку самочинну реконструкцію ОСОБА_3 прибудував до реконструйованого сараю прибудову, частина якої знаходиться на належній їй на праві особистої приватної власності земельній ділянці. Таким самочинним будівництвом відповідач по справі завдав їй матеріальної шкоди. Спричинення їй матеріальної шкоди полягає у тому, що провівши самочинну реконструкцію сараю під житловий будинок та здійснивши прибудову на частині належної їй земельної ділянки, прибудова ОСОБА_3 зруйнувала її хлів. Крім цього, самочинно збудований житловий будинок та вбиральня з вигрібною ямою у м.Луцьку по АДРЕСА_2 збудовані з порушенням вимог ДБН 360.92** «Містобудування Планування і забудова міських та сільських поселень в частині недотримання мінімальної відстані між ними та будівлею господарського призначення в м.Луцьку по АДРЕСА_1, про що свідчить відповідь Інспекції ДАБК у Волинській області №881 від 24.11.2011року.

Таким самочинним будівництвом відповідач завдав їй матеріальної шкоди. Спричинення матеріальної шкоди полягає в тому, що провівши самочинну реконструкцію сараю під житловий будинок та здійснивши прибудову на частині належної їй земельної ділянки, відбулося руйнування її хліва, чим їй було спричинено матеріальну шкоду.

Самочинно реконструйований сарай під житловий будинок частково знаходиться на належній їй земельній ділянці, про що свідчить Технічний звіт топографо-геодезичних роботах та схема накладення меж належного їй на праві власності земельної ділянки в натурі з нанесенням будівель і споруд , які належать їй та ОСОБА_3

Внаслідок самочинної реконструкції, відповідач чинить їй перешкоди в користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою, оскільки через таке розміщення прибудови та житлового будинку ОСОБА_3, не лише зруйновано її хлів, а також вона не має можливості встановити огорожу, оскільки заважає житловий будинок і прибудова відповідача. На її неодноразові прохання здійснити перебудову і звільнити належну їй земельну ділянку від своїх споруд, відповідач не реагує.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просила суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання знесення самочинного будівництва, а саме: споруд, які знаходяться на належній їй, ОСОБА_5 на праві приватної власності земельній ділянці, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, АДРЕСА_1, а також просила стягнути завдану їй, ОСОБА_5, матеріальну шкоду.

12.02.2015р. представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, ОСОБА_1, шляхом зобов'язання знесення самочинного будівництва, а саме: вбиральні із вигрібною ямою, та інші споруди, які відносяться до будинковолодіння відповідача, що по АДРЕСА_2 та розташовані на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 у м.Луцьку. Стягнути завдану їй, ОСОБА_5, матеріальну шкоду, а саме: вартість відновлювального ремонту , будівлі хліва (Б-1), що по АДРЕСА_1, у розмірі 19582грн., визначеному згідно висновку №О-141 судової будівельно-технічної експертизи від 23.12.2014р.

В судовому засіданні позивач підтримала позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, з наведених у ньому мотивів.

Відповідач позов не визнав в судовому засіданні та пояснив, що ним добровільно усунуто перешкоди в користуванні земельною ділянкою, знесено вбиральню та вигрібну яму. Визначена експертизою матеріальна шкода є значно завищеною, сарай позивача перебував у незадовільному стані. Крім того, він є пенсіонером, людиною похилого віку, а тому не взмозі відшкодувати значно завищену позивачем шкоду за пошкоджений сарай.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1, Волинської області, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом 08.07.2010року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.08.2010року, виданого комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» № 27124624, а також витягом з Державного реєстру правочинів від 08.07.2010року №8744254.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 109147 від 28.02.2012 року, ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,0283га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за вищевказаною адресою.

Як вбачається з технічного паспорта, виданого комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 21.08.2010 року, на зазначеній земельній ділянці позивача знаходиться належні їй на праві особистої приватної власності житловий будинок та інші будівлі і споруди: прибудова, хлів, вбиральня.

За ухвалою суду по справі було проведено судову будівельно-технічну експертизу №О-141 від 23.12.2014р. щодо визначення вартості відновлювальних робіт пошкодженого майна позивача.

З експертного висновку вбачається, що по АДРЕСА_2 у м.Луцьку (будинковолодіння відповідача ОСОБА_3.), проведено самочинне будівництво на відстані 0,50-0,58м від господарської будівлі ОСОБА_1, що знаходиться на її земельній ділянці по АДРЕСА_1 у м.Луцьку. Між самочинно збудованим житловим будинком по АДРЕСА_2 у м.Луцьку та господарською будівлею ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 у м.Луцьку збудована вбиральня із вигрібною ямою, яка відноситься до будинковолодіння по АДРЕСА_2 у м.Луцьку, та розташована по межі зовнішньої стіни господарської будівлі ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 у м.Луцьку.

В будівництві хліва (Б-1) ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 наявне осідання фундаменту та наскрізні тріщини зовнішньої стіни господарської будівлі і пошкодження будівлі. Наявні пошкодження в будівлі хліва (Б-1) виникли внаслідок додаткового осідання існуючих фундаментів стін. Додаткове осідання існуючого фундаменту будівлі хліва (Б-1) виникло від осідання фундаменту новозбудованих будівель і споруд по АДРЕСА_2 у м.Луцьку, що збудовані на неналежній відстані від господарської будівлі ОСОБА_1 - хліва (Б-1) , що знаходиться на її земельній ділянці, по АДРЕСА_1 у м.Луцьку.

Ринкова вартість відновлювального ремонту будівлі хліва (Б-1) по АДРЕСА_1 у м.Луцьку для ліквідації пошкоджень будівлі, вчинених відповідачем ОСОБА_3, в цінах станом на грудень 2014року становить 19582грн. (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят дві гривні) .

Також згідно даних технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 у м.Луцьку, виконаної закритим акціонерним товариством НВП «Технічне бюро кадастру», вбиральня із вигрібною ямою, яка відноситься до будинковолодіння по АДРЕСА_2 у м.Луцьку, розташована на земельній ділянці ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 у м.Луцьку.

Таким чином, судом встановлено, що внаслідок самочинного будівництва, яке здійснював відповідач, позивачу спричинено матеріальну шкоду, яка полягає в пошкодженні її майна (сараю). Вартість відновлювального ремонту становить 19582грн.

Судом встановлено, що частина самочинно збудованих відповідачем споруд, знаходиться на земельній ділянці, яка належить на праві приватної власності позивачу.

Відповідач у добровільному порядку відмовився зносити самочинно збудовані ним споруди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 376 ЦК України передбачено, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід зобов'язати відповідача ОСОБА_3, за свій рахунок, знести самовільно збудовані споруди на земельній ділянці позивача, в тому числі: вбиральню та вигрібну яму.

Відповідно до ст. 1193 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як слідує із змісту ч.4 ст.1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Судом встановлено, що відповідач є людиною похилого віку , пенсіонером, а тому, суд, з врахуванням вищеперерахованих обставин, вважає за можливе зменшити суму заподіяних збитків, перерахувавши їх розмір до 8000грн., а тому в задоволенні решти позовних вимог позивачу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 376, 391, ч.4 ст.1193, 1166 ч.1 ЦК України, ст. 152 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою за адресою: м. Луцьк, по АДРЕСА_1, шляхом знесення самовільно збудованих споруд, в тому числі: вбиральні та вигрібної ями, що відноситься до будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 8000грн. (вісім тисяч гривень) завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок) судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта