АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2381/15 Головуючий 1-інстанції - Стеганцов С.М.
Справа № 637/847/14-ц Доповідач - Зазулинська Т.П.
Категорія - спадкові
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - КОЛТУНОВОЇ А.І.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

за участю секретаря - Пруднікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в мсті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнень, станом на 27 січня 2015 року просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на на ? житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та на ? земельної ділянки сільськогосподарського призначення розміром 8,1148 га .

В обгрунтування заявлених вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок та земельну ділянку. Разом зі своєю дружиною він проживав в будинку батька на час його смерті та до кінця 2000 року. а потім через скандали із відповідачкою змушений був підти з будинку.

Оформленню спадкових прав на прийняту спадщину перешкоджає відсутність правовстановлюючих документів на будинок і земельну ділянку.

Відповідач в особі пртедставника за довіреністю проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючитсь на те,що позивач не вступив в управління спадковим майном та у ввстановолений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте після смерті батька виїхав з будинку і проживає за іншою адресою.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної частки (паю) згідно сертифікату сер. НОМЕР_1, зареєстрованого за № 248 12.02.1997 року,. розташовану на землях реформованого КСП «Нова Зоря» на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського районку Харківської області.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на ? житлового будинку та ? земельної ділянки (паю) в порядку спадкування за законом у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на ухвалення необґрунтованого і невмотивованого рішення з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що після смерті батька позивача та відповідача відкрилась спадщина, яка складалась із житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площа якої становить 8,1148 га., що знаходиться на території Волоськобалаклійської сільської ради.

Вказує, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 « Про судову практику у справах про спадкування» до цієї спадщини повинно застосовуватись чинне на той час законодавство.

Стверджує, що вона фактично вступила в управління всім майном померлого відразу після його смерті, як того вимагає ст.548, 549 ЦК УРСР, так як доглядала за будинком, користувалась майном та земельними ділянками до самої смерті спадкодавця, про відмову від прийняття спадщини не заявляла, а 11 квітня 2011 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.

Зазначає, що позивач також був зареєстрований та фактично проживав за тією адресою, однак мав би право на спадщину, якщо б вступив в управління майном, але він після смерті батька одразу переїхав з вказаного будинку та до сьогодення проживає зі своєю сім'єю за іншою адресою.

Наголошує, що з 1999 року відповідач користується всіма приміщеннями будинку, здійснює його ремонт за власні кошти, сплачує комунальні послуги, а позивач жодного разу не прийшов, бажання користуватись будинком чи земельною ділянкою не виявляв, про використання цих об'єктів відповідачем знав.

Вважає, що жодної підстави, визначеної у ст.549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини позивач не виконав, а одне лише місце реєстрації проживання не дає підстав вважати, що особа вступила в управління майном.

Крім того вказує, що жодних доказів того, що позивач звертався до нотаріальної контори у шестимісячний строк після смерті батька матеріали справи не містять, хоча для цього у нього були всі умови, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину також відсутня.

Стверджує, що у даному випадку суд перебрав на себе повноваження нотаріальних органів та прямо порушив вимоги закону щодо обов'язкового адміністративного порядку оформлення спадкових справ на спадкове майно.

Представник позивача ОСОБА_7 на апеляційну скаргу подав заперечення, в яких просить відмовити у її задоволенні та залишити рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на безпідстапвність доводів скарги.

Заслухавши доповідь судді; пояснення представників сторін, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст .303 ЦПК України: в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія доходить висновку, що апеляцйна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач на день смерті свого батька проживав разом із ним і на протязі більше 1-го року після його смерті проживав в його будинку, що є підтвердженням прийняття ним спадщини.

Судова колегія погоджується з вказаними висновками суду, оскільки вони грунтуються на законі і відповідають обставинам справи.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6.

Чиним рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 12 січня 2015 року встановлено факт того, що ОСОБА_6, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_4 та факт належності ОСОБА_6 будинку АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції правильно визначив, що спір, який виник між сторонами. повинен вирішуватись за правилами ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6

Відповідно до ст. ст. 525, 548, 549 цього Кодексу:

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

якщо він подав до державної нотаріальної контори по місту відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Довідками Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області підтверджено, що до часу смерті ОСОБА_6 проживав у своєму будинку АДРЕСА_1 і разом з ним проживали його діти -сторони по справі та дружина позивача - ОСОБА_8 Актом, складеним комісією за участю депутата вказаної сільської ради та даними паспорта позивача підтверджено, що він зареєстрований в цьому будинку (а.с.29,35)

Заяв про відмову від прийняття спадщини позивач до нотаріальної контори не подавав.

11 квітня 2011 року державним нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області відповідачці видані свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається, зокрема з ? частини будинку АДРЕСА_1 і ? права на земельну частку (пай), розміром 8,98 в умовних кадастрових гектарах, належного померлому ОСОБА_6 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1, зареєстрованого за № 248 від 12.02.1997 року.

Отже фактичне прийняття спадщини позивачем доведено належними доказами і доводами апеляційної скарги не спростовано.

Посилання апелянта на те, що суд перебрав на себе функції нотаріального органу, вирішивши вимоги про визнання права власності на спадкове майно, не є підставою для скасування рішення, оскільки твердження позивача про неможливість оформлення спадкових прав в нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно підтверджено відповіддю Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області, з роз»ясненням позивачу права на звернення до суду. ( а.с.64)

Частиною другою статті 308 ЦПК України визначено, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судова колегіяі визнає, що рішення ухвалено судом з додержаннм норм матеріального і процессуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляцйної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1ч.1 ст.307, ст.ст.308.313,314,315,317,319,324 ЦПК України судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна.Суддя -