Провадження №22-ц/784/568/15
Головуючий першої інстанції:Павлова Ж.П.
Доповідач апеляційної інстанції: Галущенко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Лисенка П.П.

Серебрякової Т.В.

із секретарем- Орельською Н.М.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.01.2015 р. у справі за

позовом

ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

16. 12. 2014 р. ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до ПАТ «Креді Агріколь Банк» про зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.12.2014 р. вказана заява залишена без руху для усунення недоліків, а ухвалою судді того ж суду від 14.01.2015 р. повернута позивачу як неподана на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на необґрунтованість та незаконність ухвали судді, просила про її скасування та направлення справи для розгляду до суду першої інстанції.

Перевіряючи законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах оскарження, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 312 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, якщо її постановлено з порушенням норм судочинства чи судом порушено встановлений порядок вирішення процесуального питання.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_3 як неподану, суддя виходила з того, що вона містить недоліки, які унеможливлюють відкриття провадження у справі. Зокрема позивачем визначено неналежний спосіб захисту порушеного права, не визначено коло осіб, які мають приймати участь у справі, не уточнено позовні вимоги, а також не викладено обставини справи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину справи.

Але з таким висновком повністю погодитись неможливо, оскільки він суперечить дійсному змісту позовної заяви, доданим до неї матеріалам та вимогам процесуального закону.

Так, вимоги до змісту та форми позовної заяви вичерпно визначені ст. 119 ЦПК України.

Зокрема п.п. 1-5 ч.2 зазначеної статті вимагають від позивача зазначення імен позивача та відповідача, викладення змісту позовних вимог, зазначення обставин, якими він обгрунтовує свої вимоги та докази, якими, на його думку, підтверджуються позовні вимоги.

При цьому, обгрунтованість позовних вимог, достовірність та достатність наданих доказів, згідно з приписами п. 3 ч. 6 ст. 130, ст. ст. 214-215 ЦПК України, є предметом доказування при судовому розгляді справи і не входить до переліку обставин, які мають з'ясовуватися суддею при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, заява, з якою звернулася ОСОБА_3, подана в порядку позовного провадження, про надання інформації щодо розміру кредитної заборгованості відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та свідчить про обрання позивачкою належного способу захисту. Відповідачем по даній справі є ПАТ «Креді Агріколь Банк».

Так, відсутність слова «позовна», в назві поданого до суду звернення, та слова «відповідач» несуть суто формальний характер, а їх відсутність можна віднести до недотримання загальних вимог, встановлених до форми документу, а не до змісту та форми позовної заяви.

Залишаючи позовну заяву без руху, а згодом повертаючи її як неподану у зв'язку з наявністю недоліків, суддя не врахувала цих вимог закону та безпідставно посилалася на відсутність необхідних доказів.

Зазначене є неприпустимим, адже вказане питання підлягає з'ясуванню підчас судового розгляду, а не на стадії відкриття провадження у справі.

Інших недоліків, які б унеможливлювали відкриття провадження у справі, суддею не зазначено.

Встановлене свідчить про необгрунтованість оскаржуваної ухвали та необхідність її скасування, у відповідності до вимог ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.01.2015 р. - скасувати, а матеріали справи повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але оскарженню у касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова