Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА

Номер провадження 2-зз/711/72/15

Справа № 2-281/06

07 грудня 2015 року

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

Головуючий суддя: Дунаєв С.О.

при секретарі: Скляр М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.01.2006р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в якості забезпечення позову був накладений арешт на майно, а саме:

-автомобіль НОМЕР_1, 1984р.в., який належить ОСОБА_3.

24.03.2006р. у зазначеній цивільній справі було ухвалено судове рішення, яким позовні вимоги задоволені частково. Разом з тим, при ухваленні судового рішення суд не скасував прийняті ним заходи забезпечення позову. Тому до суду звернувся заявник з заявою, в якій просив скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_3, посилаючись на те, що це майно належить йому оскільки він купив його 20.08.2007р. на підставі довіреності.

У судове засідання сторони не зявилися. Про час і місце розгляду заяви повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.5 ст.154 Цивільно-процесулаьного кодексу України (далі ЦПК) неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.154 ЦПК суд може скасувати заходи забезпечення позову.

Зі змісту ст.154 ЦПК вбачається, що право звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову належить особі, стосовно якої такі заходи вчинялися, тобто власнику арештованого майна.

В контексті положень ст.ст.4, 11 ЦПК, ст.16 Цивільного кодексу суд розглядає справи за заявами фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і у спосіб, визначений законами України. Разом з тим, заявник не має права звертатись до суду з заявою про скасування арешту з арештованого майна, оскільки він не є особою, яка брала участь у справі або особою, якій належить арештоване майно (тобто належним власником з зареєстрованим у встановленому законом порядку правом власності), а тому його права не може бути захищене у такий спосіб, тож суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви.

Разом з тим, керуючись положеннями ч.4 ст.10 ЦПК, суд вважає за необхідне розяснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.154 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4