У Х В А Л А

іменем україни

25.11.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Домніцького В.В.,

при секретарі судового засідання Єфремової М.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про визнання дій протиправними та скасування постанови головного державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

03.08.2015 року скаржник, ОСОБА_2, звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеною скаргою, посилаючи на те, що головним державним виконавцем, у ході здійснення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2п-509, виданого 25.11.2010 року Ужгородським районним місцевим судом Закарпатської області, було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №34979466 та дану постанову разом з виконавчим листом направлено для подальшого виконання до відділу ДВС Міжгірського РУЮ. ОСОБА_2, мотивує скаргу тим, що право вибору місця виконання належить стягувачу, та вказує, що діями державного виконавця були порушені її права на отримання належних їй коштів. На підставі наведеного, скаржник просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ від 18.12.2014 року та зобовязати МВ ДВС Ужгородського МРУЮ поновити виконавче провадження №34979466, вжити всіх заходів щодо виконання рішення суду згідно із законом України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець МВ ДВС Ужгородського МРУЮ, ОСОБА_3, у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги та зазначив, що оскаржувані виконавчі дії були вчинені державним виконавцем правомірно, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Вказав, що постановою державного виконавця у 2013 році було звернуто стягнення на пенсію боржника ОСОБА_4, було оголошено в розшук автомобіль боржника у 2013 році, а також накладено арешт на все майно боржника. Так як боржник отримував пенсію в Управлінні ПФУ в Міжгірському районі, транспортний засіб, належний боржнику, не було виявлено протягом року та у м. Ужгороді не було майна на яке можна було звернути стягнення 18.12.2014 року було винесено постанову про закінчення даного виконавчого провадження, та передано дану постанову разом із виконавчим документом до відділу ДВС Міжгірського РУЮ, та було надано документи, для підтвердження вищенаведеного.

У судовому засіданні представник скаржника, ОСОБА_1, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, у своїх поясненнях підтвердила обставини, викладені у скарзі, просила суд скаргу задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

25.11.2010 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист № 2п-509, відповідно до якого судом було вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 борг у суммі 118339,87 грн.

31.10.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №34979466, за вищевказаним виконавчим листом.

16.11.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

28.02.2013 було державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, згідно з якою, в розшук було оголошено автомобіль марки ГАЗ 3102, кузов 12724, днз 22808 Р.

Вищевказаний автомобіль розшуковували органи внутрішніх справ, та не було виявлено протягом року.

15.04.2013 року постановою державного виконавця було звернуто стягнення на пенсію боржника, ОСОБА_4, яку він отримував в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області.

Згідно з повідомлення Управління ПФУ в місті Ужгороді Закарпатської області від 23.01.2014 року № 1272/05, відрахування припинено від 01.02.2014 року, у звязку із виїздом ОСОБА_4 на постійне місце проживання в с. В. Студений, 510, Міжгірського району та отриманням пенсії в УПФУ в Міжгірському районі.

18.12.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі відсутності на території міста Ужгорода майна боржника на яке можна звернути стягнення, а також наявність факту отримання боржником пенсії в Управлінні ПФУ в Міжгірському районі Закарпатської області, що передбачено п.10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»

Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Із змісту статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно частини 5 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

У ході судового розгляду встановлено, що на території міста Ужгорода відсутнє майно боржника, на яке можливо звернути стягнення. Проте встановлено, що боржник проживає в с. В. Студений, 510, Міжгірського району та отримує пенсію в Управлінні ПФУ в Міжгірському районі.

Виходячи із вищенаведеного, враховуючи обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії головного державного виконавця є правомірними, на підставі чого вважає, що подана заявником скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 57-61, 208-210, 292, 294, 386-388 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про визнання дій протиправними та скасування постанови головного державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Головуючий В.В. Домніцький