Справа № 464/890/15-ц
пр.№ 2/464/599/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Дзюба І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням,-

в с т а н о в и в :

позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом, в якому просять стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 25 000 грн.; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 грн.; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 відшкодування збитків у розмірі 2 975 грн.; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понесені витрати на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.12.2013р. о 16.30 год. відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Т-4», (д.н.з. НОМЕР_1), рухаючись ним по автодорозі Львів - Шегині в напрямку до м.Львова, на 18 км+580 м, біля с.Бартатів Городоцького району Львівської області, грубо порушив вимоги п.1.3, п.1.5 Розділу 1, п.2.36. Розділу 2, п.10.1 Розділу 10, п.11.2. Розділу 11, п.1.1 Розділу 34 Дорожня розмітка чинних Правил дорожнього руху України, в результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Jeep Grand Cherokee» (д.н.з. НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_1 Дані обставини встановлені вироком Городоцького районного суду Львівської області від 12.12.2014р., яким ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Згідно висновку судово-медичної експертизи №347/13 від 30.12.2013р. внаслідок ДТП потерпілому ОСОБА_1 було заподіяно струс головного мозку та вивих лівого плеча, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров'я. У зв'язку із отриманими травмами ОСОБА_1, у період з 04.12.2013р. по 16.12.2013р. перебував на стаціонарному лікуванні в Городоцькій центральній районній лікарні. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №279/13 від 19.12.2013р. в результаті ДТП потерпілій ОСОБА_2 заподіяно закритий перелом середньої третини лівої ключиці із зміщенням, перелом 4, 6, 7 ребер зліва, черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій м'яких тканин лівого плеча, передпліччя, грудної клітки, які відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження. Внаслідок отриманих травм ОСОБА_2 у період з 01.12.2013р. по 24.12.2013р. перебувала на стаціонарному лікуванні в Городоцькій центральній районній лікарні, а з 25.02.2014р. по 05.03.2014р. в неврологічному відділенні Львівської обласної клінічної лікарні. Внаслідок описаного кримінального правопорушення потерпілим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було заподіяно моральну шкоду, яку просять стягнути з відповідача в судовому порядку.

Позивачі та представник позивача в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник позивача подав суду клопотання про можливість розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені цією особою.

Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 12.12.2014р. ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочину, передбаченому ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 220 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (3740 грн.) без позбавлення права керувати транспортними засобами. Із змісту вироку вбачається, що відповідач ОСОБА_3 01.12.2013р. о 16.30 год., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Т-4», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Львів - Шегині в напрямку до м.Львова, на 18 км+580 м, біля с.Бартатів Городоцького району Львівської області, грубо порушив вимоги п.1.3, п.1.5 Розділу 1, п.2.36. Розділу 2, п.10.1 Розділу 10, п.11.2. Розділу 11, п.1.1 Розділу 34 Дорожня розмітка чинних Правил дорожнього руху України, а саме, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, безпричинно перетнув суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, чим створив небезпеку для руху зустрічного автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який в цей момент був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування гальмування, діючи відповідно до вимог п.12.3 Розділу 12 чинних ПДР України, однак, бажаючи уникнути зіткнення, вивернув кермо ліворуч, рухаючись на зустрічну для себе смугу, де відразу ж зіткнувся із автомобілем марки «Volkswagen Т-4», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який почав повертатись на свою смугу руху, як наслідок, потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали різного ступеня тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень.

Із висновку судово-медичної експертизи №347/13 від 30.12.2013р., вбачається, що внаслідок вищезгаданої ДТП потерпілому ОСОБА_1 було заподіяно струс головного мозку та вивих лівого плеча, які утворились від дії твердих тупих предметів, можливо до виступаючих частин салону автомобіля, в час та при обставинах вказаних в постанові та потерпілим і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров'я. У зв'язку із отриманими травмами ОСОБА_1, у період з 04.12.2013р. по 16.12.2013р. перебував на стаціонарному лікуванні в Городоцькій центральній районній лікарні.

Згідно висновку експерта №279/13 від 19.12.2013р., за результатами проведеної судово-медичної експертизи, у ОСОБА_4 виявлено наступні ушкодження: закритий перелом середньої третини лівої ключиці із зміщенням, перелом 4, 6, 7 ребер зліва, черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій м'яких тканин лівого плеча, передпліччя, грудної клітки, які утворились незадовго до її поступлення в лікарню від дії тупих предметів, викликали тривалий розлад здоров'я (більше 21 дня) і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Внаслідок отриманих травм ОСОБА_2 у період з 01.12.2013р. по 24.12.2013р. перебувала на стаціонарному лікуванні в Городоцькій центральній районній лікарні, а з 25.02.2014р. по 05.03.2014р. в неврологічному відділенні Львівської обласної клінічної лікарні, що підтверджується випискою № 4801 з медичної картки стаціонарного хворого складної на її ім'я. Крім того, з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 672931 від 20.03.2014р. вбачається, що ОСОБА_2 встановлена ІІ група інвалідності загального захворювання.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема:

- у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Вина відповідача ОСОБА_3 у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілим - позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується вироком Городоцького районного суду Львівської області від 12.12.2014р., висновками експерта №347/13 від 30.12.2013р. та №279/13 від 19.12.2013р., а також визнавальними поясненнями самого ОСОБА_3 даними під час судового розгляду кримінальної справи.

Відтак протиправними діями відповідача потерпілим - позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було завдано моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болю та стражданнях, яких вони зазнали у зв'язку із ушкодженням здоров'я, що потребувало тривалого лікування; непомірного страху та побоювання за власне життя в момент зіткнення, яке відбулось внаслідок ДТП; переживань, тривалого клопоту, незручностей внаслідок відвідування медичних закладів; втрати психологічної рівноваги внаслідок порушення сталого побуту, життєвих зв'язків; знищення належної їм власності - автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee», д.н.з. НОМЕР_2, який не підлягає технічному відновленню; порушення психічного та біологічного стану організму внаслідок вживання (зовнішнього, внутрішнього) численних медпрепаратів, проведення необхідних обстежень та медичних процедур.

Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

На думку суду безспірним є той факт, що внаслідок протиправних дій позивачам була заподіяна моральна шкода, однак враховуючи характер та глибину душевних страждань ОСОБА_1 та ОСОБА_2, характер правопорушення, внаслідок, якого їм було завдано фізичного болю та страждань, ступінь вини відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити на користь ОСОБА_1 - 10 000,00 грн., а на користь ОСОБА_2 - 20 000,00 грн.

Частковому задоволенню підлягають вимоги про стягнення з відповідача в користь позивачів понесених останніми витрат на правову допомогу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлена свого порушеного права (реальні збитки).

Виходячи зі змісту ст.ст. 56, 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, підтверджуватись відповідними платіжними документами.

Враховуючи наведене, з відповідача підлягають стягненню в користь позивача ОСОБА_1 збитки понесені останнім на оплату правової допомоги у розмірі 2 975 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 23.01.2015р. та квитанцією № 13240.299.1 від 28.01.2015р. В задоволені вимог про стягнення з відповідача решти заявлених збитків у вигляді витрат на правову допомогу слід відмовити за недоведеністю (відсутністю документальних доказів) оплати таких витрат зі сторони позивачів.

Оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору за подання позову про відшкодування шкоди завданої злочином, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача, відповідно до частини задоволених вимог, слід стягнути на користь держави судовий збір в загальному розмірі 329,75 грн.

На підставі ст.ст.22, 23, 1167, 1187 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та керуючись ст.ст.1, 10, 56, 60, 61, 84 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10 000 гривень відшкодування моральної шкоди та 2 975 гривень збитків понесених на оплату правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 20 000 гривень відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 329 гривень 75 коп. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів після його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Головуючий: