Справа № 628/3414/15-ц
Провадження № 2/628/1426/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015р Купянський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Клімової С.В.

за участю секретаря - Бавики Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Купянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Куп'янського міськрайсуду від 26.11.2014 року на користь відповідачки ОСОБА_3, яка є його колишньою дружиною, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. За рішенням Куп'янського міськрайонного суду від 01.04.2015 року позивач на користь відповідачки ОСОБА_2, з якою знаходиться в зареєстрованому шлюбі, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Також позивач за рішенням Куп'янського міськрайонного суду від 28.07.2015 року сплачує на користь відповідачки ОСОБА_2 на її утримання, аліменти у розмірі 1/8 часини всіх видів прибутку до досягнення донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, 3-річного віку.

У зв'язку зі зміною сімейно-матеріального становища, позивач просить суд змінити розмір аліментів, ухваливши рішення відповідно до якого стягнути з позивача на користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частини на 1/8 частину щомісячно та на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно з 1/4 частини до 1/8 частини доходу позивача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачка ОСОБА_3 звернулася до суду з письмовим запереченням на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що позов позивача підлягає задоволенню частково, оскільки позивач та відповідачка ОСОБА_2 проживають разом, ведуть спільне господарство та мають єдиний сімейним бюджет. Не заперечує проти зміни розміру аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини з 1/3 на 1/8 часину з усіх видів доходу позивача. В іншій частині просить суд залишити без задоволення.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову які просить суд задовольнити, пояснивши, що у сукупності сплачує аліменти у розмірі 70% свого доходу, у зв'язку з чим не має можливості матеріально забезпечити себе, а також надавати в натурі матеріальну допомогу своїм неповнолітнім дітям.

Крім того зазначив, що з відповідачкою ОСОБА_2 фактично не проживає, не веде з нею спільного господарства та єдиного бюджету.

Відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, надавши телефонограми відповідно до яких просять суд розглянути справу у їхню відсутність. Вимоги позову не визнають.

Зясувавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так за рішенням Куп'янського міськрайсуду від 26.11.2014 року позивач на користь відповідачки ОСОБА_3, з якою знаходився у шлюбі до 26.11.2013 року, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. За рішенням Куп'янського міськрайонного суду від 01.04.2015 року позивач на користь відповідачки ОСОБА_2, з якою знаходиться в зареєстрованому шлюбі, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Також позивач за рішенням Куп'янського міськрайонного суду від 28.07.2015 року сплачує на користь відповідачки ОСОБА_2 на її утримання, аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів прибутку до досягнення донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 3-річного віку.

Відповідно довідки з відокремленого підрозділу Моторовагонне депо Люботин Державного підприємства Південна залізниця, позивач працює на зазначеному підприємстві в якості машиніста електропоїзда та з лютого 2015 року по липень 2015 рік отримав заробітну плату у розмірі 58096,65коп. з якої, 14383,57грн. сплатив аліменти (а.с.4-11).

Статтею 150 Сімейного кодексу України, визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 1 статті 182 Сімейного кодексу України, передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів на дитину, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених законом.

Згідно ст.ст. 18, 27 Конвенції «Про права дитини», батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Враховуючи викладене, суд критично відноситься до доводів позивача про те, що шлюбно - сімейні відносини з відповідачкою ОСОБА_2 фактично припинені, разом не проживають та не ведуть спільного господарства, бюджету, оскільки будь-яких доказів в розпорядження суду, які б підтверджували зазначені обставини, позивачем не надано.

Доказів того, що позивач дійсно виконує зобов'язання щодо виплати аліментів відповідно до рішення Куп'янського міськрайсуду від 01.04.2015 року та 28.07.2015 року на користь його дружини на її утримання та на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_5, шляхом пред'явлення виконавчого листа для виконання до відділу державної виконавчої служби або за місцем роботи, або доказів того, що він самостійно у добровільному порядку виконує рішення суду, матеріали справи не містять.

Довідка з місця роботи позивача, спростовує доводи позивача, що він в добровільному порядку згідно особистої заяви, сплачує аліменти на користь відповідачів понад 70% свого доходу (а.с.11).

Згідно з п.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд, оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає що позивачем у судовому засіданні не доведено перед судом свого позову, що є його обовязком відповідно до ст. 10 ЦПК України, при цьому суд сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи розяснював сторонам їх права та обовязки, попереджував про вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов є необґрунтований і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 61, 209, 212, 214-218 ЦПК України, ст.ст.150,180,182,192 Сімейного Кодексу України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 18, 27 Конвенції «Про права дитини», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 04.12.2015р.

Суддя Купянського міськрайонного суду

Харківської області ОСОБА_6