Справа № 274/4986/15-ц
Провадження № 2/0274/2019/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2015 року . Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого судді Хавронюк О.Л., з участю секретаря - Лободи В.Л.,позивача. представника позивача-Берегового В.Є., третьої особи -ОСОБА_1,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Великоп"ятигірської сільської ради Бердичівського району про визнання права власності на майно за набувальною давністю ,

В С Т А Н О В И В :

Позивачем заявлено зазначені вимоги з тих підстав, що вона з 1975 року проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 ,проте не має змоги оформити право вланості на квартиру . Вказана квартира була виділена її сім"ї підприємством -станцією штуччного запліднення с.Мирне Бердичівського району, вказане підприємство ліквідовано .Будинок , в тому числі і квартира позивача на балансі відповідача не перебуває,право власності на неї ніким не оформлено, а тому в силу ст.344 ЦК України позивач набула право власності на квратиру за набувальною давністю.

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали повністю.Позивач вказала, що з 1975 року проживає в квартирі з сином , оплачує комунальні послуги.Своїми силами мешканці будинку провели газ, проводять поточний ремонт в будинку.

Третя особа -ОСОБА_1 заявлені позивачкою вимоги просить задоволити. Ствердив, що проживає в квартирі майже від народження .

Представник відповідача в судове засідання не з"явився. подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає в повному обсязі та просить задоволити. В

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цей Кодекс набирає чинності з 01.01.2004р., а пунктом 8 цих положень встановлено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюється, також, на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, перебіг строку володіння майном для визнання права власності на нього за набувальною давністю слід рахувати тільки після 01.01.2001р.

Беручи до уваги, що предметом позову у даній справі є визнання права власності на спірне майно за набувальною давністю, суду насамперед необхідно встановити:

- момент виникнення права власності за набувальною власністю та строк володіння;

- характер володіння (добросовісне, недобросовісне);

- обставини справи, за якими виникло володіння спірним майном й чи підпадає це володіння під ознаки безтитульного (незаконного) володіння;

- юридичний статус спірного майна, а саме, чи є це майно чужим для позивача.

- особу, яка є власником спірного майна.

Судом встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстровано. На балансі у відповідача не перебуває, документи станції штучного заплідення на зберігання в архів не надходили (а.с.12-14). Позивачка, третя особа проживають у вказаній квратирі постійно з 1975 року, про що свідчить довідка виконкомусільської ради, виписка з домової книги (а.с.7, 13), а також пояснення свідків ОСОБА_3,ОСОБА_4 щодо проживання позивачки в квратирі з 1975 року .

Як свідчать матеріали справи, строк володіння нерухомим майном позивачем складає більше десяти років,причому таке володіння відбувалось відкрито та з відома відповідача.Останній своїх прав на квартиру не заявляв .

Факт відкритого та безперервного володіння спірним майном позивачем з 1975 року по теперішній час сторонами не оспорюється. визнається відповідачем.Наведене свідчить про те, що позивач добросовісно заволодів спірним майном і з 1975 року, відкрито та безперервно ним користувався увесь цей час. Крім того, сторонами не надано належних доказів того, що будь-яка інша особа заявила свої права на це нерухоме майно шляхом предявлення відповідного позову.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, обов'язок доказування та подання доказів покладається на сторони.Відповідачем обставини, викладені в позові, жодним доказом не спростовані.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і позивач має право на захист своїх прав шляхом визнання за нею права власності на квартиру .

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88,212-215,209,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити повністю.Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 за набувальною давністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя :