Придніпровський районний суд м.Черкаси
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2015 року м.Черкаси
Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі
Головуючого судді: Михальченко Ю.В.
При секретарі: Терезюк С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про скасування постанови відділу державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої онуки ОСОБА_3, звернулись до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовною заявою до Черкаської міської ради, Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про скасування постанови відділу державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В обґрунтування позовних вимог, позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6. 09.04.2013 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповів ОСОБА_1 все своє майно. На момент смерті ОСОБА_6 належало на праві приватної власності 5/6 частин квартири АДРЕСА_1. Згідно довідки КП «ЧООБТІ» від 09.04.2014 року квартира АДРЕСА_1 зареєстрована у ЧООБТІ за ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9. ОСОБА_8 доводилась ОСОБА_6 першою дружиною, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. ОСОБА_9 доводився ОСОБА_6 сином, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Після смерті першої дружини, ОСОБА_6 подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, але, свідоцтво про право на спадщину не отримав і не зареєстрував право власності на відповідну частину квартири АДРЕСА_1 в КП «ЧООБТІ». ОСОБА_9, після смерті матері ОСОБА_8, заяву про прийняття спадщини не подав. Згідно свідоцтва на право власності на житло від 18.01.2000 року виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в рівних частках. Після смерті ОСОБА_9, його батько ОСОБА_6 подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Крім нього, заяву до нотаріуса подала ОСОБА_10 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в інтересаx неповнолітньої доньки свідоцтво про право на спадщину не отримали. В шестимісячний строк, з дня смерті ОСОБА_6, ОСОБА_1 подано до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину не отримано. Нотаріусами винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з накладеними арештами на квартиру.
В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_11 позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Судові витрати просила залишити на позивачах. В подальшому в судове засідання не з»явилась, просила справу розглянути в її відсутність.
Представник відповідача Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, та подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність.
Представник відповідача Черкаської міської ради належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, та подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність.
Третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, та подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність.
Представник КП «ЧООБТІ» пояснила суду, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване у ЧООБТІ за ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9. Відомості щодо заборон та обмежень на вказану квартиру у КП «ЧООБТІ» відсутні.
Суд вислухавши представника позивачів ОСОБА_11 та вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ч.2 ст.114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Згідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_6. 09.04.2013 року ним складений заповіт, яким ОСОБА_6 заповів все своє майно ОСОБА_1 На час смерті, ОСОБА_6 належало на праві приватної власності 5/6 частин квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 Інших спадкоємців немає.
Згідно довідки КП «ЧООБТІ» від 09.04.2014 року квартира АДРЕСА_1 зареєстрована у ЧООБТІ за ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9.
ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року. ОСОБА_6 подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 ОСОБА_10 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 також подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 ОСОБА_6 та ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину не отримали. ОСОБА_3 являється спадкоємицею першої черги після смерті свого батька ОСОБА_9 Другий спадкоємець, батько ОСОБА_9, ОСОБА_6 за час життя також вступив у спадкування після смерті свого сина. ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер.
Після смерті ОСОБА_8, ОСОБА_6 подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, але, свідоцтво про право на спадщину не отримав і не зареєстрував право власності на відповідну частину квартири АДРЕСА_1 в КП «ЧООБТІ». ОСОБА_9, після смерті ОСОБА_8 до нотаріуса не подав та свідоцтво про право на спадщину не отримав. Згідно свідоцтва на право власності на житло від 18.01.2000 року виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в рівних частках.
Згідно довідки відповідача від 25.04.2014 року на виконанні у Придніпровському ДВС перебувало 4 виконавчих провадження про стягнення коштів з ОСОБА_9 на користь юридичних осіб та держави та одне виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_9 аліментів на користь ОСОБА_10. Дані виконавчі провадження завершені на підставі п. 3 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», в зв'язку зі смертю боржника.
Відповідно до роз'яснення Головного управління юстиції у Черкаській області, у разі якщо в силу певних обставин арешт з майна та коштів боржника по завершених виконавчих провадженнях, які передано до архіву не скасовано, даний спір вирішується зацікавленою стороною у судовому порядку.
Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.
Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.08.76 року (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про виключення майна з опису", відповідачами в справі суд притягує боржника, особу в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.
Оскільки відповідачем Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції на час завершення виконавчих проваджень арешти не зняті, вони підлягають до зняття, а постанови до скасування.
Відповідно до роз'яснень Головного управління юстиції у Черкаській області у разі якщо в силу певних обставин арешт з майна та коштів боржника по завершеному виконавчому провадженню, яке передано до архіву не скасовано, даний спір вирішується зацікавленою стороною виключно у судовому порядку.
Відповідно до п.4.17 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2015 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1.
Видача свідоцтва про право на спадщину на ? частину грошових вкладів затримується до зняття арешту.
За даними Державного реєстру рухомого майна на все рухоме майно спадкодавця ОСОБА_9 накладено арешт на підставі Постанови Придніпровської ДВС про відкриття виконавчого провадження б/н від 30.09.2010 року, обтяження № 10518247.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів до 2013 року щодо об'єкта нерухомого майна від 17.02.2015 року сформованого приватним нотаріусом Старовойтовим О.С. постановою ДВС Придніпровського району № 1433-2 від 03.09.2003 року накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_9; постановою відділу ДВС Придніпровського району Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.06.2008 року серії НОМЕР_1 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_9; постановою Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.11.2010 року серії НОМЕР_2 накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_9.
Відповідно п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 (Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим) «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.
Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Шестимісячний строк з дня смерті ОСОБА_9 минув. Строк відносно ОСОБА_6 закінчився 10.10.2014 року.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.
Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.
На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позову.
На підставі ст. 49, 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 392, 1216, 1218, 1219-1223, 1258, 1261, 1267, 1268, 1296, 1297, 1298 Цивільного Кодексу України, Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 (Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим) «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868, Постанови ПВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 216, 222, 223 ЦПК України, суд,-
Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 накладений постановою ДВС Придніпровського району № 1433-2 від 03.09.2003 року якою накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, скасувавши постанову.
Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 накладений постановою відділу ДВС Придніпровського району Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.06.2008 року серії НОМЕР_1, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на невизначену частку квартири, що розташована в м. Черкаси за адресою АДРЕСА_1, скасувавши постанову.
Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 накладений постановою Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.11.2010 року серії НОМЕР_2, якою накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, скасувавши постанову.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 5/6 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6.
Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Ю.В.Михальченко