справа № 691/137/15-ц
провадження № 2/691/96/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О. М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю:

прокурора Климюк Я.В.

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовом прокурора Городищенського району Черкаської області в інтересах держави в особі Городищенського районного територіального медичного об"єднання Черкаської області до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -

встановив:

Прокурор Городищенського району Черкаської області в інтересах держави в особі Городищенського районного територіального медичного об"єднання Черкаської області звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги прокурор посилається на те, що 21 квітня 2013 року, точного часу встановити не представилося за можливе, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, знаходячись у будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1, діючи умисно, з прямим умислом на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3, наніс останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми справа, перелому кісток носу, крововиливів обличчя, саден ніг, які утворилися від дії тупого твердого предмету, шляхом нанесення ударів кулаком лівої руки в область правої частини обличчя та ступнею правої ноги в область живота ОСОБА_3, в результаті чого, згідно висновку судово-медичної експертизи №46 від 18 березня 2014 року, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми справа, перелому кісток носу, крововиливів обличчя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя. Тілесні ушкодження у вигляді саден ніг не спричиняють короткостроковий розлад здоров»я і по цій ознаці відносяться до легких тілесних ушкоджень. Своїми умисними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК Ураїни, як умисне тяжке тілесне ушкодження. У зв»язку з тривалим розладом здоров»я потерпілий ОСОБА_3 перебував на лікуванні у Городищенському РТМО Черкаської області на стаціонарному лікуванні з 22 квітня 2013 року по 08 травня 2013 року. Городищенським РТМО Черкаської області було витрачено на його лікування 1255 грн.14 коп., що підтверджується довідкою про затрати на лікування №735/02-40 від 13 листопада 2014 року. Захищаючи інтереси держави, прокурор Городищенського району звернувся в суд за захистом прав Городищенського РТМО Черкаської області.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю, мотивуючи тим, що Городищенське РТМО Черкаської області фінансується за рахунок бюджетних коштів, витрати на лікування потерпілого від злочину стосуються економічних інтересів держави, а тому просить стягнути з відповідача витрати за стаціонарне лікування ОСОБА_3 в сумі 1255 грн. 14 коп. та судові витрати.

Представник позивача позов підтримав, зазначивши, що потерпілий від злочину ОСОБА_3 перебував на лікуванні у Городищенському РТМО Черкаської області на стаціонарному лікуванні з 22 квітня 2013 року по 08 травня 2013 року і на його лікування було витрачено 1255 грн. 14 коп.. Медичне об»єднання є бюджетною установою і фінансується за рахунок бюджетних коштів. Кошти на лікування ОСОБА_3 були витрачені з вини ОСОБА_2, а тому підлягають стягненню на користь Городищенського РТМО Черкаської області. У разі задоволення позову, просив стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач у судове засідання на розгляд справи не з'явився по причині відбування покарання у виправній колонії №62 м.Черкаси, згідно вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 18 вересня 2014 року. Про час, день, місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно ст.76 ЦПК України, про що свідчить розписка про вручення судової повістки з додатками, яка надійшла на адресу суду та заява від 19 березня 2015 року за вх.№ЕП-163/15-Вх, в якій він зазначив, що позов визнає та просить справу розглянути у його відсутність.

Суд, заслухавши прокурора, позивача, розглянувши заяву відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, згідно довідки Городищенського РТМО Черкаської області від 13 листопада 2014 року за №735/02-40, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_2, перебував на стаціонарному лікуванні в зазначеному медичному закладі з 22 квітня 2013 року по 08 травня 2013 року (а.с.5) Затрати на його лікування, з врахуванням: ліжко-днів, оплати праці працівників, нарахування на заробітну плату, продукти харчування, оплата послуг, оплата енергоносіїв становлять 1255 грн. 14 коп.. Відповідно до вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 18 вересня 2014 року, встановлено, що ОСОБА_2 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_3, в результаті чого згідно судово-медичних експертиз №135 від 14 жовтня 2013 року та №46 від 18 березня 2014 року , тілесні ушкодження у вигляді закритої черпно-мозкової травми, субдуральної гематоми справа, перелому кісток носу, крововиливів обличчя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя (а.с.6). ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення і призначено відповідне покарання. На день розгляду справи в суді вирок суду набрав законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року; термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні; до справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день; кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого; визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Таким чином, суд вважає позов обґрунтований і підлягає до задоволення, оскільки відповідач ОСОБА_2 вчинив злочин, внаслідок якого потерпілий ОСОБА_3 дійсно перебував на лікуванні в Городищенському РТМО Черкаської області, що підтверджується матеріалами справи та наданими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.1206 ЦК України, ст.ст.10, 11, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позовну заяву прокурора Городищенського району Черкаської області в інтересах держави в особі Городищенського районного територіального медичного об"єднання Черкаської області до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя АДРЕСА_3 на користь держави в особі Городищенського районного територіального медичного об»єднання р/р 2115 МФО 854018 ГУДКСУ в Черкаській області, , кошти в сумі 1255 ( одна тисяча двісті п»ятдесят п»ять) грн. 14 коп..

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя АДРЕСА_3 на користь Держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп р/р 0011, , банк одержувача ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, Код 22030001 Державне казначейство в Городищенському районі Черкаської області.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області рішення суду першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Савенко