Справа №461/4225/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.

при секретарі Аніловській-Буалю Р.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір банківського вкладу на 10000 доларів США. 03 січня 2015 року строк дії договору закінчився, проте на вимогу відповідача про повернення вкладу у відділенні № 110 Дирекції західного регіонального управління Банку йому було відмовлено, виплачені були лише відсотки за грудень 2014 року. У звязку з викладеним, за пропозицією працівників банку, позивач уклав договори:

- № 300131/153057/7-15 «Класік» від 08 січня 2015 року на суму 965 доларів США строком до 08 серпня 2015 року;

- № 300131/153046/15 «Пенсійний» від 09 січня 2015 року на суму 7503 доларів США строком до 14 січня 2016 року;

- № 300131/162346/07-15 «Блискуча сімка» від 23 січня 2015 року на суму 2160,02 доларів США строком до 12 лютого 2015 року.

ОСОБА_1 зазначає, що після спливу строків договорів № 300131/153057/7-15 «Класік», № 300131/162346/07-15 «Блискуча сімка» та перерахування коштів по договору № 300131/153046/15 «Пенсійний» на поточний рахунок, у зв'язку з введенням у банку тимчасової адміністрації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 03 листопада 2015 року позивачу були виплачені суми вкладів.

З урахуванням змінених позовних вимог (а.с.104), позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь:

1) пеню у розмірі 15,65 доларів США, 3 % річних у сумі 01,18 доларів США за період з 12 квітня 2015 року по 03 листопада 2015 року за несвоєчасне повернення суми вкладу по договору № 300131/162346/07-15 «Блискуча сімка»;

2) пеню у розмірі 704,01 доларів США, 3 % річних у сумі 38,97 доларів США за період з 08 червня 2015 року по 03 листопада 2015 року за несвоєчасне повернення суми вкладу по договору № 300131/153046/15 «Пенсійний»;

3) пеню у розмірі 102,14 доларів США, 3 % річних у сумі 6,03 доларів США за період з 08 серпня 2015 року по 03 листопада 2015 року за несвоєчасне повернення суми вкладу по договору № 300131/153057/7-15 «Класік».

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити. Крім того, пояснив суду, що в банку була введена тимчасова адміністрація, суми вкладу, що були на рахунках по вказаним у позові договорам, виплачені йому лише 03 листопада 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Зазначив, що він має право на стягнення з банку пені та відсотків за користування грошовими коштами за періоди з дня закінчення строку кожного договору до дня фактичної виплати коштів. Вважає, що у разі задоволення позовних вимог вказані суми будуть заявлені ним до ліквідаційної комісії банку.

Відповідач свого представника до суду не направив. У письмовому запереченні, що надійшло до суду 02 листопада 2015 року, представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за довіреністю, зазначив, що проти задоволення позову заперечує, у його задоволенні просить відмовити зважаючи на наступне. Постановою правління НБУ від 17 вересня 2015 року банк визнаний неплатоспроможним. Крім того, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі ФГВФО) 17 вересня 2015 року прийняла рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та призначення уповноваженої особи ФГВФО. Посилаючись на норми ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», представник відповідача зазначає, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також примусове стягнення коштів та майна (а.с.95-96).

Судом установлено, що 08 січня 2015 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (далі банк) укладено договір про банківський строковий вклад № 300131/153057/7-15 «Класік» на суму 965 доларів США строком до 08 серпня 2015 року (а.с.3). 09 січня 2015 року між сторонами укладений договір про банківський строковий вклад (депозит) № 300131/153046/15 «Пенсійний» на суму 7503 доларів США строком до 14 січня 2016 року (а.с.4), а 23 січня 2015 року договір про банківський вклад № 300131/162346/07-15 «Блискуча сімка» від 23 січня 2015 року на суму 2160,02 доларів США строком до 12 лютого 2015 року (а.с.5-6).

Згідно з виписками по рахункам (а.с.59-61) станом на 05 жовтня 2015 року:

- на рахунку за договором № 300131/162346/07-15 «Блискуча сімка» залишок грошових коштів 54,00 дол. США;

- на рахунку за договором № 300131/153057/7-15 «Класік» залишок грошових коштів 834,00 дол. США;

- на рахунку за договором № 300131/153046/15 «Пенсійний» залишок грошових коштів 3161,29 дол. США.

До заяви про уточнення позовних вимог від 01 грудня 2015 року (а.с.104) позивачем додано розрахунки суми пені та трьох відсотків річних по вказаним договорам з дати закінчення їх дії до дня фактичної виплати коштів ФГВФО (а.с.105-106).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 р. № 612«Про віднесення ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням у ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ч. ч. ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Крім того, згідно з п. п. 1-3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 3-217гс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» поняття кредитора встановлено ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не поширюється на банки, а тому не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» сум нарахованої пені та трьох відсотків річних слід відмовити.

Оскільки позивач, відповідно до норм ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, його відшкодування згідно з положенням ст. 88 ЦПК України покладається на Державний бюджет України.

Керуючись ст.ст. 212, 215-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дирекції західного регіонального управління Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів, - відмовити повністю.

Рішення постановлене в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 01 грудня 2015 року проголошено його вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення суду виготовлений 04 грудня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Д.Фролова