У Х В А Л А

Справа № 2-650/97

№ 2-зз/183/25/15

07 жовтня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Дубовенко І.Г.

при секретареві Литвиновій У.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрйонного суду Дніпропетровської області з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Обгрунтовуючи свої вимоги щодо скасування заходів забезпечення позову, заявник посилаючись на те, що йому та його дружині на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07 серпня 2008 року на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. В вересні 20015 року їм стало відомо, що згідно витягу з реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на належне йому нерухоме майно накладено арешт на підставі повідомлення Новомосковського міського суду Дніпропетровської області б/н від 18 серпня 1997 року. Враховуючи, що рішення у цивільній справі № 2-650/97 було ухвалене 20 червня 1997 року, та було частково змінено ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області 28 липня 1997 року за № 1257 1997р., просить скасувати ухвалу суду б/н від 18 серпня 1997 року про накладеннґ арешту на майно ОСОБА_1, винесену посправі № 2-650/97.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходить до наступних висновків, а саме.

Згідно доповідної архіваріус Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 джовтня 2015 року цивільна справа № 2-650/97 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та морального збитку знищена у звязку з закінченням терміну зберігання.

З копії рішення Новомосковського міського суду Дніпропетровської області по справі № 2-650/97 та ухвали судової колегії по цивільним справам Дніпропетровського суду, оригінали яких знаходяться в томі № 6 на арк. 89-92 опису рішень Новомосковського міського суду за 1997 рік, вбачається, що з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 сума коштів. Будь-яких відомостей про те, що судом в порядку забезпечення позову накладався арешт на майно ОСОБА_1 відсутні.

Згідно ст. 154 ЦПК України, на яку заявник посилається в обґрунтування своєї заяви, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки суду не надано відомостей про те, що у цивільній справі № 2-650/97 року в порядку забезпечення позову накладався арешт на майно ОСОБА_1 або на квартиру АДРЕСА_2; крім того, згідно наведених даних про те, що арешт був накладений 18 серпня 1997 року, тобто після ухвалення рішення та набрання ним законної сили, то підстав вважати, що судом після ухвалення рішення всупереч вимогам ст.. 151 ЦПК України, в редакції 1963 року було винесено ухвалу про забезпечення позову не має. А тому суд приходить до висновку про те, що в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 154, 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Г.Дубовенко