Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Маляренка А.В., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Зарічненської селищної ради Рівненської області, ОСОБА_5, відділу Держземагенства у Зарічненському районі Рівненської області, Реєстраційної служби Зарічненського районного управління юстиції Рівненської області про визнання недійсними рішень та договору оренди, скасування відомостей, внесених до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та до Державного земельного кадастру, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 грудня 2014,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що рішеннями Зарічненської селищної ради Рівненської області від 27 вересня 1996 року № 119 та від 21 грудня 2004 року № 182 позивачу передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, також надано в користування земельну ділянку площею 0,12 га для ведення селянського господарства. Вказані земельні ділянки розташовані по АДРЕСА_1.

Рішенням Зарічненської селищної ради від 13 вересня 2013 року ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за вказаною адресою. При виготовленні технічної документації стало відомо, що частина його земельної ділянки, на якій розташований торговий кіоск, була передана Зарічненською селищною радою в оренду ОСОБА_5

Крім того, рішенням Зарічненської селищної ради від 03 грудня 2013 року № 723 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастровий номер: :03:009:0072, площею 0,0027 га для обслуговування тимчасової споруди для ведення підприємницької діяльності «Глобус» і реєстрації договору оренди земельної ділянки строком на 49 років між ОСОБА_5 та Зарічненською селищною радою.

ОСОБА_4 вважає, що оскільки спірна земельна ділянка з його користування у встановленому законом порядку не вилучалася, у комунальній власності Зарічненської селищної ради вона не перебувала, а тому права передачі її в оренду відповідачу ОСОБА_5 остання не мала.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_4 просив суд: визнати недійсним рішення Зарічненської селищної ради від 03 грудня 2013 року № 723; скасувати внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 4110043 про право власності територіальної громади смт Зарічне в особі Зарічненської селищної ради на спірну земельну ділянку; визнати недійсним договір оренди на тимчасове користування спірною земельною ділянкою, укладений між Зарічненською селищною радою та ОСОБА_5; усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом зобов'язання ОСОБА_5 знести за власний рахунок тимчасову споруду - торговельний кіоск.

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі та врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано належних доказів - правовстановлюючих документів на право власності або користування спірною земельною ділянкою.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції, з якими погодився й апеляційний суд, не спростовують.

Із матеріалів справи та змісту ухвалених судами рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.В. Маляренко
Т.О. Писана