Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Управління архітектури і містобудування Одеської міської ради, Інспекція ДАБК в Одеській області, Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, ОСОБА_6, про зобов'язання вчинити певні дії; за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про звільнення самовільно захопленої земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою; за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Одеської міської ради, Управління державного земельного агентства у м. Одесі, треті особи: ОСОБА_12, ОСОБА_13, про визнання недійсними та скасування рішень, визнання недійсним державного акта, скасування запису в поземельній книзі та визнання частково недійсними договорів купівлі-продажу за касаційною скаргою ОСОБА_14 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року,

встановила:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від

4 грудня 2009 року є власником житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1. Зазначав, що ОСОБА_5 та невідомі особи здійснили самовільний захват належної йому земельної ділянки, на якій будують споруду без будь-яких правовстановлюючих документів та дозволів. Просив зобов'язати ОСОБА_5 звільнити земельну ділянку по АДРЕСА_1; усунути перешкоди з боку ОСОБА_5 щодо користування земельною ділянкою за вказаною адресою шляхом знесення самовільно збудованих будівель на зазначеній земельній ділянці; усунути порушення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_5; зобов'язати відповідачку відновити стан земельної ділянки та зобов'язати ОСОБА_5 знести самовільно збудовані будівлі на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, у якому просила зобов'язати останню звільнити самовільно захоплену земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2; усунути перешкоди з боку ОСОБА_5 в користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позову зазначала, що її син ОСОБА_15 купив житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_15 помер, а вона є його спадкоємцем. Зазначала, що ОСОБА_5 та невідомі особи самовільно захопили земельну ділянку, яка входить до складу спадщини та розпочали будівництво споруд без будь-яких правовстановлюючих документів та дозволів, через що вона неодноразово зверталась до контролюючих органів.

У квітні 2013 року ОСОБА_5 пред'явила позов, у якому просила визнати недійсними та скасувати рішення Одеської міської ради

від 9 жовтня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність

гр. ОСОБА_16 земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою:

АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських потреб» та «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність гр. ОСОБА_17 земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою:

АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будівництва і господарських споруд. Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, договорів оренди землі від 24 листопада 2009 року на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю та договорів оренди землі від

24 листопада 2009 року на земельну ділянку, розташовану за адресою:

АДРЕСА_2. Скасувати записи в поземельній книзі Державного земельного кадастру від 14 грудня 2009 року на вказані земельні ділянки. Визнати частково недійсним договір купівлі-продажу від 4 грудня 2009 року земельної ділянки, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_4, в частині продажу земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3. Визнати частково недійсним договір купівлі-продажу від 4 грудня 2009 року земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_15, в частині продажу земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку за адресою:

АДРЕСА_3.

Позов мотивувала тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4, яким належать земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, не визнають її права на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 та постійно чинять їй перешкоди у користуванні належним їй на праві приватної власності майном та земельною ділянкою, що перейшло у її користування.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня

2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_7 задоволені.

Усунуто ОСОБА_7 з боку ОСОБА_5 перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2. Зобов'язано ОСОБА_5 звільнити самовільно захоплену земельну ділянку, розташовану за адресою:

АДРЕСА_2. Зобов'язано ОСОБА_5 звільнити самовільно захоплену земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. АДРЕСА_1. Усунуто ОСОБА_4 з боку ОСОБА_5 перешкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 у м. Одесі шляхом знесення самовільно збудованих будівель на зазначеній земельній ділянці. Зобов'язано ОСОБА_5 знести самовільно збудовані будівлі на земельній ділянці по вул. АДРЕСА_1 у

м. Одесі, що належить ОСОБА_4

Відмовлено ОСОБА_5 в задоволенні заявленого позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в задоволенні заявлених позовів, позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Вирішуючи спір, суд прийшов до правильного висновку, що правові підстави для визнання договорів купівлі-продажу відсутні, а право власності за ОСОБА_5 не може бути визнано, оскільки забудова останньою здійснена самочинно, без отримання дозволів у встановленому законом порядку.

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Умнова

І.М. Фаловська