Номер провадження 2/754/383/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 12.03.2015 року)

11.03.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Грегуль О.В.

при секретарі - Сивенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом, вимоги якого неодноразово уточнювались у процесі розгляду справи і посилаючись на заподіяння йому шкоди залиттям квартири, просив стягнути з відповідачки: 30111 грн. - у відшкодування майнової шкоди, заподіяної залиттям квартири; 360 грн. - у відшкодування витрат, пов'язаних із чисткою пошкоджених залиттям речей; 2038 грн. 56 коп. - у відшкодування витрат на лікування, яке пов'язане із залиттям; 33509 грн. 56 коп. - у відшкодування моральної шкоди, яка виражається у неможливості жити у квартирі, яка потребує ремонту, переживанні з приводу незручності користуватись залитим помешканням і необхідності нести затрати на ремонт та відсутності коштів на ці затрати, неможливості вести нормальний спосіб життя, схвильованості, порушенні нормального ритму життя, втраті спокою і рівноваги, перебуванні у постійній нервовій напрузі, відчутті приниженості, змушеності виносити затоплені речі та меблі з квартири; 1000 грн. - у відшкодування витрат за звіт № 115/13 оцінки збитків, завданих власнику квартири внаслідок залиття.

У судовому засіданні позивач зі своїм представником позов підтримали і просили про його задоволення.

Відповідачка визнала позовні вимоги лише в частині стягнення з неї: 15000 грн. - у відшкодування майнової шкоди, заподіяної залиттям квартири та 360 грн. - у відшкодування витрат, пов'язаних із очисткою пошкоджених залиттям речей. В іншій частині відповідачка позов не визнала, посилаючись на відсутність у неї умислу на залиття квартири позивача.

Представник третьої особи вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими.

Вислухавши пояснення сторін, представника позивача та представника третьої особи, показання свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд у судовому засіданні встановив наступне.

Позивач є власником АДРЕСА_1, що підтверджується наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про право власності на квартиру від 10.01.2000 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії довідки форми № 3 від 18.09.2013 року, виданої ЖЕК № 319, відповідачка одна зареєстрована в АДРЕСА_2.

Відповідно до наявного у матеріалах справи акту ЖЕК № 319 від 19.08.2013 року, залиття квартири позивача, яка розташована на 9-му поверсі, сталося 01.08.2013 року через те, що на кухні кв. 219, яка розташована поверхом вище, лопнула гнучка підводка гарячого водопостачання до змішувача, а саме сантехнічне обладнання в квартирі в незадовільному стані і потребує ремонту. Внаслідок залиття у квартирі позивача були залиті стеля, стіни, підлога, меблі, подушки, одіяла.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЖК України, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитись до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і при домової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Будь-яких конкретних правових доказів про додержання нею правил утримання сантехнічного обладнання у АДРЕСА_2 та які б спростовували акт ЖЕК № 319 від 19.08.2013 року, відповідачка суду не надала і судом таких доказів не здобуто.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що доводи позивача про заподіяння йому шкоди з вини відповідачки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що відповідачка має нести цивільно-правову відповідальність перед позивачем.

Що стосується меж цієї цивільно-правової відповідальності, то суд при вирішенні даного питання виходить з наступного.

Відповідно до наявного у матеріалах справи і наданого позивачем звіту № 115/13 оцінки збитків, завданих власнику квартири внаслідок залиття, складеного 29.08.2013 року, вартість майнової шкоди, завданої позивачу в результаті залиття 01.08.2013 року його АДРЕСА_1, за цінами і станом на час дослідження, становить: 30111 грн..

Не погоджуючись із зазначеним звітом, представник відповідачки заявив клопотання про призначення по справі будівельно-технічної експертизи.

У зв'язку з тим, що звіт № 115/13 оцінки збитків, завданих власнику квартири внаслідок залиття, складений 29.08.2013 року, складався на прохання позивача без узгодження із відповідачкою, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.03.2014 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2015 року № 4047/14 - 43/1904/15-43, матеріальна шкода, завдана внаслідок залиття АДРЕСА_1, становить: 23191 грн..

Правильність висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2015 року № 4047/14 - 43/1904/15-43, сторонами, їхніми представниками та представником третьої особи, конкретними правовими доказами не спростована.

При призначенні судової будівельно-технічної експертизи, експерти попереджались про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України і питання про призначення цієї експертизи узгоджувалось із сторонами по справі, а тому, для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної залиттям квартири позивача, суд використовує саме висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2015 року № 4047/14 - 43/1904/15-43.

У зв'язку з цим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки: 23191 грн. - у відшкодування майнової шкоди, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до наявного в матеріалах справи і наданого позивачем оригіналу угоди-замовлення № 0216, позивач сплатив: 360 грн. за очищення подушок і одіял.

Понесення позивачем витрат за очистку речей після їх залиття, відповідачкою не оспорювалось, а навпаки в цій частині, відповідачка позов визнала повністю.

Тому, позовні вимоги про стягнення з відповідачки: 360 грн. - у відшкодування витрат за очистку речей, суд також вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Також, суд вважає, що внаслідок залиття квартири позивача, йому заподіяно моральну шкоду.

Що ж стосується розміру морального відшкодування, то з урахуванням, ступеня вини відповідачки, обставин залиття, тривалості страждань та негативних наслідків, які настали для позивача у зв'язку із залиттям його квартири, суд вважає, що 7000 грн., є достатнім розміром для відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.

При вирішенні даного спору по суті та визначенні розміру майнової шкоди, суд використовує висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 06.02.2015 року № 4047/14 - 43/1904/15-43, а не звіт № 115/13 оцінки збитків, завданих власнику квартири внаслідок залиття, складений 29.08.2013 року, а тому, правові підстави для стягнення з відповідачки: 1000 грн. - у відшкодування витрат за звіт № 115/13 оцінки збитків, завданих власнику квартири внаслідок залиття, складений 29.08.2013 року, відсутні.

У наданих позивачем оригіналах: довідки лікувально-діагностичного науково-виробничого малого підприємства МЕДЕКСПРЕС від 29.08.2013 року і виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 08.10.2013 року, не вказано про наявність причинного зв'язку між залиттям квартири позивача та виявленими у нього хворобами, вказаними в зазначених медичних документах, а тому, правові підстави для стягнення з відповідачки: 2038 грн. 56 коп. - у відшкодування витрат на лікування, також, відсутні.

Підстав для застосування по відношенню до відповідачки положень ст. 1193 ЦК України, судом у судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

Оскільки позов задовольняється частково, а позивач при подачі позову, був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідачки у дохід держави підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, розмір судового збору, суд визначає із розміру задоволених позовних вимог про відшкодування майнової і моральної шкоди та витрат за очистку речей.

Керуючись ст. ст. 4-11, 209, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2): 23191 грн. - у відшкодування майнової шкоди, 360 грн. - у відшкодування витрат за очистку речей, 7000 грн. - у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) у дохід держави: 365 грн. 40 коп. - судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: