АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/1609/15 Головуючий 1-ї інстанції Шмадченко С.І.
Категорія: спори, що виникають з
кредитних правовідносин
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (надалі - ПАТ КБ "Приватбанк" або Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором б/н від 15.09.2009року у розмірі 19 810,46грн., яка складається: з 11 271,04грн. - заборгованість за кредитом; 6 031,74грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 088,13грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 919,55грн. - штраф (процентна складова), а також стягнути понесені ними судові витрати.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 15.09.2009року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк" був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 11 300,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% (процентів) на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, що призвело до виникнення вищевказаної заборгованості.

В судове засідання суду першої інстанції представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" - Бондаренко Ю.В. заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, зазначивши, що у зв'язку зі змінами її сімейного та матеріального стану вона зверталася до Банку з проханням реструктуризації боргу, але в цьому їй було безпідставно відмовлено.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 року позов ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 810,46грн. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ КБ "Приватбанк" у нарахованих штрафних санкцій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Згідно положень ст.16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних справ та інтересів є примусове виконання зобов'язання.

Судовим розглядом встановлено, що 15.09.2009року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500,00грн., строком на шість місяців, з базовою процентною ставкою по кредитному ліміту 2,5%, У подальшому, за згодою відповідача кредитний ліміт було збільшено до 11 300,00грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом збільшено до 30% (процентів) на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк закінчення дії картки визначено сторонами - вересень 2012 року.

Відповідач користувалася платіжною кредитною карткою і повністю використала наданий їй ліміт. Останній платіж по погашенню процентів ОСОБА_1 зроблено у вересні 2009 року на суму 200,00грн.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором виконувала не належним чином, це призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 30.04.2014року становить - 19 810,46грн. та складається: 11 271,04грн. - заборгованість за кредитом; 6 031,74грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 088,13грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 919,55грн. - штраф (процентна складова).

У зв'язку з виникненням заборгованості по сплаті платежів, передбачених кредитним договором, Банком надсилалося повідомлення про факт виникнення заборгованості та про її розмір, а також про необхідність її погашення.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 підтвердила факт направлення їй письмової вимоги, при цьому стверджуючи, що вона намагалася вирішити питання з Банком мирним шляхом, а саме направляла на адресу Банку заяву, в якій зазначала про неможливість на даний час виконати виплату боргу в зв'язку з суттєвими обставинами, запропонувала укласти з нею договір про реструктуризацію боргу з виплатою щомісячно по 200,00грн. Позивач спочатку нібито погодився розглянути це питання, але потім відмовив з посиланням на те, що у неї невелика сума заборгованості.

Так, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту чи інших вимог, що звичайно ставляться.

Задовольняючи позов ПАТ КБ "Приватбанк" та стягуючи з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, суд дійшов правильного і обґрунтованого висновку, що відповідачем були порушені взяті на себе зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та повній сплаті процентів за їх користування.

Доводи апелянта стосовно того, що умови кредиту є несправедливими, оскільки сума нарахованих їй процентів за користування кредитними коштами та сума штрафів перевищує на 50% (відсотків) суму залишку по кредиту, колегією суддів не приймаються, оскільки кредитний договір укладено сторонами з дотриманням вимог, встановлених ст.203 ЦК України, а саме правочин вчинено у формі, встановленій законом; особами, які мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення їх було вільним та відповідало їхньої внутрішньої волі; цей правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно п.6.6. Умов та правил надання банківських послуг (які є невід'ємною частиною кредитного договору) - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороди Банку.

Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми кредиту.

Отже, в даному випадку нарахування Банком штрафних санкцій відповідає вимогам кредитного договору.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, висновків суду не спростовують і не дають колегії суддів підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -