Справа № 286/1747/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Олех Ю. М.,

за участю представника позивачів ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом позивачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до відповідача ОСОБА_7, третя особа: Овруцька міська рада Житомирської області, про визнання відмови щодо узгодження меж земельної ділянки безпідставною , -

В С Т А Н О В И В:

У справі № 286/1532/15-ц за первісним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: Овруцька міська рада Житомирської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та встановлення порядку її користування, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 звернулись в суд із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_7 про визнання відмови щодо узгодження меж земельної ділянки безпідставно та усунення перешкод в користуванні житлом.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 07.05.2015 року у справі № 286/1532/15-ц частину вимог по зустрічному позову ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10 до ОСОБА_7, третя особа: Овруцька міська рада Житомирської області, про визнання відмови щодо узгодження меж земельної ділянки безпідставною передано для розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 08.06.2015 року відкрито провадження у справі № 286/1747/15-ц за позовною заявою позивачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до відповідача ОСОБА_7, третя особа: Овруцька міська рада Житомирської області, про визнання відмови щодо узгодження меж земельної ділянки безпідставною та призначено її судовий розгляд.

09.07.2015 року позивачами подано уточнюючу позовну заяву, в якій вони просять надати їм дозвіл на визначення меж між їхніми земельними ділянками, які розташовані по вул.Карла Маркса, 21 із земельною ділянкою ОСОБА_7 по вул.Карла Маркса, 21, у відповідності з даними акту визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, виготовленому сертифікованими інженерними землевпорядниками.

22.09.2015 року позивачами подано уточнюючу позовну заяву, в якій вони просять визнати за ними право на приватизацію земельних ділянок площами 0,0020 га, 0,0162 га, 0,0025 га, 0,0142 га, всього загальною площею 0,0349 га, розташованих в м.Овруч Житомирської області, по вул.Карла Маркса, 21 , без погодження меж даних земельних ділянок із суміжним землекористувачем ОСОБА_7, тобто без підпису ОСОБА_7 в акті визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, розташованих в м.Овруч, вул.Карла Маркса, 21, та передачі на зберігання межових знаків.

У звязку з вище наведеним, враховуючи норми ч.2 ст.31 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовної вимоги, викладеної в останнє поданій позивачами уточнюючій позовній заяві від 22.09.2015 року.

Позовна вимога мотивована тим, що сторони у справі є співвласниками житлового будинку по вул.Карла Маркса, 21 в м.Овруч Житомирської області у відповідних частках, а саме: ОСОБА_9 на праві власності належить 1/3 частина будинку, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 1/3 частина будинку, що після розподілу між співвласниками майна в натурі становить 247/1000 частин та 87/1000 частин відповідно, та ОСОБА_7 1/3 частина будинку. Належний сторонам будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,0763 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Ця земельна ділянка межує із земельними ділянками суміжних користувачів, в тому числі із ділянкою площею 0,0259 га, яка належить ОСОБА_7 на праві власності на підставі державного акту. З метою приватизації частини вищевказаної земельної ділянки загальним розміром 0,0349 га, попередньо досягнувши згоди про порядок користування нею, позивачі звернулись до землевпорядної організації щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Землевпорядною організацією було виготовлено технічну документацію, однак для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі необхідно проведення кадастрової зйомки землі, яка включає зокрема і погодження меж земельних ділянок із суміжними власниками та землекористувачами, що передбачено ст.198 ЗК України. Проте ОСОБА_7 відмовляється погодити межі земельної ділянки та підписати акт визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, заперечуючи право позивачів на приватизацію землі. Відтак, позивачі на підставі ст.ст.91, 96, 103, 106, 116, 152, 158 Земельного кодексу України просять позовну вимогу задоволити.

Представник відповідача подав заперечення на уточнюючу позовну заяву, в якій просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Представник відповідача подав також заяву про зупинення провадження у справі до вирішення цивільного позову ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та встановлення порядку її користування по суті, мотивуючи тим, що суд зобовязаний зупинити провадження у справі відповідно до ч.4 ст.201 ЦПК України у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного судочинства.

Проте, вважаючи, що розгляд цієї справи № 286/1747/15-ц в межах уточнених позовних вимог про визнання права позивачів ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10 на приватизацію земельних ділянок можливий до вирішення по суті справи № 286/1532/15-ц за первісним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та встановлення порядку її користування, та зустрічним позовом ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні житлом, оскільки розгляд справи № 286/1532/15-ц не перешкоджає вирішенню справи № 286/1747/15-ц, а тому, не вбачаючи правових підстав для зупинення провадження,суд протокольною ухвалою від 06.10.2015 року відмовив у задоволенні заяви про зупинення провадження та продовжив розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник позивачів позовну вимогу підтримала, просила її задоволити, з підстав, наведених в уточнюючій позовній заяві від 22.09.2015 року.

В судовому засіданні представник відповідача проти позовної вимоги заперечив, просив у її задоволенні відмовити, з мотивів наведених в письмовому запереченні на уточнюючу позовну заяву.

В судовому засіданні представник третьої особи проти позову не заперечив, покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, спеціаліста ОСОБА_11, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Сторони у справі є співвласниками житлового будинку по вул.Карла Маркса, 21 в м.Овруч Житомирської області у відповідних частках, а саме: ОСОБА_9 на праві власності належить 1/3 частина будинку, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 1/3 частина будинку, що після розподілу між співвласниками майна в натурі становить 247/1000 частин та 87/1000 частин відповідно, та ОСОБА_7 1/3 частина будинку, що стверджується наявними у матеріалах справи копіями договору купівлі продажу від 25.11.1988 року, рішення від 04.03.2009 року та ухвали від 26.11.2009 року Овруцького районного суду Житомирської області у справі № 2-135/09, які набрали законної сили, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.12.2009 року № 24772249 та визнано сторонами у справі. Належний сторонам будинок розміщений на земельній ділянці загальною площею 0,0763 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що стверджується копією кадастрового плану та плану розподілу. З метою приватизації частини вищевказаної земельної ділянки розміром 0,0349 га (яка також складається з частин площами 0,0020 га, 0,0162 га, 0,0025 га, 0,0142 га), попередньо досягнувши згоди про порядок користування нею, що стверджується копією нотаріально посвідченої заяви від 11.12.2014 року, позивачі звернулись до землевпорядної організації щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Як стверджують позивачі та вбачається із долучених до матеріалів справи копій матеріалів технічної документації, землевпорядною організацією ТзОВ «Перша земельна агенція» було розпочато виготовлення технічної документації із землеустрою меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в часткову власність ОСОБА_9 (1/3), ОСОБА_8 (247/1000), ОСОБА_10 (87/1000) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: м.Овруч, вул.К.Маркса, 21,Овруцького району Житомирської області. Оскільки земельна ділянка межує із земельними ділянками суміжних користувачів, в тому числі із ділянками, які належать відповідачу, позивачі звернулись до відповідача з проханням погодити межі земельної ділянки та підписати відповідний акт, що стверджується копіями адресованих ОСОБА_12 листів позивачів від 19.01.2015 року та повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу 22.01.2015 року. Проте відповідач не реагує на звернення позивачів та відмовляється погодити межі земельної ділянки і підписати акт визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, що стверджується наявною у матеріалах справи копією такого акту, в якому відсутній підпис відповідача. Відтак, позивачі вважають, що таким чином відповідач порушує їхні права, а тому звернулись в суд з позовною вимогою до відповідача про визнання їхнього права на приватизацію земельної ділянки.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст.116 Земельного кодексу України підставою набуття громадянами та юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Порядок безоплатної приватизації земельної ділянки громадянами визначений ст.118 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до міських, районних рад, за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Частинами 6-9 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, а також і для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідних міських, районних рад, за місцезнаходженням земельної ділянки, яка розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою, яка надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні, на підставі цього висновку орган місцевого самоврядування приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Крім того, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірах визначених ст.121 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 ЗК). Право власності оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст.126 ЗК України).

Згідно з п.п. «г», «е» ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків; зокрема захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Законом України «Про землеустрій» визначено правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою щодо регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі, отримавши відповідно до рішення Овруцької міської ради Житомирської області № 283 від 11.09.2008 року та своїх заяв до Овруцької міської ради про попередження початку виконання робіт із землеустрою (мовчазної згоди) дозвіл на безоплатну приватизацію земельної ділянки, звернулися до землевпорядної організації, якою було проведено комплекс робіт по визначенню та відновленню меж земельної ділянки і виготовлено технічну документацію для отримання безоплатно у приватну власність земельної ділянки по вул.Карла Маркса, 21 в м.Овруч Житомирської області, зокрема складено акт встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, виготовлено план розподілу землі та кадастровий план з каталогом координат зовнішніх меж землекористування.

Згідно з ч.2 ст.198 ЗК України кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами і є обов'язковою передумовою виготовлення кадастрового плану земельної ділянки, який є невід'ємною частиною технічної документації, необхідної для отримання права власності на земельну ділянку. Проте відповідач відмовився погодити межі земельної ділянки, визначені в акті встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі.

Таким чином, враховуючи вказані норми та обставини, зокрема те, що позивачі отримали дозвіл органу місцевого самоврядування на приватизацію земельної ділянки по вул.Карла Маркса, 21 в м.Овруч Житомирської області площею загальної площею 0,0349 га, яка складається із частин площами 0,0020 га, 0,0162 га, 0,0025 га, 0,0142 га, і між позивачами досягнуто згоди стосовно землекористування цими частинами земельної ділянки, що викладено у нотаріально посвідченій заяві від 05.12.2014 року, встановлені розміри та межі земельної ділянки за зазначеною адресою, що зафіксовано в акті встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, плані розподілу та кадастровому плані з каталогом координат зовнішніх меж землекористування, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 196, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканкою АДРЕСА_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, мешканкою АДРЕСА_2, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, мешканцем АДРЕСА_2, право на приватизацію земельної ділянки загальною площею 0,0349 га, розташованої по вул.Карла Маркса, 21, в м.Овруч Житомирської області, яка складається із ділянок площами 0,0020 га, 0,0162 га, 0,0025 га, 0,0142 га, без погодження зовнішніх меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем ОСОБА_7, тобто без підпису ОСОБА_7 в акті визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Овруцький районний суд Житомирської області в Апеляційний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_13