Справа №751/167/15-ц
Провадження №2-др/751/1/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н. В.

при секретарі Дасюк Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Чернігові заяву ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Банк Демарк, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення грошових коштів за договорами банківського вкладу, відшкодування моральної шкоди та зобовязання вчинити дії,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №751/167/15-ц, зазначивши суми грошових коштів, які підлягають стягненню з керівництва банку в особі ОСОБА_2, що протиправно діяла до запровадження тимчасової адміністрації банку, в частині нарахувань за 14 та 7 днів прострочки повернення вкладу до введення тимчасової адміністрації та відшкодування моральної шкоди за завдані простроченням збитки. В обґрунтування вказаної заяви зазначила, що у винесеному 10.02.2015 року судовому рішенні не зазначено суми грошових нарахувань за 14 та 7 днів прострочки повернення вкладу до введення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Демарк». Зазначає, що нарахування з 15-28.09.2014 року становить 1 930 грн, з них відсотки в сумі 1 715,60 грн та 3 % річних в сумі 214,45 грн. Вважає, що саме таку суму за законом повинні були нарахувати в банку до запровадження тимчасової адміністрації. Крім того, вважає, не вирішено міру відповідальності банку в частині відшкодування моральної шкоди, хоча п.6 укладених договорів передбачає відповідальність, а звільнення від відповідальності допускається лише у разі непереборної сили. Посилається на ч.2 ст.614 ЦК України, в якій відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Однак, не надано доказів відсутності вини голови правління ОСОБА_2. Таким чином, у рішенні зазначено про порушення зобовязання, але не вирішено про правові наслідки, що настають у разі його порушення гарантованих ст..611,612,625,23 ЦК України.

Позивач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить відмовити у задоволенні заяви повністю.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, оскільки їх присутність не є обовязковою відповідно до вимог ч. 3 ст. 220 ЦПК України.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 статті 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 10 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

В січні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ Банк Демарк (а.с.1-4), в подальшому збільшила розмір позовних вимог (а.с.17), остаточно просила стягнути з відповідача 57 718 грн грошових коштів за договорами банківського вкладу станом на 26.01.2015 року, з них: суму залишку вкладу з відсотками в розмірі 17 416,69 грн, суму 24% річних понад строк дії договору в розмірі 11 900,63 грн, суму 3% річних в розмірі 1 487,71 грн, суму інфляційних витрат в розмірі 16 897,97 грн, 10 000 грн у відшкодування моральної шкоди та 15 грн за надану інформацію, зобовязати відповідача здійснити донарахування суми завданих збитків через знецінення грошей (суму інфляційних втрат, пеню, суму трьох відсотків річних) після визначення остаточної дати виплати.

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 10.02.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з ПАТ Банк Демарк на користь ОСОБА_1 10 000 грн. залишку суми вкладу за договорами строкового банківського вкладу № 656228 від 14.07.2014 року, №656479 від 15.07.2014 року та №657526 від 21.07.2014 року; стягнуто з ПАТ Банк Демарк на користь ОСОБА_1 7 421 грн. 76 коп. нарахованих, але не виплачених відсотків за договорами строкового банківського вкладу № 656228 від 14.07.2014 року, №656479 від 15.07.2014 року та №657526 від 21.07.2014 року, які виникли станом на 26.01.2014 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.27-31).

В мотивувальній частині заочного рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 10 лютого 2015 року обґрунтовано відсутність правових підстав для стягнення 3% річних в розмірі 1 487,71 грн та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн, крім того, обґрунтовано позовні вимоги в частині стягнення нарахованих відсотків у розмірі 7 421,76 грн до запровадження тимчасової адміністрації.

Отже, обставини, на які посилається позивач, не є підставою для ухвалення додаткового рішення, оскільки суд ухвалюючи рішення розглянув всі вимоги позивача, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Відповідно до ч.5 ст. 220 ЦПК України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 197, 220, 293 ЦПК України,-

Ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про постановлення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Банк Демарк, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення грошових коштів за договорами банківського вкладу, відшкодування моральної шкоди та зобовязання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. В. Маслюк