Справа № 659/183/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року Нижньосірогозький районний суд Херсонської області у складі: головуючого - судді Панкєєва В.М., при секретарі Юрчук Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нижні Сірогози Херсонської області судову справу провадженням № 659/183/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частку житлового будинку та господарських споруд, набутих за час перебування у шлюбі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частку житлового будинку та господарських споруд, набутих за час перебування у шлюбі, мотивуючи свою вимогу тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому Ленінським відділом РАЦС міста Одеси 27 червня 1985 року шлюбі, 17 серпня 1993 року відповідач ОСОБА_2 придбав відповідно до договору купівлі-продажу житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими спорудами. Після придбання будинку разом з відповідачем проживала в будинку родиною, з дітьми, вели спільне господарство, поліпшували спільними зусиллями благоустрій домоволодіння. 15 жовтня 20013 року за рішенням Нижньосірогозького районного суду херсонської області у справі № 659/918/13-ц шлюб з відповідачем було розірвано. Оскільки відповідач є боржником і ВДВС Нижньосірогозького управління юстиції відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 значних сум боргу, змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

На даний момент позивач проживає в будинку АДРЕСА_1, відповідач там не проживає. Спірне майно знаходиться за місце проживання позивача по АДРЕСА_1. Позивач прохає визнати права власності на ? частку житлового будинку АДРЕСА_1

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримала, прохала виділити їй у власність ? частину жилого будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами. Позивач пояснила, що маючи єдине бажання - гарантовано отримати у власність свою частку будинку, з частиною господарських споруд, розташованих на присадибній ділянці, позивач ОСОБА_1 прохала судовим рішенням закріпити її вимогу про поділ спільного майна, прохала позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 визнав позов ОСОБА_1 у повному обсязі, пояснивши, що дійсно будинок АДРЕСА_1 з господарськими спорудами є спільним надбанням сторін за час перебування у шлюбі, знаючи норми закону, згоден з тим, що ?? частина майна, нажитого у шлюбі, належить кожній з сторін в рівних долях, тому згоден з заявленою позивачем вимогою про виділення у власність ОСОБА_1 ? частини будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами, відповідач обіцяв, що буде максимально сприяти позивачу у поділі спільного майна, позивач не буде мати ніяких проблем.

Вислухавши позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали судової справи, суд встановив, що сторони в період з 27 червня 1985 року по 15 жовтня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8, 12). Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 15 жовтня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть (а.с. 12). Припинивши у 2013 році подружні відносини та ведення спільного господарства, сторони не дійшли згоди щодо порядку поділу майна, нажитого за час проживання однією сім'єю.17 серпня 1993 року відповідач відповідно до нотаріально завіреного договору купівлі-продажу придбав у ОСОБА_3 будинок АДРЕСА_1 з господарськими спорудами (а.с.10-11). 25 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, придбаного спільно за період перебування у шлюбі. У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 прохала позов задовольнити, визнати за нею право власності на 1,2 частку спільного сумісного майна - будинок АДРЕСА_1 з господарськими спорудами. Відповідач ОСОБА_2 позов визнав у повному обсязі, заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, Якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з положеннями п.22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спір між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. 69-72 СК України, та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Керуючись 10, 11, 60, 88, 130 п. 4, 143-146, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 70 - 71, 110, 112 СК України, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку спільно нажитого за час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 майна - будинку АДРЕСА_1 та господарських споруд.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області на протязі десяти днів з дня проголошення рішення суду через Нижньосірогозький районний суд Херсонської області

Суддя: В. М. Панкєєв