Справа №751/687/15-ц
Провадження №6/751/1044/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н. В.

при секретарі Дасюк Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Чернігові справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 28.10.2014 року у справі № 3300-1/1004/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 28.10.2014 року у справі № 3300-1/1004/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-3).

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішення третейського суду, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що спірні правовідносини регулюються Законом України Про захист прав споживачів, а тому дана справа не підвідомча третейському суду відповідно до п.14 ч.1.ст 6 Закону України Про третейські суди, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення. Крім того, вказує, що рішення винесене з порушенням норм чинного законодавства України. Зокрема, склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону та є підставою для скасування вищевказаного рішення.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 01.04.2015 року до участі у справі залучено в якості заінтересованої особи учасника третейського розгляду ОСОБА_2

Заявник у судове засідання не зявився, про день та час проведення розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник заінтересованої особи ПАТ Альфа-Банк в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заінтересована особа - учасник третейського розгляду ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, підтримує заяву та просить скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 28.10.2014 року у справі № 3300-1/1004/14, стягнути на користь заявника ОСОБА_1 понесені судові витрати (а.с.53-55). Зазначає, що кредитний договір та договір поруки є недійсними, оскільки містять обмеження щодо особистих немайнових прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до ст. 389-4 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів в справі, оскільки неявка осіб не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, матеріали справи третейського суду № 3300-1/1004/14, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз 28.10.2014 року суддею Москаленко Н.Ю. по справі за позовом ПАТ Альфа-Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу було прийнято рішення, згідно якого позовні вимоги ПАТ Альфа-Банк були задоволено в повному обсязі, стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ Альфа-Банк заборгованість на суму 164 896,75 грн (а.с.4-6 даної справи, а.с.36-38 третейської справи).

Суд, виходячи із змісту ст.51 Закону України Про третейські суди та рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2008 від 10.01.2008 року, вважає, що з метою захисту прав та інтересів сторін органами правосуддя, якими не є третейські суди, заяву сторін необхідно вирішувати по суті.

Частиною третьою статті 51 Закону України Про третейські суди та ст. 389-5 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до ст.17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених Законом.

У відповідності до п.14 ч.1 ст.6 Закону України Про третейські суди, третейські суди можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Судом встановлено, що предметом кредитного договору №490062270 від 08.04.2008 року є надання банком позичальнику кредиту в сумі 19 612,80 доларів США, строком користування до 08.04.2015 року, зі сплатою процентів в розмірі 13,5% річних, а позичальник зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти та комісії за кредитом у встановлений цим Договором строк та виконати інші зобовязання за цим договором в повному обсязі. Цільове призначення кредиту за цим договором - придбання транспортного засобу (а.с.7 даної справи).

Пунктом 11 даного кредитного договору та п.3.4. договору від 03.03.2009 року про внесення змін і доповнень № 1 до договору поруки № 490062270-П від 08.04.2008 року (а.с.7, 19-20 третейської справи) зазначено, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в звязку з цим Договором, в тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні дії даного договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням договору збитків та недійсність (неукладеність) Договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз у відповідності до його Регламенту. Справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнської громадської організації Всеукраїнський фінансовий союз. Сторони домовились, що якщо одна із Сторін письмово не наполягають на іншому, то розгляд їх спору у Третейському суді буде проходити виключно на підставі наданих Сторонами письмових матеріалів без проведення усного слухання і виклику Сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, у спорі, який був розглянутий третейським судом, за захистом свого порушеного права звернувся банк, позичальник ОСОБА_3 та поручитель ОСОБА_2 про захист прав як споживача послуг, які надає Банк, до третейського суду не зверталися.

Відповідно до п. 3 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду, України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за наявності у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору суд має враховувати положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України від 11 травня 2004 року № 1701-IV «Про третейські суди» про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами. Тому за наявності вказаного третейського застереження (окремої третейської угоди) залишення позовної заяви споживача без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 207 ЦПК є неприпустимим. Такі заяви підлягають вирішенню і за наявності з цього приводу рішення третейського суду, прийнятого за межами його компетенції. При цьому відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» банк не є споживачем.

Отже, банк не є споживачем, а тому його звернення з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до третейського суду не може вважатись спором щодо захисту прав споживачів, оскільки підставами позову є невиконання умов договору, а не порушення Закону України «Про захист прав споживачів».

За таких обставин, у відповідності до ст. 6 Закону України Про третейські суди, суд вважає, що спір, по якому винесено рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнської громадської організації Всеукраїнський фінансовий союз від 28.10.2014 року у справі № 3300-1/1004/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, підвідомчий третейському суду.

Відповідно до положень ст.5 Закону України Про третейські суди спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Оскільки третейська угода є різновидом цивільно-правового правочину, тому вона має відповідати також вимогам, встановленим цивільним законодавством. Суд вважає, що третейська угода, укладена між ПАТ Альфа- Банк та ОСОБА_1, ОСОБА_2 відповідає вимогам ст. 12 Закону України Про третейські суди, ст.ст. 203, 228 ЦК України.

Склад третейського суду, яким було ухвалене оскаржуване рішення від 28.10.2014 року, відповідав вимогам ст.ст. 16, 17, 18, 19 Закону України Про третейські суди, Положенню та Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз.

Рішення третейського суду, на думку суду, не виходить за межі третейського розгляду, оскільки при розгляді справи судом не були порушені вимоги ст.ст. 526, 546, 549-552 ЦК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були сторонами, а саме відповідачами по справі, їм надсилалась вимога про дострокове погашення кредиту (а.с.25 третейської справи), копія позовної заяви та розрахунок заборгованості, копія ухвали про початок розгляду третейської справи від 14.10.2014 року та копія оскаржуваного рішення (а.с.40-43 третейської справи).

Інші доводи заявника ОСОБА_1 та учасника третейського розгляду ОСОБА_2, викладені в заявах, не заслуговують на увагу і не є підставами для скасування рішення третейського суду.

Враховуючи відсутність доведених заявником, у встановленому ЦПК України порядку підстав для оскарження та скасування рішення третейського суду, вичерпний перелік яких встановлений ст. 51 Закону України Про третейські суди та ст. 389-5 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 28.10.2014 року у третейській справі №3300-1/1004/14 задоволенню не підлягає, а вищезазначене рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 197, 209, 218, 389-1, 389-4- 389-6, 293 ЦПК України, Законом України Про третейські суди, суд, -

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 28.10.2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 28.10.2014 року у справі № 3300-1/1004/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час її проголошення - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. В. Маслюк