Справа №201/7064/15-ц
Провадження № 2/201/2184/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Ходаківського М.П.,

за участі секретаря Поддєлкової К.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про розірвання договорів та стягнення коштів -,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») про часткове стягнення коштів за депозитними вкладами.

Ухвалою від 08 травня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

Відповідачем подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду, яка ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року повернута апелянту.

У ході вирішення справи позивачем подано уточнену позовну заяву про розірвання депозитних договорів та стягнення коштів (а.с. 81-87).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалася на те, що в період з 2008 по 2013 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено чотири депозитних договори, а саме:

-15 вересня 2008 року було укладено договір № SAMDN 8007 (Вклад «Копилка») на суму 3000,00 EUR з можливістю до вкладення, строком на 12 місяців, з процентною ставкою по вкладу складає 10,5 % річних, для внесення суми вкладу банком було відкрито особовий рахунок позивачу № 8801, станом на 19.09.2014 за цим вкладом було розміщено 26 385,72 EUR.

-04 вересня 2009 року укладено договір № SAMDN 9077 (Вклад «Стандарт») на суму 1000,00 EUR, строком на 12 місяців, з процентною ставкою по вкладу складає 13 % річних, для внесення суми вкладу банком було відкрито особовий рахунок позивачу № 3078, станом на 19.09.2014 за цим вкладом було розміщено 1041,68 EUR.

-25 серпня 2010 року укладено договір № SAMDN7471 (Вклад «Копилка») на суму 2100,00 EUR з можливістю до вкладення, строком на 12 місяців, з процентною ставкою по вкладу складає 7,5 % річних, для внесення суми вкладу банком було відкрито особовий рахунок позивачу № 6908, станом на 19.09.2014 за цим вкладом було розміщено 10 256,87 EUR.

-20 березня 2013 року укладено договір (заяву) № SAMDN 0248 на суму 7060,70 EUR з можливістю до вкладення, строком на 12 місяців, з процентною ставкою по вкладу складає 8 % річних, для внесення суми вкладу банком було відкрито особовий рахунок позивачу № 1062, станом на 19.09.2014 за цим вкладом було розміщено 22 354,29 EUR.

Всі депозитні договори було укладено у відділеннях банку м. Сімферополя АР Крим з юридичною адресою Головного офісу ПАТ КБ «ПриватБанк» у м. Дніпропетровську.

Відповідно до п. 6 (п. 7) договорів сторони мають право на дострокове розірвання договору у відповідності з діючим законодавством, повідомивши про це другу сторону за два банківські дні до дати розірвання договору. При поверненні вкладу з ініціативи клієнта клієнту повертається сума вкладу та виплачуються проценти нараховані по ставці вкладу за фактичний строк користування вкладом.

Згідно з п. 1 договорів строк дії вкладів 1 рік, а відповідно до п. 5 (або п. 3, 6) - у випадку, якщо по закінченню строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично рахується продовженим ще на один строк, вказаний у п. 1 договорів. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк.

Позивачем 19.09.2014 та 07.10.2014 на адресу Головного офісу ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано заяву з проханям перевести перераховані вище вклади у відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» в м. Дніпропетровську та переукласти депозитні договори з новим відділенням банку на материковій частині України з урахуванням нового місця реєстрації вкладника.

На цей лист банком було надано відповіді, згідно з якими ПАТ КБ «Приватбанк» вказує, що не може надати письмову відповідь на заяву позивача, оскільки УДППЗ «Укрпошта» призупинено приймання поштових відправлень в напрямку півострова Крим. Також в цій відповіді банка вказується, що відсутня законодавча база, яка б визначала юридичний статус та основи діяльності банківської системи банків України в Криму. Згідно другої відповіді банку зазначається, що відділення банку припинили свою діяльність на тимчасово окупованій території, а тому ніякої відповідальності перед клієнтами за неналежне виконання умов договору банк не несе, за відшкодуванням матеріальної шкоди рекомендовано звернутися до держави, що здійснює окупацію.

У зв'язку з викладеними обставинами позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила розірвати зазначені договори та стягнути кошти на її користь, а також витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимог викладені в позові підтримав, на їх задоволенні наполягав.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволені позовних вимог просила відмовити в повному обсязі, надала письмові заперечення проти позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в період з 2008 по 2013 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено чотири депозитних договори, а саме:

-15 вересня 2008 року було укладено договір № SAMDN 8007 (Вклад «Копилка») на суму 3000,00 EUR з можливістю до вкладення, строком на 12 місяців, з процентною ставкою по вкладу складає 10,5 % річних, для внесення суми вкладу банком було відкрито особовий рахунок позивачу № 8801, станом на 19.09.2014 за цим вкладом було розміщено 26 385,72 EUR.

-04 вересня 2009 року укладено договір № SAMDN 9077 (Вклад «Стандарт») на суму 1000,00 EUR, строком на 12 місяців, з процентною ставкою по вкладу складає 13 % річних, для внесення суми вкладу банком було відкрито особовий рахунок позивачу № 3078, станом на 19.09.2014 за цим вкладом було розміщено 1041,68 EUR.

-25 серпня 2010 року укладено договір № SAMDN7471 (Вклад «Копилка») на суму 2100,00 EUR з можливістю до вкладення, строком на 12 місяців, з процентною ставкою по вкладу складає 7,5 % річних, для внесення суми вкладу банком було відкрито особовий рахунок позивачу № 6908, станом на 19.09.2014 за цим вкладом було розміщено 10 256,87 EUR.

-20 березня 2013 року укладено договір (заяву) № SAMDN 0248 на суму 7060,70 EUR з можливістю до вкладення, строком на 12 місяців, з процентною ставкою по вкладу складає 8 % річних, для внесення суми вкладу банком було відкрито особовий рахунок позивачу № 1062, станом на 19.09.2014 за цим вкладом було розміщено 22 354,29 EUR.

Всі депозитні договори було укладено у відділеннях банку м. Сімферополя АР Крим з юридичною адресою Головного офісу ПАТ КБ «ПриватБанк» у м. Дніпропетровську.

Відповідно до п. 6 (або п. 7) договорів сторони мають право на дострокове розірвання договору у відповідності з діючим законодавством, повідомивши про це другу сторону за два банківські дні до дати розірвання договору. При поверненні вкладу з ініціативи клієнта клієнту повертається сума вкладу та виплачуються проценти нараховані по ставці вкладу за фактичний строк користування вкладом.

Згідно з п. 1 договорів строк дії вкладів 1 рік, а відповідно до п.5 (або п. 3, 6) - у випадку, якщо по закінченню строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично рахується продовженим ще на один строк, вказаний у п. 1 договорів. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк.

Позивачем 19.09.2014 та 07.10.2014 на адресу Головного офісу ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано заяву з проханям перевести перераховані вище вклади у відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» в м. Дніпропетровську та переукласти депозитні договори з новим відділенням банку на материковій частині України з урахуванням нового місця реєстрації вкладника.

На цей лист банком було надано відповідь, згідно з якою ПАТ КБ «Приватбанк» вказує, що не може надати письмову відповідь на її заяву оскільки УДППЗ «Укрпошта» призупинено приймання поштових відправлень в напрямку півострова Крим. Також в цій відповіді банка вказує, що відсутня законодавча база, яка б визначала юридичний статус та основи діяльності банківської системи банків України в Криму. Згідно другої відповіді банку зазначається, що відділення банку припинили свою діяльність на тимчасово окупованій території, що вони ніякої відповідальності перед клієнтами за неналежне виконання умов договору не несуть, а за відшкодуванням матеріальної шкоди рекомендовано звернутися до держави, що здійснює окупацію.

12.03.2015 представником вкладниці було подано чергову заяву до ПАТ КБ «Приватбанк» з вимогою надати лише інформацію (довідку) щодо стану вказаних депозитних вкладів та щодо суми грошових коштів, які на них розташовані з урахуванням нарахованих відсотків.

Однак ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідь від 18.03.2015 № 20.1.0.0.0/7-20150312/3269, в якій зазначено, що у цієї банківської установи відсутні правові підстави для задоволення наданого запиту.

30.03.2015 особисто позивачем було подано заяву до ПАТ КБ «Приватбанк» з черговою вимогою надати інформацію щодо стану вказаних депозитних вкладів та щодо суми грошових коштів, які на них розташовані з урахуванням нарахованих відсотків.

У відповіді від 03.04.2015 № 20.1.0.0.0/7-20150330/1716 ПАТ КБ «Приватбанк» вказує, що не може надати письмову відповідь на її заяву, оскільки УДППЗ «Укрпошта» призупинено приймання поштових відправлень в напрямку півострова Крим.

Факт укладення між сторонами спірних договорів і внесення позивачем вкладів на рахунки в установу банку підтверджується відповідними копіями договорів та квитанціями, які знаходяться в матеріалах справи.

На підтвердження доводів про існування на час розгляду справи судом невиконаних банківською установою перед ОСОБА_3 грошових зобовязань та наявність грошових вкладів на рахунках позивачем надано відповідні довідки банку (а.с. 93-100).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до положень ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за №1172/8493, - банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п.1.8. Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (п.1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (п.1.10. Інструкції).

Пункт 10.1. Інструкції передбачає порядок відкиття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Пунктом 2.9 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 01 червня 2011 року №174, зареєстрованої в Міністерстві і юстиції України 25 червня 2011 року за №790/19528 (далі - "Інструкція"), встановлено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним і підписом САБ.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-118цс14 від 29.10.2014, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

За правилами ч.1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Посилання відповідача на те, що він не повинен виконувати зобов'язання за договорами, кошти за якими вносились у відділенні банку на території АР Крим, котра на даний період часу окупована, суд вважає необґрунтованими, оскільки спірні договори були укладені між позивачем ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк» як юридичною особою, місцезнаходженням якого є м. Дніпропетровськ та яке є діючим.

Згідно із ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до п. 5 Постанови Правління Національного Банку України від 06.05.2014 року №260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», - банки, в тому числі і ПАТ КБ «Приватбанк», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання у м. Дніпропетровську(а.с. 13).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Неналежне виконання ПАТ КБ «Приватбанк» своїх договірних зобов'язань по своєчасному і належному поверненню банківських вкладів (грошових коштів), сум нарахованих відсотків, надання інформації по спірним договорам є порушенням умов цих договорів і наведених вище норм ЦК України і інших Законів.

Відповідачем не доведено суду, що його дії, щодо неповернення грошових сум по спірним договорам відповідають вимогам укладених договорів або закону.

Вищенаведене свідчить про наявність у банку обов'язку виплатити позивачу суми її депозитів.

Відмовляючись повернути кошти, що належать клієнтові, банк порушує також і положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також Першого протоколу, ратифікованих Україною в абз.1 ст.1 Протоколу вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, розглядаючи справу «Золотас проти Греції», Європейський суд чітко вказав, що особа, яка розмістила грошову суму в банку, передала йому право використання цієї суми, банк був зобов'язаний зберігати її, й у разі використання з метою одержання прибутку мав повернути еквівалентну суму вкладникові після припинення дії угоди. Отже, власник рахунку міг вважати, що його вклад у банку в безпеці, особливо при отриманні відсотків. Власник рахунку правомірно вважав, що буде повідомлений про ситуацію, яка загрожує суті угоди з банком і його фінансовим інтересам, щоб він міг завчасно зробити дії відповідно до закону та зберегти право на захист свого майна. Подібні довірчі відносини характерні для банківських операцій та банківської справи.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про розірвання договорів та стягнення коштів.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 95, 525, 526, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про розірвання договорів та стягнення коштів задовольнити.

Розірвати договір № SAMDN 8007, що укладений 15.09.2008 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3, та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код - 9) 30 491,99 євро (тридцять тисяч чотириста девяносто одне євро 99 центів), з яких 22 168,95 євро сума основного боргу, 8323,04 євро сума відсотків.

Розірвати договір № SAMDN 9077, що укладений 04.09.2009 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3, та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код - 9) 1182,02 євро (одна тисяча сто вісімдесят два євро 02 центи), з яких 1000,00 євро сума основного боргу, 182,02 євро сума відсотків).

Розірвати договір № SAMDN7471, що укладений 25.08.2010 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3, та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код - 9) 11818,85 євро (одинадцять тисяч вісімсот вісімнадцять євро 85 центів), з яких 9600,00 євро сума основного боргу, 2218,85 євро сума відсотків).

Розірвати договір (заяву) № SAMDN 0248, що укладений 20.03.2013 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3, та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код - 9) 25368,18 євро (двадцять пять тисяч триста шістдесят вісім євро 18 центів), з яких 21060,70 євро сума основного боргу, 4307,48 євро сума відсотків).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код - 9) судовий збір у сумі 6090,00 гривень (шість тисяч девяносто грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.П.Ходаківський