Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді Лемак О.В.

при секретарі Ревачко І.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, де просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його користь пеню в розмірі 3% відсотків річних в розмірі 131 грн.; суму інфляційних витрат в розмірі 136 грн.; за відрив від звичайних занять в розмірі 2000 грн.; витрати на складання позовної заяви в розмірі 1000 грн.; моральну шкоду за опорочення ділової репутації, честі та гідності в розмірі 10 000 грн.; 11 110 грн. по додатковому позову.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити повністю, оскільки зазначені в позовній заяві вимоги є некоректними, необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають фактичними обставинами справи та чинним нормам матеріального права.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як встановлено по справі, що 26.03.2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір №002-06000-260314 на відкриття та обслуговування поточного рахунку у гривнях, сума вкладу на картковому рахунку складає 8 500,00 грн.

16.07.2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір №006-06000-160714 на відкриття та обслуговування поточного рахунку у доларах, сума вкладу на картковому рахунку складає 15 дол. США.

Позивач зазначає, що на його звернення до відповідача про повернення коштів, які були вкладені на карткові рахунки не були повернуті, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Так, ст. 1059 ЦК України встановлено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, 15 червня 2015 року банк повернув позивачу грошові кошти в розмірі 8 897,95 грн.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути за період з 01.10.2014 року по 31.03.2015 року пеню в розмірі 3% річних, яка складає 131 грн. та суму інфляційних витрат в розмірі 136 грн.

Відповідно до Постанови КМ України № 590 від 27.04.2006 р. «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», компенсація за втрачений заробіток обчислюється за кожну годину пропорційно до середньої заробітної плати особи, розрахованої відповідно до абзацу третього пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затв.постановою КМ України 8 лютого 1995 р. № 100. Згідно даної постанови, компенсація за відрив від звичайних занять обчислюється пропорційнодо розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять.

Суд вважає, що вимога щодо стягнення за відрив від звичайних занять в розмірі 2000,00 грн. не підлягає до задоволення, оскільки позивачем взагалі не зазначено та не підтверджено належними та допустимими доказами фактична кількість годин відриву звичайних занять.

Щодо вимоги витрати на складання позовної заяви в розмірі 1000 грн. не підлягає до задоволенню, оскільки позивачем взагалі не підтверджено належними доказами витрати.

Позивач зазначає, що за весь час невиконання відповідачем своїх зобовязань йому було завдані моральні страждання, яку оцінює в розмірі 5 000 грн.

Суд вважає, що моральна шкода позивачу спричинена в розмірі 400 грн., що буде справедливою та виваженою сумою.

Щодо вимоги стягнення з відповідача на користь позивача в розмірі 11 110, 65 грн. не підлягає задоволенню, оскільки договір банківського вкладу (депозиту) № 5158 від 11.02.2015 року припинив свою дію 12.05.2015 року, а позивач у своїх позовних вимогах не ставить питання про неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором. Крім того, позивачем не надано жодного доказу про звернення позивача до банку про повернення грошових коштів.

Керуючись ст.ст.4,5,14,60,88,208,209,215,294 ЦПК України,суд,-

Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 3% річних в розмірі 131 грн., суму інфляційних витрат в розмірі 136 грн. та моральну шкоду в розмірі 400 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Лемак О.В.