Справа № 712/6617/15-ц
Провадження 2/712/2123/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 листопада 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Кончиної О.І.

при секретарі - Тимошенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Черкаського нотаріального округу ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3, про усунення від права на спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони ОСОБА_1 та ОСОБА_2, є дружиною та сином ОСОБА_5, який помер 12.12.2014 року.

Відповідач ОСОБА_3 являється сином померлого від першого шлюбу.

Після смерті ОСОБА_5 ними та відповідачем було подано заяву про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Черкаського нотаріального округу ОСОБА_4.

Вважають, що відповідач ОСОБА_3 повинен бути усунений від права спадкування, оскільки за життя спадкодавець завжди опікувався долею відповідача, сплачував аліменти на його утримання, залишив йому та колишній дружині квартиру, допомагав матеріально, однак коли у ОСОБА_5 діагностували рак крові і він потребував постійного піклування, догляду та матеріальної допомоги, відповідач самоусунувся від виконання своїх обов»язків, а саме: не допомагав ні фізично ні матеріально, навіть відмовився від спілкування з батьком та не з»явився на його похорони.

Просили усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_6 на заявлених вимогах наполягав та просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав зазначених у позові.

Відповідач в судове засідання на неодноразові виклики не зявився, хоча був повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, причину неявки суду не повідомив з заявами та клопотання до суду не звертався.

Третя особа до суду не з'явилася, був сповіщений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши думку представника позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер 12 грудня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СР 3 249269.

Позивачка ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження.

Відповідач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5 від першого шлюбу.

Спадкодавець ОСОБА_5 з 19.01.2012 року перебував на „Д обліку в КЗ „Черкаський обласний онкологічний диспансер.

Відповідно до довідки акту огляду МСЕК серія 10 ААА № 924707 ОСОБА_5 потребував стороннього догляду, був частково залежним від сторонніх осіб.

ОСОБА_5 починаючи з 20.01.2012 року по 24.02.2012 року, з 15.03.2012 по 09.04.2012 рік, з 26.042012 року по 18.05.2012 рік, з 11.06.2012 року по 06.07.2012 рік постійно перебував на стаціонарному лікуванні та постійно був під наглядом лікарів, що підтверджено виписками з історії хвороб № 5138, 3765, 2431, 658 та посмертним епікризом.

За період хвороби позивачі вчиняли всі необхідні дії щодо матеріального забезпечення ОСОБА_5, а саме: оплачували його лікування в лікарні, забезпечували ліками та всім необхідним для підтримки його здоров»я та життя, підтримували його морально його, здійснювали за ним постійний догляд, а після його смерті повністю за свій рахунок провели організацію та поховання ОСОБА_5, вказане підтверджується наданими до суду доказами, які знаходяться при матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_3 навпаки повністю самоусунувся від виконання своїх обов»язків щодо утримання та підтримки хворого батька, який потребував допомоги.

Дані обставини підтвердили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які в судовому засіданні пояснили, що відповідач ОСОБА_3 не приїжджав та не допомагав батькові, який був дуже хворий та потребував як фізичної, матеріальної так і моральної підтримки, за що останній дуже ображався на сина. Крім того додали, що відповідач навіть не прийшов на поховання батька, а всі витрати на лікування, поховання були здійснені позивачами.

Статтями 202, 203 СК встановлено обов'язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, мають тяжкі хвороби, інвалідність або є безпомічними.

Відповідач міг надавати таку допомогу спадкодавцю, але не докладав до цього жодних зусиль. Тобто мало місце його умисна бездіяльність.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.5ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи спір про усунення від права на спадкування слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги та свідомого невиконання цього обов'язку. Ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, якої він потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняли необхідних дії.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення характеризується умисною формою вини.

Враховуючи вищенаведені письмові докази, покази свідків, відомості, які містяться в медичних документах, суд вважає доведеним факт перебування спадкодавця ОСОБА_5 в безпорадному стані, потреба його (спадкодавця) в постійній сторонній допомозі та догляді.

На переконання суду, доведеним є факт тривалого не відвідування відповідачем свого хворого батька, який є беззаперечним доказом умисного ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцю. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

У ході розгляду справи, було встановлено, що спадкодавець потребував допомоги, однак відповідач всіляко відмовлявся від її надання. При цьому достовірно знаючи про те, що його батько тяжко хворів та потребував сторонньої допомоги. Така бездіяльність спрямована на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу своєму батькові.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів про усунення від права спадкування за законом обґрунтовані та підлягають задоволенню. Та дають підстави суду усунути ОСОБА_3 від спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яки помер 12 грудня 2014 року.

За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 1216, 1224 ЦК України, ст. ст. 14, 209, 212-215, 224 -226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Черкаського нотаріального округу ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом - задовольнити .

Усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 21.12.2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: О.І. Кончина