Провадження № 2/127/453/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі судді Венгрин О.О.,

за участі секретаря Кабалик Т.П.,

представників позивача-відповідача ОСОБА_1: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача-позивача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання квартири особистою приватною власністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя, мотивуючи його тим, що 10.06.2006 р. вони з ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2014 р. розірвано. Від шлюбу є неповнолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 Наприкінці 2006 р., під час перебування у шлюбі, було придбано трикімнатну квартиру по АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_4 Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2014 р. стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 в розмірі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 14.02.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття. Аліментів не вистачає на утримання дитини, яка часто хворіє, потребує лікування, відповідного харчування. Витрати на лікування і харчування дитини складають 1850,01 грн. на місяць. Крім того, вона понесла інші витрати: лікування зубів сина, вартістю 735,00 грн., проведення необхідних аналізів, вартістю 205,00 грн. Також кошти потрібні на одяг дитини, іграшки, відвідування розважальних, творчих заходів. Для санаторно-курортного лікування дитини вартість путівки для дитини і неї становить 12474,00 грн. В зв"язку з цим при поділі майна - квартири по АДРЕСА_1 просить відступити від рівності часток сторін, збільшивши її частку майна до 70%.

Крім того, вони з ОСОБА_6 придбали рухоме майно в квартиру, з якого просить виділити їй: шафу вбудовану, вартістю 13298,00 грн., меблевий гарнітур "гірка", вартістю 5000,00 грн., килим, вартістю 2500,00 грн., всього майна на загальну суму 20798,00 грн., а решту майна виділити ОСОБА_6 (а.с. 2-6, 61-63, 152 т. 1)

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання квартири особистою приватною власністю, який мотивовано тим, що квартира по АДРЕСА_1 є його особистою приватною власністю, оскільки 09.01.2006 р. вони з ТОВ БМУ-3 уклали договір на будівництво житла №4/65-3, за яким забудовник-підрядник приймає на себе зобов'язання збудувати трикімнатну квартиру №65, загальною площею 82,40 кв. м, яка буде знаходитись в житловому будинку АДРЕСА_2. Свої зобов'язання перед ТОВ БМУ-3 щодо внесення коштів на будівництво в натурі він виконав повністю. Причому, вартість квартири в сумі 289409,00 грн. виплатив до реєстрації шлюбу з ОСОБА_1, а свідоцтво про право власності на квартиру отримав 28.12.2006 р. (а.с. 98-99 т. 1)

В судовому засіданні представники позивача-відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 підтримали за викладених у позовній заяві обставин, просять його задоволити. Зустрічний позов ОСОБА_4 не визнали, просять відмовити у його задоволенні, оскільки вважають його необгрунтованим, стороною не надано жодного доказу про те, що кошти було сплечено за квартиру до реєстрації шлюбу ОСОБА_4 і ОСОБА_1

Представник відповідача-позивача ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 позов ОСОБА_1 визнав частково: згоден на виділ ОСОБА_4 з спільного сумісного рухомого майна подружжя поверхню газову, вартістю 1574,00 грн., кухню "доміно", вартістю 11200,00 грн., витяжку декоративну, вартістю 1024,00 грн., витяжку, вартістю 1499,00 грн., стіл письмовий, вартістю 700,00 грн., стіл кухонний, вартістю 1200,00 грн., чотири стільця, вартістю 1000,00 грн., чотири люстри, вартістю 3000,00 грн., всього майна на загальну суму 21197,00 грн., а в решті позову просить відмовити, оскільки вартість квартири по АДРЕСА_1 сплачена ОСОБА_4 до реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 за кошти його батьків, а також за кошти, позичені у родичів і знайомого батька. Зустрічний позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити.

Вислухавши пояснення представників сторін, показання свідків відповідача-позивача ОСОБА_4: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, свідка позивача-відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_10, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов позивача-відповідача ОСОБА_11 підлягає частковому задоволенню, а позов відповідача-позивача ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 10.06.2006 р. сторони ОСОБА_4 і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб. (а.с. 11т. 1)

Сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12 т. 1)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2014 р. шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 13-14 т. 1)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2014 р. стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 в розмірі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 14.02.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття (на а.с. 15 т. 1 - копія виконавчого листа про стягнення аліментів).

09.01.2006 р. між ТОВ БМУ-3 та ОСОБА_4 укладено договір на будівництво житла №4/65-3, за яким забудовник-підрядник приймає на себе зобов'язання збудувати трикімнатну квартиру №65, загальною площею 82,40 кв. м, яка буде знаходитись в житловому будинку АДРЕСА_2. Згідно п. 1.7. договору вартість замовленої квартири на момент укладення договору становить 289409 грн., до 15.04.2006 р. слід сплатити 86800,00 грн., залишок вартості в сумі 202609,00 сплатити пропорційно щомісячно до листопада 2006 р. з уточненням по фактичній площі згідно даних БТІ. Згідно п. 2.2. договору у разі порушення строків розрахунку за квартиру, передбачених п. 1.7 цього договору, замовник сплачує на рахунок забудовника-підрядника пеню в розмірі двох облікових ставок Національного банку України від неперахованої суми за кожен день затримки. Згідно п. 2.3 договору в разі несплати першого внеску в строки, обумовлені п. 1.7, договір вважається розірваним. (а.с. 100-101 т. 1)

28.12.2006 р. ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності від 28.12.2006 р. на квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 28.12.2006 р №3199. (а.с. 16, 102 т. 1)

З довідки ТОВ БМУ-3 від 26.12.2006 р. вбачається, що ОСОБА_4 за квартиру АДРЕСА_1 розрахувався в повному обсязі. (а.с. 187 т. 1)

Квартира АДРЕСА_1 під забороною відчуження не перебуває, що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформації з Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. (а.с. 108- 111 т. 1)

Згідно технічного паспорту квартири АДРЕСА_1 станом на 26.11.2014 р. самочинного перепланування чи будівництва в квартирі немає. (а.с. 149-151 т. 1)

Жодна сторона не надала суду письмових доказів - платіжних документів про оплату вартості квартири АДРЕСА_1. Кожна сторона посилаєься на те, що протилежна сторона утримує у себе такі письмові докази. З відповіді ПАТ "Промінвестбанк" №24-10/1645116 від 26.09.2014 р. вбачається, що термін зберігання касових документів та позабалансових ордерів з додатком за емісійно-касовими операціями становить 5 років, оскільки термін зберігання квитанцій по операціях за 2006 р. вже вичерпано, надати квитанції по оплаті вартості квартири неможливо. (а.с. 191 т. 1)

На а.с. 204 т. 1 - договір позики від 04.02.2006 р., за яким ОСОБА_7 (батько ОСОБА_4) позичив у ОСОБА_12 8000,00 дол. США. На а.с. 205 т. 1 - договір позики від 04.02.2006 р., за яким ОСОБА_7 (батько ОСОБА_4.) позичив у ОСОБА_9 6000,00 дол. США. На а.с. 206 т. 1 - розписка від 06.03.2006 р., згідно якої ОСОБА_7 (батько ОСОБА_4.) позичив у ОСОБА_8 25000,00 грн.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_8 суду пояснили, що ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_8 позичали ОСОБА_7 кошти за названими договорами позики для придбання сину ОСОБА_7 - ОСОБА_4 квартири. Крім того, свідок ОСОБА_7 пояснив, що квартира АДРЕСА_1 виплачена повністю за його кошти, в тому числі, за позичені кошти, до реєстрації шлюбу сина з ОСОБА_1 З боку родини ОСОБА_1 кошти на квартиру не надавались.

Свідок ОСОБА_10 (мати ОСОБА_1.) суду пояснила, що квартира АДРЕСА_1 придбана за спільні кошти родин ОСОБА_7 і ОСОБА_1. На час придбання квартири батько ОСОБА_1 працював за кордоном (в Португалії) і надсилав кошти для оплати квартири частками, які потім передавались ОСОБА_4 для оплати вартості квартири. Вносив плату ОСОБА_7 Загалом ОСОБА_1 сплатили за квартиру 30000,00 дол. США, що становило половину вартості квартири. В підтвердження перебування батька ОСОБА_1 за кордоном надала копію його закордонного паспорта. (а.с. 212-222 т.1)

У виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2014 р. про забезпечення позову ст. держвиконавцем Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ описано і арештовано майно сторін, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1, що вбачається з акту опису і арешту майна від 13.11.2014 р., а саме: шафа вбудована, меблевий гарнітур "гірка", килим, поверхня газова, кухня "доміно", витяжка декоративна, витяжка, стіл письмовий, стіл кухонний, чотири стільці, чотири люстри. (а.с. 128-129 т. 1) Згідно акту від 13.11.2014 р. решти майна, зазначеного в ухвалі суду, в квартирі не виявлено. (а.с. 130 т. 1) Кожна сторона заявляє, що протилежна сторона розпорядилась невиявленим майном в квартирі на свій розсуд. Обидві сторони з цього приводу звертались в правоохоронні органи, що вбачається з висновку Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області №12921 по матеріалах розгляду заяв. (а.с. 159-180 т. 1) Доказів, хто розпорядився зниклим майном сторін, суду не надано.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності (ст. 60 ч. 1 СК України).

Згідно ст. 69 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Враховуючи те, що свідоцтво про право власності на спірну квартиру видано через шість місяців після реєстрації шлюбу сторін, тобто квартира набута під час шлюбу сторін, суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_1 При цьому суд бере до уваги те, що належним доказом строку оплати вартості квартири і розміру оплати є платіжні документи (квитанції), а не умови договору на будівництво житла, як зазначав у своїх поясненнях представник відповідача-позивача ОСОБА_4 Платіжних документів (квитанцій) жодна сторона суду не надала.

При поділі спільної сумісної власності - спірної квартири суд не вбачає підстав для збільшення частки майна ОСОБА_1 відповідно до ст. 70 ч. 3 СК України, яка отримує аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно. При цьому суд враховує те, що обоє - батько і мати зобов"язані утримувати дитину (ст. 180 СК України), а вирішення питання щодо додаткових витрат на дитину, які викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо), врегульовано ст. 185 СК України.

Отже, суд вважає необхідним розділити спільне сумісне майно сторін - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 83,9 кв. м, житловою площею 46,2 кв. м, яка складається з кімнати, площею 14,2 кв. м, кімнати, площею 13,3 кв. м, кімнати, площею 18,7 кв. м, кухні, площею 10,9 кв. м, вбиральні, площею 2,0 кв. м, ванни, площею 4,1 кв. м, коридору, площею 15,8 кв. м, кладової, площею 2,2 кв. м, балкону, площею 1,1 кв. м, лоджії, площею 1,6 кв. м., в рівних частках між стронами.

Спільну сумісну власність - рухоме майно сторін, яке виявлено, суд вважає необхідним розділити наступним чином, враховуючи те, що сторони щодо його поділу дійшли згоди:

- виділити на праві власності ОСОБА_1.і:

шафу вбудовану, вартістю 13298,00 грн.,

меблевий гарнітур "гірка", вартістю 5000,00 грн.,

килим, вартістю 2500,00 грн.,

всього майна на загальну суму 20798,00 грн.;

- виділити на праві власності ОСОБА_4:

поверхню газову, вартістю 1574,00 грн.,

кухню "доміно", вартістю 11200,00 грн.,

витяжку декоративну, вартістю 1024,00 грн.,

витяжку, вартістю 1499,00 грн.,

стіл письмовий, вартістю 700,00 грн.,

стіл кухонний, вартістю 1200,00 грн.,

чотири стільця, вартістю 1000,00 грн.,

чотири люстри, вартістю 3000,00 грн.,

всього майна на загальну суму 21197,00 грн.

За відхилення від ідеальної частки вартості рухомого майна - спільної сумісної власності необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 399,00 грн. компенсації.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні позову ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_1

Відповідно до ст. 154 ЦПК України слід скасувати забезпечення позову: у виді арешту квартири АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2014 р., у виді арешту рухомого майна: шафи вбудованої, меблевого гарнітура "гірка", килима, поверхні газової, кухні "доміно", витяжки декоративної, витяжки, стола письмового, стола кухонного, чотирьох стільців, чотирьох люстр, накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2014 р.

Згідно ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 2594,34 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України,

ст.ст. 10, 11, 60, 88, 154, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_1.

Поділити майно, що є спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_1, наступним чином:

1)

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 83,9 кв. м, житловою площею 46,2 кв. м, яка складається з кімнати, площею 14,2 кв. м, кімнати, площею 13,3 кв. м, кімнати, площею 18,7 кв. м, кухні, площею 10,9 кв. м, вбиральні, площею 2,0 кв. м, ванни, площею 4,1 кв. м, коридору, площею 15,8 кв. м, кладової, площею 2,2 кв. м, балкону, площею 1,1 кв. м, лоджії, площею 1,6 кв. м.,

- визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 83,9 кв. м, житловою площею 46,2 кв. м, яка складається з кімнати, площею 14,2 кв. м, кімнати, площею 13,3 кв. м, кімнати, площею 18,7 кв. м, кухні, площею 10,9 кв. м, вбиральні, площею 2,0 кв. м, ванни, площею 4,1 кв. м, коридору, площею 15,8 кв. м, кладової, площею 2,2 кв. м, балкону, площею 1,1 кв. м, лоджії, площею 1,6 кв. м.

2)

- виділити на праві власності ОСОБА_1:

шафу вбудовану, вартістю 13298,00 грн.,

меблевий гарнітур "гірка", вартістю 5000,00 грн.,

килим, вартістю 2500,00 грн.,

всього майна на загальну суму 20798,00 грн.;

- виділити на праві власності ОСОБА_4:

поверхню газову, вартістю 1574,00 грн.,

кухню "доміно", вартістю 11200,00 грн.,

витяжку декоративну, вартістю 1024,00 грн.,

витяжку, вартістю 1499,00 грн.,

стіл письмовий, вартістю 700,00 грн.,

стіл кухонний, вартістю 1200,00 грн.,

чотири стільця, вартістю 1000,00 грн.,

чотири люстри, вартістю 3000,00 грн.,

всього майна на загальну суму 21197,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 399,00 грн. компенсації за відхилення від ідеальної частки вартості рухомого майна - спільної сумісної власності.

В решті позову відмовити.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання квартири АДРЕСА_1 особистою приватною власністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 2594,34 грн. судового збору.

Скасувати забезпечення позову: у виді арешту квартири АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2014 р., у виді арешту рухомого майна: шафи вбудованої, меблевого гарнітура "гірка", килима, поверхні газової, кухні "доміно", витяжки декоративної, витяжки, стола письмового, стола кухонного, чотирьох стільців, чотирьох люстр, накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2014 р.

Виконання рішення суду в частині скасування забезпечення позову доручити Ленінському ВДВС Вінницького МУЮ, Реєстраційній службі Вінницького міського управління юстиції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до апеляційного суду Вінницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Венгрин