У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні власністю, зняття з реєстраційного обліку та виселення за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що на підставі договору дарування, укладеного 31 травня 2013 року з ОСОБА_8 їй на праві приватної власності належить Ѕ частини квартири АДРЕСА_1.

Інша Ѕ частини квартири належить ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом відповідно до рішення суду.

У спірній квартирі разом з нею та третьою особою зареєстровані відповідачі - колишня дружина ОСОБА_8 та його син.

Посилаючись на те, що відповідачі не приймають участі в утриманні квартири, оплаті за комунальні послуги, чим завдають значних матеріальних збитків та, не будучі членами сім'ї наймача або власника, перешкоджають в користуванні належною їй власністю, позивач просила суд на підставі ст. 116 ЖК Української РСР усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні спірною квартирою шляхом виселення відповідачів та зняття їх з реєстраційного обліку.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з недоведеності вимог щодо виселення відповідачів на підставі ст. 116 ЖК УРСР.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Горелкіна Н.А. Іваненко Ю.Г.