Провадження № 22-ц/773/131/15 Категорія: 27 Доповідач: Мудренко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.,

суддів - Русинчука М. М., Матвійчук Л. В.,

при секретарі - Губарик К. А.,

з участю:

представника позивача - Бохонковича В. Є.,

представника відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк" - Місюри І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредекс Фінанс", Волинського ГРУ Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про зняття арешту з заставленого майна за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

07.08.2014 року ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" звернулось в суд із позовом до відповідачів про зняття арешту із заставленого майна.

Позов мотивовано тим, що 17.08.2006 року між ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № НОМЕР_1 про надання кредиту в розмірі 26381 дол. США. Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором між банком та ОСОБА_3 був укладений договір застави № 2160, предметом якого є транспортний засіб OPEL, моделі ZAFIRA 1.8, 2006 року, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі (кузова) НОМЕР_3.

11.06.2012 року ПАТ "Укрсиббанк" відступило ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" відповідно до договору факторингу свої права вимоги за зобов'язаннями позичальника по кредитному договору та договором застави. 14.07.2014 року ОСОБА_3 надав згоду на добровільну реалізацію предмету застави. Водночас, 24.11.2009 року, 30.06.2011 року було накладено арешти на все майно ОСОБА_3, в т.ч. на предмет застави в користь ТзОВ "Кредекс Фінанс", Волинського ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк".

На підставі викладеного, позивач просить зняти арешти з предмету застави, а саме: транспортного засобу OPEL, моделі ZAFIRA 1.8, 2006 року, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі (кузова) НОМЕР_3, накладені постановою державного виконавця Другого відділу ДВС ЛМУЮ від 24.11.2009 року, реєстраційний номер обтяження 9275977, постановою державного виконавця Другого відділу ДВС ЛМУЮ від 13.12.2012 року в рамках виконавчого провадження № 31211601, постановою державного виконавця Другого відділу ЛМУЮ від 30.06.2011 року в рамках виконавчого провадження № 27344875, реєстраційний номер обтяження 11340732; зобов'язати відповідача протягом трьох робочих днів з дати набрання рішенням суду законної сили подати до Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про вилучення арештів, щодо транспортного засобу, який належить на праві власності ОСОБА_3

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2014 року позов задоволено частково. Суд вирішив зняти арешт з автомобіля OPEL, моделі ZAFIRA 1.8, 2006 року, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі (кузова) НОМЕР_3, на який було накладено арешт згідно постанови державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Бандури І. М. від 24.11.2009 року та постанови про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця Другого відділу ДВС ЛМУЮ Приходько А. П. від 30.06.2011 року. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" подав апеляційну скаргу. Покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, неповноту дослідження доказів, просить змінити рішення в частині зняття арешту з предмету застави - транспортного засобу OPEL, моделі ZAFIRA 1.8, 2006 року, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі (кузова) НОМЕР_3, на який було накладено арешт згідно постанови державного виконавця Другого відділу ДВС ЛМУЮ від 30.06.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11340732, в іншій частині рішення залишити без змін. Стягнути з позивача судові витрати.

В суді апеляційної інстанції представника ПАТ КБ "ПриватБанк" Місюра І. В., підтримала апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представник ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" Бохонкович В. Є. в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав та просив її відхилити.

Інші особи в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду.

Колегія суддів, заслухавши пояснення апелянта, представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити та залишити рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.08.2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого ОСОБА_3 зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 26381 дол. США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором, із строком кредитування з 17.08.2006 року по 16.08.2013 року (а.с. 5-14).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між АКІБ "Укрсиббанк" та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір застави транспортного засобу, який є власністю відповідача - OPEL, моделі ZAFIRA 1.8, 2006 року, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі (кузова) НОМЕР_3, з об'ємом двигуна 1800 (а.с. 17-23).

11.06.2012 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору АКІБ "Укрсиббанк" передало ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ", що підтверджується копією договору факторингу № 4. Одночасно з відступленням прав вимоги до Фактора перейшли усі права за усіма договорами забезпечення (п. 1.4 договору) (а.с. 74-79).

Судом встановлено, що 24.11.2009 року на підставі постанови державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Бандури І. М. було накладено арешт на все рухоме майно відповідача ОСОБА_3 (а.с. 37). Постановою про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця Другого відділу ДВС ЛМУЮ Приходько А. П. від 30.06.2011 року було накладено арешт на все рухоме майно відповідача в межах суми 1491,03 дол. США в користь стягувача ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 35-38).

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становить 310727,64 грн., відтак вартість спірного автомобіля значно нижча ніж сума заборгованості за кредитним договором (а.с. 23).

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до положень ст.ст. 3, 4 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяженням є право обтяжувала на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.

Обтяження поділяються на публічні та приватні. Публічним є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду. Приватні обтяження можуть бути забезпечувальними та іншими договірними. Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов'язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем.

Пунктом 1 статті 21 Закону передбачено, що до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору.

Згідно вимог ст. ст. 12, 14 Закону на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Частиною 2 статті 39 Закону визначено, що пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом ІІІ цього Закону.

Суд першої інстанції прийшов до висновку з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що обтяження рухомого майна було зареєстровано первісним кредитором 21.05.2006 року, а пізніше перереєстровано 11.02.2011 року, що вбачається із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, тобто раніше виникнення прав третіх осіб, щодо даного майна, і порівняно з іншими обтяженнями має статус обтяження з вищим пріоритетом, а тому в даному випадку позивач як правонаступник має першочергове право задовольнити свої вимоги за рахунок спірного заставленого майна.

Існування арешту на заставне майно порушує права позивача як заставодержателя щодо реалізації предмета застави при наявності факту невиконання кредитних зобов'язань.

Доводи апелянта, що суд розглянув справу в якій є неналежний відповідач, а саме Волинське ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк", суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи інтереси саме юридичної особи ПАТ КБ "ПриватБанк" представляв представник відповідно до виданої йому довіреності № 2200-К-О від 03 липня 2014 року. Від імені даної юридичної особи представником подавались заперечення на позов, в судовому засіданні - пояснення. Фактично стороною в даному спорі був ПАТ КБ «Приватбанк» в особі його Волинського ГРУ.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції постановив оскаржуване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: