Справа №489/5309/15-ц 01.12.2015 01.12.2015 01.12.2015
Провадження №22-ц/784/2948/15
Суддя по 1 інстанції Коваленко І.В.
Категорія 48 Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

1 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.

суддів - Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участю:

- позивачки ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3,

- представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

- представника органу опіки та піклування Миколаївської міської ради ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 листопада 2015 року у справі за

позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання малолітніх дітей,

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про визначення місця проживання їх малолітніх дітей з нею.

В обгрунтування позову зазначала, що з 2004 року по 2014 рік перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду 17 січня 2014 року.

Від шлюбних відносин з відповідачем вони мають двох малолітніх синів: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання їх шлюбу проживають з нею й на їх утримання відповідач сплачує аліменти за рішенням суду. Влітку 2015 року, в період її тимчасового виїзду за кордон, діти перебували з батьком, оскільки він не надав дозвіл на їх тимчасовий виїзд разом з нею. Після її повернення відповідач відмовився повернути дітей за місцем проживання у належній їй квартирі АДРЕСА_1, де створені належні умови для їх проживання та всебічного розвитку. На шкоду інтересам дітей батько перешкоджав їх спілкуванню з нею.

Посилаючись на викладене, позивачка просила визначити місце проживання дітей з нею.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 1 грудня 2015 року, залишена без розгляду первісна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей з ним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 листопада 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визначено місце проживання малолітніх дітей з матірю.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачці у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обгрунтованість рішення районного суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Як мати, так і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, зокрема право на її виховання, незалежно від того проживають вони з дитиною чи ні (ч.1 ст. 141 СК України).

Згідно ст. 157 СК питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а проживаючий з дитиною батько не має права перешкоджати їх спілкуванню.

Відповідно до ст. 160 СК місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років (й до 14 років), визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст. 161 СК, якщо мати або батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ст. 155 СК України).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Обєднаних Націй 20 листопада 1959 року, містить принцип, згідно з яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матірю лише за наявності виняткових обставин.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивачка та відповідач знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 4 жовтня 2004 року.

Від шлюбних відносин вони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2014 року, яке набрало законної сили 28 січня 2014 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 4).

Після припинення сімейних стосунків діти залишилися проживати з матірю у належній їй двокімнатній квартирі АДРЕСА_1, там вони й зареєстровані з 14 березня 2014 року, де створені належні умови для їх проживання та розвитку (а.с. 33, 103).

Мати не чинила перешкод спілкуванню дітей з батьком.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання їх дітей (а.с. 5).

12 травня 2015 року ОСОБА_9 зареєструвала шлюб із ОСОБА_10 (громадянин ОСОБА_11 Республіки) і після реєстрації шлюбу прийняла його прізвище (а.с. 29).

Між сторонами склалися неприязні стосунки з приводу яких вони неодноразово зверталися до правоохоронних органів.

Влітку 2015 року, в період тимчасового перебування ОСОБА_2 у Туреччині, діти перебували з батьком, оскільки він не надав дозвіл на їх тимчасовий виїзд разом з нею. Після повернення позивачки відповідач відмовився повернути їй дітей.

З 11 серпня 2015 року діти проживають з матірю, з якою у них склалися довірливі, емоційно-комфортні стосунки, вона позитивно характеризується та належно опікується дітьми. Зазначене підтверджується соціально-психологічними висновками від 16 жовтня 2015 року, наданими Миколаївським міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді після спілкування з дітьми на замовлення служби у справах дітей, характеристиками на ОСОБА_2 з місця проживання та загально - освітньої школи № 56 м. Миколаєва, де навчаються діти (а.с. 39, 47,48).

Згідно із висновком органу опіки та піклування Миколаївської міської ради від 30 жовтня 2015 року, виходячи із інтересів малолітніх дітей, є доцільним визначити місце їх проживання разом з матірю, де створені належні умови для їх проживання та гармонійного розвитку (а.с. 54-55).

Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку доказам по справі, та прийшов до вірного висновку про доцільність проживання малолітніх дітей з матірю, виходячи із інтересів дітей. За місцем її проживання дітям створені необхідні умови для фізичного, розумового та морально психологічного розвитку.

Доводи ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що суд не зясував думку дітей щодо місця їх проживання є необґрунтованими, оскільки із матеріалів справи вбачається, що факт розлучення дітей з матірю є для них психотравмуючим фактором.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду зясована думка обох дітей, які, будучи опитаними у присутності педагога - психолога ЗОШ № 56 ОСОБА_12, заявили про своє бажання залишитися проживати з матірю, а не з батьком.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду не позбавляє права батька проявляти турботу та любов до дітей незалежно від того з ким із батьків вони проживають.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних.

Головуючий Судді: