У Х В А Л А

Іменем України

20 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої -судді Кожух О.А.

суддів -Леска В.В., Чужі Ю.Г.

при секретарі-Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1, правонаступником якого є ОСОБА_2, до ПАТ "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ"", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сузір'я" про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19 листопада 2014 року позов ОСОБА_1, правонаступником якого є ОСОБА_2, задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» (далі - Банк) на користь ОСОБА_2 суму що складає загальну вартість закріплених вимірних одиниць об'єкта інвестування в розмірі 618604,80 грн.; понесені інфляційні втрати в розмірі 253541,46 грн.; 3% річних від простроченої суми в розмірі 105247,56 грн. та 10000 грн. судових витрат на правову допомогу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» на користь держави 3219 грн. судового збору.

На вказане рішення Банком подано апеляційну скаргу. Апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове, яким відмовити у позові до нього, оскільки Банком були виконані всі передбачені Правилами ФФБ процедури щодо забезпечення можливості отримання Довірителем коштів з ФФБ на його вимогу. Також апелянт вважає безпідставним застосування судом першої інстанції положень ст. 625 ЦК України. Крім того вважає, що позивачем було пропущено строк позовної давності, про застосування якого Банком було подано заяву, а також вважає, що ОСОБА_2 не є правонаступником ОСОБА_1, оскільки не отримала свідоцтва про право на спадщину.

Представник Банку в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи Банк був повідомлений належним чином (т. 3 а.с.164). Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу розглянуто за відсутності представника апелянта.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та товариства з обмеженою відповідальністю "Сузір'я" (далі - ТОВ "Сузір'я"), перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що апеляційну скаргу слід відхилити виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 14.12.2007 ОСОБА_1 уклав з Банком два договори - № 07/2007 та № 08/2007 - про участь у Фонді фінансування будівництва (ФФБ), згідно з якими об'єктом інвестування були квартира № 14 загальною площею 67,33 кв. м. та квартира № 15 загальною площею 44,03 кв. м., що розташовані на другому поверсі житлового будинку по АДРЕСА_1. Загальна вартість Об'єкта інвестування за договором № 07/20007 становила 292414,19 грн. та за договором № 08/2007 - 191222,29 грн. Запланована дата уведення в експлуатацію - червень 2008 р. (т. 1 а.с.8-9, 12-13).

Забудовником відповідно до Договору про організацію спорудження об'єкта будівництва від 20 квітня 2007 року, укладеного між АКБ «Київ» і TOB «Сузір'я», є TOB «Сузір'я» (т.1 а.с. 144-156).

Оскільки Об'єкт інвестування не було здано в експлуатацію до дати, вказаної в Договорі, ОСОБА_1 ФФБ. Позивач звернувся до Банку із заявою від 17.12.2008 про вихід з ФФБ та розірвання вищевказаних договорів. 17.12.2008 між Позивачем та Банком було укладено Додаткову угоду про розірвання Договору №07/2007 від 14.12.2007 про участь у Фонді фінансування будівництва та Додаткову угоду про розірвання Договору №08/2007 від 14.12.2007 про участь у Фонді фінансування будівництва. Відповідно до вищевказаних Угод (п.п.1, 2, 3, 4 угод) Договір №07/2007 та Договір №08/2007 були розірвані з дати підписання, а Банк зобов'язувався повернути кошти на умовах та в строки встановлені Правилами ФФБ та п.2.2.2. Договорів (т. 1 а.с.11-15).

Відповідно до умов Договорів, а саме п. 2.2.2.2) а): Довіритель має право відмовитись від участі у ФФБ шляхом розірвання договору про участь у ФФБ та отримати кошти в сумі, що відповідає вартості закріплених за ним вимірних одиниць об'єкта інвестування за ціною на день подання заяви про відмову від участі у ФФБ, але не менше суми коштів внесених довірителем до ФФБ. Сума коштів, що підлягає поверненню Довірителю, визначається Управителем виходячи з кількості закріплених за довірителем вимірних одиниць об'єкта інвестування та поточної ціни вимірної одиниці цього об'єкта інвестування на день подання заяви про вихід із ФФБ.

Відповідно до умов Договору №07/2007 (пп. а) п.2.2.2.) на день написання Позивачем заяви про вихід з ФФБ загальна вартість закріплених за ним вимірних одиниць об'єкта інвестування становила 374018,15 (Триста сімдесят чотири тисячі вісімнадцять грн. 15 коп.) гривень (67,33 кв.м. х 5555 грн. = 374018,15 грн.). Відповідно до умов Договору №08/2007 (пп. а) п.2.2.2.) на день написання Позивачем заяв про вихід з ФФБ загальна вартість закріплених за ним вимірних одиниць об'єкта інвестування становила 244586,65 (Двісті сорок чотири тисячі п'ятсот вісімдесят шість грн. 65 коп.) гривень (44,03 кв.м. х 5555 грн. = 244586,65 грн.). Таким чином, на день написання Позивачем заяви про вихід з ФФБ загальна вартість закріплених за Позивачем вимірних одиниць об'єкта інвестування за Договором №07/2007 та Договором №082007 становила 618 604,80 грн. Ціна в 5555,00 грн. за квадратний метр об'єкта інвестування встановлена Забудовником (ТОВ „Сузір'я") відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору про організацію спорудження об'єкта будівництва від 20 квітня 2007 року, яка була укладена 24 березня 2008 року між Банком та ТОВ „Сузір'я"

Розрахунок належної до повернення суми не заперечується.

ОСОБА_1, звертаючись до суду, просив стягнути відповідні суми (в тому числі, інфляційні втрати та 3 % річних) солідарно з ПАТ "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ"" та ТОВ "Сузір'я". Задовольняючи позовні вимоги чатсково та стягуючи кошти з Банку суд першої інстанції виходив з того, що відповідальність по поверненню коштів лежить саме на Банку, оскільки саме між ОСОБА_1 і Банком існували договірні відносини, а TOB "Сузір'я" виступило як забудовник і не має прямих зобов'язань про повернення коштів на користь позивача. Такі зобов"язання у TOB "Сузір'я" існують перед Банком.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають, зокрема, на підставі договорів.

Правовідносини щодо участі у Фонді фінансування будівництва склались між позивачем ОСОБА_1 та Банком на підставі двостороннього Договору про участь у Фонді фінансування будівництва.

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" (далі - Закон N978-IV), у разі порушення забудовником строків спорудження об'єкта будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов'язків, передбачених частиною першою цієї статті, довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів. Управитель зобов'язаний виплатити довірителю кошти у сумі, що визначається відповідно до ст.20 цього Закону при відмові довірителя від участі у ФФБ і не може бути меншою за суму, внесену довірителем до ФФБ.

Цей закон не передбачає права довірителів (позивача) вимагати повернення коштів безпосередньо від забудовника.

У відповідності до ст. 598 ЦК України, припинення зобов'язань на вимогу однієї з сторін допускається лише у випадках встановлених договором або законом.

ОСОБА_1 при висуненні вимоги щодо повернення сплачених коштів за договорами виходив виключно з умов двосторонніх договорів, укладених між ОСОБА_1 та АКБ "Київ" від 14 грудня 2007 року за №07/2007 та №08/2007, та відповідно до ч.4 ст.18 Закону N 978-IV. Саме цими договорами та законом передбачено право Позивача та відповідний обов'язок Банку повернути сплачені кошти - п.п.2.2.2.2) а), 2.1.1.9 Договору та ч.4 ст. 18 Закону N 978-IV.

Таким чином, праву Довірителя розірвати договір та одержати кошти відповідає обов'язок Банку по поверненню коштів Довірителю. Спір про повернення внесених у ФФБ коштів базується виключно на правовідносинах між довірителем і управителем, тобто предмет цього спору не охоплює відносин між управителем та забудовником.

Взаємовідносини між Управителем - Банком, та Забудовником - ТОВ «Сузір'я» - врегульовані Законом N 978-IV, Законом України «Про інвестиційну діяльність», Договором про організацію спорудження об'єкта будівництва, Правилами Фонду фінансування будівництва виду А. Договором та Правилами передбачено можливість розірвання Управителем Договору про участь у ФФБ з вимогою до Забудовника перерахувати на рахунок ФФБ кошти для подальшого повернення Довірителю.

Таким чином, правовідносини між Довірителем (позивачем) та Управителем (Банком), з одного баку, та правовідносини між Управителем (Банком) та Забудовником (ТОВ "Сузір'я") з другого боку - це абсолютно різні правовідносини, що оформлені окремими договорами. Між Довірителем і Забудовником ніяких безпосередніх фінансових та договірних правовідносин не існувало, а тому Довіритель не має права вимагати виконання якихось зобов'язань (зокрема, щодо повернення коштів) від Забудовника.

Відповідно до п.З ч.16 ст.11 Закону N 978-IV управитель ФФБ при здійсненні управління ФФБ не несе відповідальності власним майном за виплату коштів довірителю ФФБ в разі його відмови від участі у ФФБ виду А, якщо управитель ФФБ дотримався встановлених Правилами ФФБ процедур щодо забезпечення можливості отримання довірителем коштів з ФФБ на вимогу довірителя.

Також, відповідно до ч.9 ст.16 Закону N 978-IV у разі зменшення обсягу підтвердженого замовлення на будівництво забудовник зобов'язаний на вимогу управителя ФФБ виду А повернути кошти на рахунок цього ФФБ для розрахунку з довірителями ФФБ виду А. За невиконання зобов'язання щодо перерахування коштів на рахунок ФФБ для проведення управителем розрахунку з довірителями ФФБ виду А забудовник несе відповідальність своїм майном.

Банком неодноразово надсилались листи та вимоги до ТОВ «Сузір'я» з вимогою про перерахування на рахунок ФФБ в ПАТ «АКБ «Київ» грошових коштів з метою їх подальшого повернення довірителям, в тому числі ОСОБА_1, в зв'язку з достроковим розірванням договорів про участь у ФФБ .

21.03.2012 Банк надіслав до ТОВ «Сузір'я» вимогу вих. № 25-02/889 про розірвання договору про організацію спорудження об'єкта будівництва від 20.04.2007, перерахування коштів, необхідних для розрахунку з довірителями, відшкодування ПАТ «АКБ «Київ» збитків та сплату неустойки (т. 1 а.с.159-162).

Як вбачається з матеріалів справи, 26 вересня 2014 року господарським судом Закарпатської області розглянуто справу за позовом ПАТ «АКБ «КИЇВ» до ТОВ «Сузір'я» про розірвання договору про організацію спорудження об'єкта будівництва від 20.04.2007, та зобов'язання ТОВ «Сузір'я» перерахувати кошти, необхідні для розрахунків з довірителями фонду фінансування будівництва (т. 3 а.с.70-77). В рішенні встановлено наявність заборгованості ФФБ перед довірителями на загальну суму 3586757 грн. 45 коп., в тому числі: ... на користь ОСОБА_1 (договір на участь у ФФБ №7/2007 від 14.12.2007) - 347018,15 грн.; на користь ОСОБА_1 (договір на участь у ФФБ №8/2007 від 14.12.2007) - 244586,65 грн...» (т. 3.а.с. 73). Цим рішенням зобов'язано ТОВ „Сузір'я" перерахувати на рахунок публічного акціонерного товариства „АКБ „КИЇВ" суму 1217029,80 грн. коштів, необхідні для розрахунків з довірителями фонду фінансування будівництва.

Таким чином, самим Банком визнається, що обов'язок по поверненню коштів довірителям лежить саме на Банку, і з цією метою, відповідно до умов Договору про організацію спорудження об'єкта будівництва та Правил Фонду фінансування будівництва виду А, Банк вимагає від ТОВ «Сузір'я» перерахувати кошти для розрахунків з довірителями, в тому числі, по двох договорах, що були укладені з ОСОБА_1

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18 грудня 2014 року зазначене рішення господарського суду Закарпатської області залишено без змін (т. 3 а.с. 165-171).

Відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Отже, факти, встановлені у вищевказаних рішеннях господарських судів, не потребують доказування і свідчать про наявність заборгованості ПАТ «АКБ «Київ», як управителя ФФБ перед ОСОБА_1

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, що були ухвалені в даній справі, судова колегія Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 27 листопада 2013 року зазначала про необхідність врахування зобов'язань повіреного за договором доручення в контексті положень ст. ст. 11,16,20 Закону N 978-IV" (т.2 а.с. 139-141). Відповідно до ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Проте судом першої інстанції вірно зазначено, що договори про участь у ФФБ та угоди про їх розірвання були укладені між ОСОБА_1 та АКБ «Київ», без участі TOB «Сузір'я» та без посилання на TOB «Сузір'я» як сторону, від імені якої діє АКБ «Київ».

Зважаючи на викладене, кошти в сумі, що відповідає вартості закріплених за позивачем вимірних одиниць об'єкта інвестування - 618604,80 гривень - слід стягнути саме з Банку.

ОСОБА_1 помер 09.03.2014, що стверджується Свідоцтвом про смерть від 11.03.2014 (т.3 а.с.46). Як вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_1 (т. 3 а.с.84-96), єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_1 є його дружина ОСОБА_2, яка подала заяву про прийняття спадщини 25 березня 2014 року (т. 3 а.с.88). Всі інші спадкоємці ОСОБА_1 подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність такого свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, доводи апелянта щодо відсутності у ОСОБА_2 права на спадкове майно є безпідставними. Відповідно до ст. 1218 до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відносини, щодо яких виник даний спір, допускають правонаступництво, а тому судом першої інстанції, відповідно до положень ст. 37 ЦПК України, правомірно було залучено до участі у справі ОСОБА_2 як правонаступника ОСОБА_1

Представником ОСОБА_2 було подано заяву про збільшення позовних вимог (т. 3. а.с.44), в тому числі, збільшення розміру інфляційних втрат та №3 % річних, які також слід стягнути з Банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначено у Постановах Верховного Суду України від 14 листопада 2011 року (справа № 6-40цс11) та від 6 червня 2012 року (справа № 6-49цс12) грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Відтак, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає, кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Положення ст. 625 ЦК України поширюють свою дію на дані спірні правовідносини, оскільки ця стаття розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 «Зобов'язальне право» Цивільного кодексу України.

Оскільки в даному випадку праву позивача про отримання коштів у розмірі загальної вартості вимірних одиниць об'єкта інвестування відповідає кореспондуючий обов'язок відповідача ПАТ «АКБ «Київ» повернути попередньо зазначені кошти для розрахунку з Довірителем, суд вважає, що зобов'язання сторін за договорами від 14 грудня 2007 року за №07/2007 та №08/2007 про участь у ФФБ, укладеними між ПАТ «АКБ «Київ» та ОСОБА_1 відносяться саме до грошового виду зобов'язань.

Розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, наведений представником позивача (т. 3 а.с. 48-49) відповідачем не спростований.

ОСОБА_1 звертався до суду у 2011 році з позовом до публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ", третя особа ТОВ «Сузір'я» про визнання договорів недійсними, стягнення збитків у подвійному розмірі та штрафних санкцій, і рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 11 квітня 2012 року у задоволенні такого позову було відмовлено. Таким чином, відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності було перервано, а тому доводи апелянта щодо пропуску строку звернення до суду судова колегія до уваги не бере.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є правильними. Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ"" - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча : Судді: