overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Залізничний районний суд м.Львова
С У Д О В И Й Н А К А З
09 грудня 2015 року Справа № 462/8395/15-ц
Суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А.І., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5заборгованості за спожитий газ відповідно до ст. 16, 610,611 ЦК України, ст. ст. 64,67,68 ЖК України, п. 17, п. 35 Правил користування житловими приміщенням і прибудинковими територіями та Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМ України від 09.12.1999 року № 2246, ст.ст.95,96,98,99,102,103 ЦПК України,
4. Судовий наказ після набрання ним чинності видати стягувачу.
Суддя: __________________________________________________ Кирилюк А.І.
Згідно зі статтею 105 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.
Відповідно до статті 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для предявлення до виконання.
Заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви (стаття 105-1 ЦПК України).
Справа № 455/624/15-ц
Провадження № 2/455/275/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

09 грудня 2015 року м.Старий Самбір

Старосамбірський

районний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Лойзик М.В.

за секретаря Бобельської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Старий Самбір справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

08.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що із 07.11.2010 року перебуває із відповідачкою у шлюбі, мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вирішив розірвати шлюб через непорозуміння, конфлікти та ревнощі, які є наслідком недостатнього матеріального забезпечення сімї та його зайнятості на роботі, в тому числі і в вечірній час.

Сторони в судове засідання не зявилися, але надіслали суду заяви про слухання справи у їх відсутності; ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, ОСОБА_2 проти позову не заперечила.

Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини:

Сторони одружилися 07.11.2010 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 22 у Добромильській міській раді Старосамбірського району Львівської області; при реєстрації одруження відповідач змінила прізвище Гураль на Калита (а.с.4); мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як встановлено судом, між сторонами склалися неприязні відносини: вони втратили одне до одного повагу і любов, за час розгляду справи припинили спільне проживання, ведення спільного господарства; не піклуються одне про одного.

Суд з метою збереження сімї сторін в порядку, передбаченому

ст.111 КК України зупиняв розгляд справи, проте у визначений судом строк вони примирення не досягли.

У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, це свідчить що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності соціального статусу, неможливості влаштувати особисте життя і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати.

А тому, керуючись ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 07.11.2010 року за актовим записом № 22 у Добромильській міській раді Старосамбірського району Львівської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд протягом 10 днів з часу його проголошення.

Після набрання рішенням законної сили його копію надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому запису про шлюб.

Суддя
Справа № 441/1051/15-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"10" серпня 2015 р. суддя Городоцького районного суду Львівської обл. Українець П.Ф., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

цей позов подано з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

За положеннями ст.ст. 15, 392 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ст.ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Між тим, із позовної зави та доданих до неї матеріалів убачається, що відповідачка ОСОБА_2 спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 не приймала, на спадкове майно не претендує, а тому неможливо встановити, яким чином відповідач ОСОБА_2 порушує, не визнає або оспорює право позивача на земельну ділянку у с. Андріянів Городоцького р-ну Львівської обл.

У пункті 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначається, що при відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позивач просить про визнання права власності на земельні ділянки у с. Андріянів Городоцького р-ну Львівської обл. для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського сподарства, відповідно площею 0,1528 га і 0,0808 га, 0,0919 га, 0,1971 га, що належали ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ 5242 від 10.12.1996р.

Між тим, згідно означеного державного акту, ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 0,5232 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташована на території у с. Андріянів Городоцького р-ну Львівської обл.

Наведене підстава до залишення позову ОСОБА_1 без руху і надання позивачу терміну на усунення його недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, -

у х в а л ю ю :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - залишити без руху.

Зобовязати позивача на протязі пяти днів, з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки позову, що наведені в описовій частині такої.

У випадку якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті позивачем протягом вказаного вище часу, позов вважати таким, що не підлягає розгляду та повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Українець П.Ф.
Справа № 526/409/15-ц
Провадження № 2-н/526/30/2015
Гадяцький районний суд
СУДОВИЙ НАКАЗ
16 березня 2015 року м. Гадяч
в с т а н о в и л а :
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а згідно ст. 530 ЦК України у встановлений строк.
Керуючись ст.ст. 96, 102, 103 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України,
Стягнути з боржників на користь стягувача з кожного по 30 (тридцять) грн. 45 коп. судового збору.
Суддя Гадяцького
районного суду Л. В. Максименко
Згідно зі статтею 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.
Відповідно до частини 6 статті 105-1 ЦПК України заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.
У разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання. (ч.1 ст. 106 ЦПК України)
Судовий наказ набрав чинності " ___" ________________ 2015 року, дійсний для пред'явлення протягом одного року.
Суддя: підпис
Суддя Гадяцького
районного суду Л. В. Максименко
КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/318/15-ц
Провадження № 2/552/477/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2015 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого - Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

23 січня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем ОСОБА_2, 23.09.2005 року було укладено шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, шлюб просила розірвати

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу не надходило.

За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 23.09.2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 23.09.2005 року, актовий запис №1510 (а.с.3).

Від даного шлюбу спільних дітей сторони не мають.

Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. З червня 2013 року сторони проживають за різними адресами.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу наділі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 110, 113 СК України, ст.ст. 130, 174, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 вересня 2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №1510 - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його - ОСОБА_2,

її - ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту проголошення до апеляційного суду Полтавської області.

Головуючий Т.В.Турченко
Справа № 527/1814/14-ц
провадження № 2/527/8/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2015 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прикіпєлової Л.В.,

при секретарі - Таранець Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 із залучення третіх осіб: Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції, Опришківської сільської ради про встановлення батьківства та стягнення аліментів на дитину, -

в с т а н о в и в:

23.07.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що з грудня 2005 року сторони стали проживати однією сім»єю без реєстрації шлюбу. У лютому 2006 року позивачка завагітніла, про що повідомила відповідача. 10.02.2006 року сторони припинили спільно проживати. 06.11.2006 року позивачка народила сина ОСОБА_3, батьком якого, як вказує позивачка, є відповідач по справі. Дитину позивачка зареєструвала в порядку ст.. 135 Сімейного кодексу України. Надалі, коли дитині виповнилося 2 роки, сторони примирилися та знову стали проживати разом у відповідача у с. Черевані Глобинського району до серпня 2013 року. Позивачка прохає визнати відповідача ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій вона просить залишити позов без розгляду, справу розглянути у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Треті особи: відділ ДРАЦС Глобинського РУЮ, Опришківська сільська рада заявою до суду прохали справу розглянути у відсутності їх представника.

Згідно ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Суд, вважає, що заява позивача про залишення позову без розгляду не суперечить закону і не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Таким чином є всі підстави залишити позовну заяву про встановлення батьківства та стягнення аліментів - без розгляду.

Керуючись ст.ст.207, 209 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 із залучення третіх осіб: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції, Опришківської сільської ради про встановлення батьківства та стягнення аліментів на дитину залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л. В. Прикіпєлова
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/520/415/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

5 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся з заявою, в якій просив встановити факт: що він ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2, померлого 25 серпня 2015 року.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити. Він посилався на те, що 25 серпня 2015 року помер його батько ОСОБА_2. Він у встановлений законом термін звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та в результаті опрацювання нотаріусом документів виявилося, що у його паспорті та у свідоцтві про смерть батька існує розбіжності в написанні їх прізвищ, так в його паспорті прізвище зазначено як «Злєнко», а в свідоцтві про смерть зазначено «Зленко» у звязку з чим він на даний час не може оформити у встановленому законом порядку спадщину.

Заінтересована особа ОСОБА_3 не заперечувала щодо задоволення заяви,у судовому засіданні підтвердила, що заявник ОСОБА_1 є сином її померлого чоловіка ОСОБА_2.

Вислухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

У судовому засіданні встановлено, що 28 травня 1963 року народився ОСОБА_1 в м. Одесі, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії КЕ 813617, виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області 29 серпня 2008 року.

Відомості в свідоцтво про народження заявника внесені російською мовою, а саме в графі «родился» зазначено «Зленко Тарас Григорьевич», родился ІНФОРМАЦІЯ_2, в графі «отец» зазначено «Зленко Григорий Демьянович», про що міським загсом м. Одеси 27 липня 1963 року виконаний актовий запис № 2004.

Дружина померлого ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердила, що заявник ОСОБА_1 є сином її померлого чоловіка.

При викладених обставинах, у суду не виникає сумніву, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2, померлого 25 серпня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 213, 215, 256 ч.1 п. 1, 6, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2, померлого 25 серпня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Калініченко Л. В.
Справа № 504/3470/15-ц>
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

"03" листопада 2015 р. суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Рудніцький В.А. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про повернення позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування.

03 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій просить суд повернути йому позовну заяву без розгляду.

У відповідності до п.1ч.3ст.121 ЦПК України суд ухвалою повертає заяву, якщо позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову.

Керуючись п.1 ч.3 ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування повернути позивачу.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя:
Справа № 545/749/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючий суддя Цибізова С.А.,

при секретарі Бутирін О.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава подання головного державного виконавця ВДВС Полтавського РУЮ ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, -

В С Т А Н О В И В :

16.03.2015 року головний державний виконавець ВДВС Полтавського РУЮ ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з метою примусового виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу на загальну суму 20230,00 грн.

В обґрунтування подання посилався на те, що 26.02.2014 року головним державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.Згідно актів від 16.05.2014 року,16.06.2014 року головним державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_2, а саме АДРЕСА_2, за вищезазначеною адресою двері ніхто не відчинив, а тому перевірити майновий стан боржника за місцем його проживання не було можливим, про що складено відповідний акт. Про фактичне місце проживання боржника за вказаною адресою свідчить і особисті пояснення боржника

В судове засідання представник ВДВС не зявилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без його участі,подання про примусове входження підтримав.

Суд дослідивши матеріали подання встановив, наступне.

Згідно ст.376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до довідки виданої сільським головою виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 не зареєстрований.

Враховуючи вищезазначене, те, що місце реєстрації ОСОБА_2 не відомо, власника квартири за адресою АДРЕСА_1 не встановлено та інших доказів щодо проживання без реєстрації боржника за зазначеною адресою, окрім його власних пояснень, суду не надано, подання не підлягає задоволенню, оскільки є не обґрунтованим та безпідставним.

Керуючись ст. 376 , 293-294 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця ВДВС Полтавського РУЮ ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника громадянина ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.А.Цибізова