КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/8030/14-ц
Провадження № 2/552/751/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2015 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко О.П.

За участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування, -

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування, мотивуючи його тим, що 08 липня 2014 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_5 були посвідчені договори дарування земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,037 га, що розташована за адресою: м.Полтава, вул.Фруктова, 4, (кадастровий номер земельної ділянки :14:004:0403), договір дарування земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: м.Полтава, вул.Фруктова, 4, (кадастровий номер земельної ділянки :14:004:0404) та договір дарування житлового будинку житловою площею 34,7 кв.м, що розташований за адресою: м.Полтава, вул.Фруктова,4, що укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Під час підписання даних договорів дарування ОСОБА_6 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. 07.08.2014 року ОСОБА_6 помер. Він є сином померлого і про факт укладання батьком вищевказаних договорів дізнався лише після смерті ОСОБА_6 Просив суд визнати недійсними вищевказані договори.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3, адвокат ОСОБА_1 позов підтримали. Просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4, адвокат ОСОБА_2 з позовом не згодні. Просили суд в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, попередньо надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_3, думку адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_4, думку адвоката ОСОБА_2, допитавши свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та експерта ОСОБА_11, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є батьком позивача ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження від ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №78 (а.с.4).

08 липня 2014 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_5 були посвідчені договори дарування, земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,037 га, що розташована за адресою: м.Полтава, вул.Фруктова, 4, (кадастровий номер земельної ділянки :14:004:0403) (а.с.29-30), договір дарування земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: м.Полтава, вул. Фруктова, 4, (кадастровий номер земельної ділянки :14:004:0404) (а.с.27-28) та договір дарування житлового будинку житловою площею 34,7 кв.м, що розташований за адресою: м.Полтава, вул.Фруктова,4 (а.с.25-26), що укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

07 серпня 2014 року ОСОБА_6 помер, про що в матеріалах справи мається копія свідоцтва про смерть серії І-КЕ №286015 від 12.12.2014 року, актовий запис №1207 (а.с.6).

Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: м.Полтава, вул.Фруктова, 4 та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: м.Полтава, вул. Фруктова, 4 і земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,037 га, що розташована за адресою: м.Полтава, вул.Фруктова, 4 та.

Позивач ОСОБА_3 з вищевказаними договорами дарування свого батька ОСОБА_6 не згодний та звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування, оскільки вважає, що на час укладення договорів дарування батько не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Він за життя страждав на серцево-судинні та неврологічні захворювання, а також останнім часом та неодноразово у ОСОБА_6 спостерігалися провали памяті. Крім того, ОСОБА_6 неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в різних медичних закладах.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 14.05.2015 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу (а.с.116-118).

ОСОБА_12 судово-психіатричного експерта №535 від 29.09.2015 року (а.с.144-152) ОСОБА_6 на час посвідчення договорів дарування від 08.07.2014 року, які укладені між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 будь-яким психічним розладом не страждав. ОСОБА_6 за своїм психічним станом на 08.07.2014 року міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час укладання договорів дарування нерухомого майна на користь ОСОБА_4.

В судовому засіданні 04.12.2015 року був допитаний експерт ОСОБА_11, який суду пояснив, що наявність у ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 хвороб облітеруючого синдрому нижніх кінцівок, синдрому Леріша, ІХС, дифузного кардіосклерозу, гіпертонічної хвороби 2 ступеня, генералізованого атеросклерозу судин з враженням кінцівок, серця, головного мозку, гангрени правої кінцівки та відповідне лікування не могли впливати на його психічний стан при укладанні 08 липня 2014 року вищевказаних договорів дарування. За життя згідно наданих довідок з Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру, з Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені ОСОБА_13 ОСОБА_6 на обліку в даних установах не перебував. Під час проходження лікування в Полтавській обласній клінічній лікарні імені ОСОБА_14 з 21.10.2013 року по 14.11.2013 року та під час проходження лікування в Першій міській клінічній лікарні м.Полтави з 01.08.2014 року по 07.08.2014 року ОСОБА_6 згідно записів в медичних картах лікарем-невропатологом чи лікарем-психіатром не консультувався, будь-яке лікування з приводу будь-яких психічних порушень не призначалось. Проведене лікування та застосовані медичні препарати не могли впливати на психічну та розумову діяльність ОСОБА_6. Під час укладання договорів дарування 08.07.2014 року ОСОБА_6 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином суд не може погодитись з думкою позивача ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_1, що договори дарування, укладені між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є недійсними, оскільки дані твердження не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Частиною 3 статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною 5 статті 203 ЦК України передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

ОСОБА_12 з нормами ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Всі вимоги викладені в вищезазначених нормах Цивільного кодексу України були дотримані сторонами в момент укладання 08.07.2014 року договорів дарування та не можуть бути визнані судом недійсними.

Отже, суд оцінює критично пояснення позивача ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_1, що при складанні договорів дарування ОСОБА_6 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

В судовому засіданні встановлено і матеріалами справи досить повно доведено, що волевиявлення ОСОБА_6 було вільним і відповідало його волі, про що свідчить ОСОБА_12 №535 від 29.09.2015 року судово-психіатричного експерта, допитана в якості третьої особи приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7та допитані в суді свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 необхідно відмовити за безпідставністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4-14, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко