У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивого О.В., Писаної Т.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини у зв'язку з навчанням за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що її батько - ОСОБА_5, зобов'язаний згідно зі ст. 185 СК України брати участь у додаткових витратах на неї, як на його дочку, у зв'язку з її навчанням на платній (контрактній) основі, скільки додаткові витрати несе її мати -ОСОБА_6, яка має ще одну неповнолітню дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому вона вважала, що є підстави відійти від рівності участі батьків у додаткових витратах та просила суд на підставі ст. 185 СК України стягнути з відповідача на її користь 2/3 частки понесених додаткових витрат на її навчання.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є повнолітньою та навчається в Одеському національному політехнічному університеті на платній основі. Згідно з договором від 10 серпня 2011 року плата за навчання встановлюється на строк дії договору в розмірі 43 490 грн. ОСОБА_3 сплатила за навчання з 1 вересня 2011 року 31 491 грн 40коп. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2012 року з відповідача стягнуто аліменти на повнолітню дочку - ОСОБА_3, на період навчання в Одеському національному політехнічному університеті до 30 червня 2015 року в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 6 СК України з 7 липня 2012 року є повнолітньою, а законом не передбачено можливості стягнення додаткових витрат на утримання повнолітніх осіб.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, зазначивши, що посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач зобов'язаний брати участь у витратах, пов'язаних із навчанням позивача не являється підставою для скасування рішення суду, оскільки рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2012 року з відповідача стягнуто аліменти на повнолітню дочку на період навчання в Одеському національному політехнічному університеті до 30 червня 2015 року в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно. Крім того, навчання в університеті не свідчить про особливі обставини, на які можливо стягнення коштів у порядку ст. 185 СК України.

Зазначені висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягне аліментів не була поставлена, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Судом установлено, що на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2006 року відповідачем на утримання ОСОБА_3 сплачувались аліменти до 7 липня 2012 року, тобто до досягнення останньою повноліття.

При цьому навчання в університеті не свідчить про особливі обставини, на які можливо стягнення аліментів у порядку ст. 185 СК України.

Таким чином, оскільки рішенням суду вже стягнуто аліменти, то на навчання аліменти стягуються лише у спосіб їх стягнення (зміни, збільшення), а не у вигляді додаткових витрат.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: О.В. Закропивний

Т.О. Писана

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко