АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8391/15
Справа №610/2451/15ц Головуючий 1 інст. Муленко Л.М.
Категорія :договірні Доповідач - Бобровський В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді Бобровського В.В.,

суддів Кокоші В.В.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 3 листопада 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 3 листопада 2006 року.

На обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що відповідачем на умовах вказаного кредитного договору отримано кредит у розмірі 31470 грн. зі сплатою 16,08% річних за користування запозиченими коштами та погашенням заборгованості щомісячними внесками до 2 листопада 2010 року.

Зазначивши, що відповідачем порушуються прийняті зобовязання та те, що станом на 10 липня 2015 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість по кредиту у розмірі 18354,57 грн. по відсотках 63813,04 грн.; по комісії 1320 грн. та нарахована пеня у розмірі 127471,02 грн. за несвоєчасність виконання зобовязань, банк просив суд стягнути на їх користь з відповідача 210958,63 грн. загальної суми заборгованості.

ОСОБА_2 у письмових запереченнях на позов, з посиланням на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 10 січня 2013 року, яким з неї на користь банку стягнуті суми боргу, по кредиту, по комісії в тому ж розмірі,а також борг по відсотках та пені станом на 16 жовтня 2012 року, пропуск банком строку позовної давності, без поважних причин, просила у позові відмовити.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 3 листопада 2015 року у позові відмовлено у звязку з пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» з посиланням на підставність позову, залишення його без задоволення судом в порушення норм матеріального і процесуального права, рішення районного суду просить скасувати, позовні вимоги банку задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія відповідно до положень ч.1 ст.309 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та при ухваленні рішення за ч.1 ст.214 цього Кодексу вирішує питання про наявність обставин, якими сторони обґрунтовували свої вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

По справі встановлено та не оспорюється те, що ОСОБА_2 на умовах кредитного договору від 3 листопада 2006 року отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у сумі 31470 грн. з яких 30000 грн. на придбання сільськогосподарської техніки, 14700 грн. на страхові внески, з оплатою за користування запозиченими коштами 1,34 % на місяць на суму залишку кредиту, що відповідає 16,08% річних, 0,20% комісії та погашенням заборгованості по кредиту , оплаті відсотків щомісячними внесками у розмірі 914,88 грн.

У випадку порушення позичальником прийнятих зобовязань п.3.2 кредитного договору було передбачено збільшення розміру відсотків за користування запозиченими коштами до 3,03% на місяць (36,38% річних) та пеня у розмірі 1% від простроченої суми боргу (п.4.1 договору).

З метою забезпечення виконання позичальником прийнятих зобовязань відповідно договору іпотеки від 3 листопада 2006 року ОСОБА_3 передано в іпотеку банку житловий будинок у с.Явірське, вул..Центральна, буд.80 Балаклійскього району Харківської області.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_2 останній платіж на погашення кредиту здійснила у розмірі 150 грн. 16 травня 2011 року.

Заочним рішенням Балаклійського районного суду від 10 січня 2013 року звернуто стягнення заборгованості ОСОБА_2 на предмет іпотеки у розмірі по кредиту 18354,57 грн., по відсотках 35001,49 грн., по комісії 1320 грн., та 51653,77 грн. пені станом на 16 жовтня 2012 року. Вказане рішення, як зазначають сторони по справі не виконане. Станом на 10 липня 2015 року заборгованість по відсотках збільшена до 63813,04 грн. пеня до 127471,02 грн.

Відмовляючи у позові із застосуванням за ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України трирічного строку позовної давності до спірних правовідносин, суд такого висновку дійшов з посиланням на те, що банк звернувся до суду з позовом за спливом цього строку з моменту припинення відповідачем виконання умов кредитного договору.

Проте погодитись у повному обсязі з таким висновком суду не можна.

За правилом ст..213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, таким, яким суд , виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Перебіг позовної давності за ч.1 ст.261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права, а за зобовязаннями з визначеним строком виконання за ч.5 цієї статті ЦК України перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників та якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново та час, що минув до переривання перебігу позовної давності. до нового строку не зараховується.

Виходячи із зазначених норм матеріального права, що регулюють питання щодо порядку застосування строку позовної давності як підстава до відмови у позові та враховуючи, що заочним рішенням суду від 10 січня 2013 року звернуто стягнення заборгованості на предмет іпотеки за позовом банку до спадкоємця іпотекодавця за договором іпотеки, колегія відповідно до ч.3 ст. 264 ЦК України вважає, що з набранням законної сили рішення суду на користь банку строк позовної давності перервано та починається заново з 20 січня 2013 року.

З огляду на викладене, колегія вважає, що відповідно умов кредитного договору, положень ст..ст.526, 530 ЦК України про загальні умови виконання зобовязання, ст..т.1048, 1050, 1054 цього Кодексу про зобовязання позичальника повернути кредит сплатити відсотка та інші платежі за кредитним договором, позовні вимоги банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту, відсотках та комісії у сумі 83487,61 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. як підставні і обґрунтовані.

При визначенні розміру пені, що підлягає стягненню на користь банку в межах встановленого п.1 ч.2 ст.258 ЦК України річного строку позовної давності та із застосуванням положень ч.3 ст.551 цього Кодексу про можливість зменшення розміру неустойки за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, з урахуванням розміру заборгованості за основаними зобовязаннями, колегія вважає за можливе зменшити пеню з 127471,02 грн. до15000 грн.

Заперечення відповідача про безпідставність позову з посиланням на рішення суду від 10 січня 2013 року ,як на підставу до залишення без задоволення позовних вимог, колегія відхиляє, як такі, що не спростовують правильності висновку суду, враховуючи, що вказане рішення, як спосіб погашення заборгованості за рахунок іпотечного майна не виконане, борг по кредиту, відсотках, комісії відповідачем не оплачено за кредитним договором, який відповідно до п.5 .1 є чинним до повного виконання прийнятих зобовязань.

Виходячи з викладеного та керуючись ст..ст. 303,304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 3 листопада 2015 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «ПрвиатБанк» заборгованість по кредитному договору від 3 листопада 2006 року 18354,57 грн. по кредиту, 63813,04 грн. по відсотках; 1320 грн. по комісії, 15000 грн. пені, всього 98487,61 грн. та 4430,14 грн. судових витрат на справлення судового збору при зверненні до суду та апеляційного оскарження рішення.

В решті це рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили після проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

ОСОБА_4Бобровський

Судді: В.В.Кокоша

ОСОБА_1