РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Компанець О.В.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 18 вересня 2013 року вона подала в Реєстраційну службу Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області заяву про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок за адресою пров.Будьоного,4,с.Гора Бориспільського району Київської області. До поданої заяви були додані 2 квитанції про сплату держаного мита, технічний паспорт на будинок(інвентарна вартість 140353,00грн),довідка про адресу, копії вказаних документів.

25 жовтня 2013 року Державний реєстратор реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області прийняв рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1. Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.10.2013 року серія САК №471139,витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2013 року серія ЕАО314253.

05 травня 2014 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, третя особа Державний реєстратор Реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області Терещенко Олег Володимирович про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на жилий будинок, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію, яким задовольнив позов. Після апеляційного та касаційного оскарження судового рішення воно залишено без змін.

Протягом липня 2014 року ОСОБА_5 вчинив дії спрямовані на одноособове оформлення права власності на спірний будинок.

18 липня 2014 року орієнтовно в 09 годин 00 хвилин ОСОБА_5 прибув до АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_4 разом з невідомою жінкою яка представилась співробітником Бориспільського БТІ,невідомим чоловіком на автомобілі НОМЕР_1. а також юристом Гірської сільської ради та намагався увірватись до будинку, відкрито заволодів ключем від вхідної двері. Прибувший на виклик дільничний інспектор Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській області Кондратьєв О.В. незаконні дії вищевказаних осіб не припинив, заяву про заволодіння ключем від вхідної двері прийняв тільки після скарги телефоном в ЧЧ ГУ МВС України Київської області. Фактично вищевказані особи незважаючи на заборону власника оглянули господарські будівлі будинку та будинок ззовні, після чого орієнтовно в 11-30 год. залишили подвір'я будинку.

31 липня 2014 року ОСОБА_5 застосувавши силу виламав вхідні двері будинку, виштовхав ОСОБА_4 та завів в будинок співробітника Бориспільського БТІ якій здійснив обміри будинку.

За вищевказаними фактами перевірку проводить в порядку КПК Бориспільський МВ та прокуратура Київської області.

Зважаючи, що ОСОБА_4 має право на спірний будинок як забудовник, використала своє право на реєстрацію новоствореного нерухомого майна у встановлений законом спосіб, дії ОСОБА_5 який не визнає за ОСОБА_4 такого права, то право ОСОБА_4 підлягає судовому захисту в обраний спосіб. Відповідно до наступних обставин справи.

Протягом 2007-2014 року між сторонами існує майновий спір стосовно права власності на спірний будинок, який багаторазово розглядався судами, зокрема 11 листопада 2012 року Апеляційний суд міста Києва постановив рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності яким частково задовольнив позов та визнав за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину матеріалів, обладнання тощо які були використані для будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою в АДРЕСА_1

Згідно судового рішення № 2-95/2011 від 04.10.2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користування жилим будинком господарськими будівлями і земельною ділянкою та здійснення обмірів жилого будинку і господарських будівель, суд відмовив в задоволенні позову та встановив, що у ОСОБА_5 не виникло право власності на новостворене майно(спірний будинок) та відповідно відмовив в задоволенні позову.Рішення не оскаржувалось в апеляційному порядку,набуло законної сили.

Згідно вищевказаних рішень судів встановлені обставини справи ,згідно яких ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 1976 року до 13.07.1994 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування в шлюбі в 1979-1984 році був збудований будинок 4 вул. Будьоного с. Гора Бориспільського району Київської області.

21 січня 2011 року ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_4, про що видано відповідне свідоцтво серія НОМЕР_2

Фактично шлюбні стосунки між сторонами припинилися в 1991 році, коли ОСОБА_5 зійшовся з іншою жінкою і переїхав жити до неї. В той же час сторони поділили спільне майно ОСОБА_5 забрав собі мотоцикл, столярний станок, відеомагнітофон, інструменти, особисті речі (одяг та інше), запаси цукру, борошна, гроші, ощадкнижки. В інший спосіб сторони спільне майно не ділили, під час розірвання шлюбу судом майно подружжя не ділило. Будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями постійно і безперервно знаходився у володінні позивачки, яка самостійно утримувала будинок, уклала договори на газопостачання, водопостачання, електропостачання, сплачувала всі необхідні платежі, а також платила за користування земельною ділянкою. Цей факт визнано сторонами в судовому засіданні, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

ОСОБА_5 з 1991 року спірним будинком та земельною ділянкою не володів, не користувався, витрат на його утримання не здійснював.

В зв'язку з цим, ОСОБА_4 просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі, просив суд його задовольнити, пославшись на обставини викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пославшись на їх необґрунтованість, просили суд відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.07.2013 року та 18.07.2014 року було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.7-9,136-140)

Згідно відповіді Гірської сільської ради №551 від 09.09.2013 року у погосподарській книзі №3 Гірської сільської ради за об'єктом по господарського обліку №0221 обліковується адреса: АДРЕСА_1 (а.с.10).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2013 року вбачається, що за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.6).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та Бориспільського міськрайонного управління юстиції , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача-державний реєстратор реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Терещенко Олег Володимирович про визнання незаконними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на жилий будинок та свідоцтва про право власності на нерухоме майно позовні вимоги задоволено та визнано незаконним та скасовано рішення реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції №7222626 від 25 жовтня 2013 року про державну реєстрацію за ОСОБА_4, права власності на жилий будинок по АДРЕСА_1, визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно №11596903 видане 25 жовтня 2013 року на ім'я ОСОБА_4 щодо жилого будинку по АДРЕСА_1 (а.с.11,12).

Рішенням колегії суддів Апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на конструктивні елементи, матеріали, обладнання не введеного в експлуатацію будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину будівельних матеріалів визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності по ? частині матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13,14).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.07.2014 року вбачається, що право власності ОСОБА_4 на житловий будинок по АДРЕСА_1 скасовано (а.с.25,26).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2010 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Гірської сільської ради за №102 від 31.03.2008 року та про визнання права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , треті особи Бориспільське РБТІ , Гірська сільська рада Бориспільського району Київської області, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області про визнання права власності на ? частину житлового будинку позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено та визнано недійсним рішення виконавчого комітету Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області за №102 від 31 березня 2008 року про оформлення права власності на будинок НОМЕР_3 з надвірними будівлями про АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5, визнано право власності за ОСОБА_7 на недобудоване нерухоме майно будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.(а.с.50-51).

Рішенням колегії суддів Апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2010 року вищезазначене рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2010 року скасоване в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_5, Гірської сільської рад Бориспільського району про визнання права власності на житловий будинок та в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_7, треті особи -Бориспільське районне бюро технічної інвентаризації, Гірська сільська рад Бориспільського району про визнання права власності на ? частину житлового будинку та ухвалено в цій частині нове рішення яким в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5, Гірської сільської ради Бориспільського району про визнання права власності на житловий будинок відмовлено, у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7 треті особи - Бориспільське районне бюро технічної інвентаризації, Гірська сільська рада Бориспільського району про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку відмовлено, в іншій частині рішення залишено без змін (а.с.52-56).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 11 березня 2015 року ОСОБА_4 відмовлено у державній реєстрації права власності на ? частину будинку, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с.179).

ОСОБА_5 виконавчим комітетом Бориспільської районної Ради видано свідоцтво на забудову індивідуальної садиби в АДРЕСА_1, присадибна земельна ділянка розміром 1200 відведена ОСОБА_5 для будівництва індивідуального житлового будинку і господарчих будівель (а.с.151-152)

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Встановлено, що на підтвердження своїх вимог пред'явленого позову представник позивача ОСОБА_1 надав свідоцтво про право власності №11596903 видане 25.10.2013 року на ім'я його довірителя ОСОБА_4 (а.с.5). Зі змісту цього свідоцтва вбачається, що за позивачем було зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1. Однак рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2014 року свідоцтво право власності №11596903 видане 25.10.2013 року на ім'я ОСОБА_4 визнано незаконним та скасовано.

В матеріалах цивільної справи відсутні інші докази на підтвердження того, що позивач набула право власності на жилий будинок АДРЕСА_1.

З огляду на ці обставини суд вважає, що ОСОБА_4 не має права вимагати визнання за нею права власності на спірний жилий будинок. Підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 30.10.2014 року вбачається, що за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.87-89). Ця обставина виключає можливість визнання за позивачем права власності на весь жилий будинок і є додатковою підставою для відмови у задоволенні позову.

За правилом ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Встановлено, що жилий будинок та ? частина в ньому є різними об'єктами цивільного права . ОСОБА_4 не заявляла вимогу про визнання за нею права власності на ? частину в жилому будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд роз'яснював представнику позивача ОСОБА_1 про право змінити предмет позову та заявити цю вимогу. Однак даним правом він не скористався.

З огляду на ці обставини суд не розглядав цю вимогу.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_4 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.392 ЦК України, ст.ст.5,10,11,60,208,212-215,218,223 ЦПК України, суд

ВИІРШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.С. Чирка