Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/5257/14-ц
Провадження № 2/553/193/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.03.2015м. м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Тимчука Р.І.,

при секретарі Коломієць А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державного експортно-імпортного банку України» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 12.12.2014 року звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державного експортно-імпортного банку України» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, посилаючись на те, що він з Банком 03.09.2012 року уклав договір довгострокового банківського вкладу «Прибутковий +» №14216-8708 зі сплатою процентів щомісяця. Згідно до умов договору (п.3.4.) сума вкладу становить 200 000, 00 доларів США. У зв'язку з власною необхідність 08 жовтня 2014 року він звернувся до відповідача із листом-вимогою про видачу позивачеві, по закінченню терміну дії договору, через касу відповідача вкладу в сумі 200 000, 00 доларів США та нараховані на нього проценти в повному обсязі та у валюті вкладу. Враховуючи викладене, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути на його користь 223 212,67 доларів США, що включає: суму банківського вкладу в розмірі 200 000, 00 доларів США, відсотки за розміщення банківського вкладу в сумі 16838,21 доларів США, відсотки за користування чужими грошовими коштами 1666,39 доларів США, 4119,93 доларів США інфляційних, 588,14 доларів США 3% річних та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час судового засідання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Державного експортно-імпортного банку України» заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін та, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Судом встановлено, що 03.09.2012 року позивач та відповідач уклали договір банківського вкладу №14216-8708 «Прибутковий +».

Відповідно до п. 1.1. договору - банк на умовах та у порядку, встановлених цим договором прийме від власника або для вкладника грошову суму,що надійде на вкладний (депозитний) рахунок, вказаний у п. 2.1. цього договору , та виплатить вкладнику суму вкладу і проценти на вклад.

Згідно умов договору (п.3.4.) сума вкладу становить 200 000, 00 доларів США. Грошова одиниця - Долар США. Виплата процентів, нарахованих на вклад , а також повернення вкладу з урахуванням Додаткової угоди №1 від 01.04.2013 року та Додаткової угоди №2 від 03.09.2013 року відбувається 09 листопада 2014 року.

Відповідно до п.3.13 Договору повернення вкладу з депозитного рахунку здійснюється за умови отримання Банком письмової вимоги вкладника щодо повернення вкладу шляхом перерахування вкладу на рахунок.

Згідно п.5.4.9. Договору банк зобов'язується, у разі настання терміну одержання вкладу, зазначеного у п.3.6.цього договору, а у разі якщо строк вкладу було продовжено - терміну, визначеного згідно підпунктом 3.11.2. цього договору, та за умови отримання при настанні цих термінів одержання вкладу письмової вимоги вкладника щодо повернення вкладу, здійснити у порядку, визначеному цим договором, повернення вкладу та виплату нарахованих і несплачених на вклад процентів.

Пунктом 3.15. Договору передбачено - вклад та нараховані на вклад проценти видаються вкладнику з рахунку готівкою через касу банку або перераховуються за дорученням вкладника на його поточний чи вкладний (депозитний) рахунок.

Позивач, скориставшись своїм правом на повернення вкладу, 08 жовтня 2014 року звернувся до Банку із заявою, яка відповідачем була зареєстрована 10 жовтня 2014 року під вхідним номером 2336, в якій повідомив Банк про свій намір забрати депозитні кошти.

Як вбачається із змісту письмових заперечень представника Банку (а.с.24-26), з виписки по рахунку (а.с.28-31) та меморіального ордеру (а.с.32), на виконання умов договору, відповідачем 10.11.2014 року вклад в сумі 200 000,00 доларів США, а також нараховані проценти в сумі 16 832,94 долари США, були зараховані на рахунок НОМЕР_1. Таким чином відповідач вважає, що ними були повністю виконані зобов'язання щодо повернення вкладу у точній відповідності з умовами договору банківського вкладу.

Враховуючи те, що дія договору банківського вкладу «Прибутковий +» від 03.09.2012 року припинена 10 листопада 2014 року на підставі заяви позивача від 08 жовтня 2014 року про повернення коштів, кошти 10 листопада 2014 року перераховані на рахунок НОМЕР_1, відповідач на підставі заяви позивача від 08 жовтня 2014 у відповідності до приписів Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 року за № 1256/8577, повинен був видати позивачу грошові кошти на першу його вимогу, а відтак з відповідача на користь позивача, з урахуванням положень ст. 533 ЦК України та п. 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 травня 2012 року, підлягає стягненню 200 000, 00 доларів США.

Відповідно до п.5.4.9. договору банківського вкладу «Прибутковий +» від 03.09.2012 Банк зобов'язаний сплатити позивачу нараховані відсотки в сумі 16838,21 доларів США.

З урахуванням положень ст. 536 ЦК України та п.4.2 Договору, враховуючи, що на дату подачі позовної заяви (12.12.2014 року) не виконав свої договірні зобов'язання, прострочивши їх виконання на 33 календарних дні, відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача відсотки за користування чужими грошовими коштами в сумі 1666,39 доларів США.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виплата процентів, нарахованих на вклад, а також повернення вкладу мали відбутися 09.11.2014 року, але відповідач свої зобов'язання не виконав. Таким чином індекс інфляції за листопад 2014 року по даним Державної служби статистики України склав 101,9%, у зв'язку з чим сума інфляційних, що підлягає стягненню з відповідача становить 4119,93 доларів США.

Позивач також просить стягнути з відповідача три проценти річних за весь час прострочення в сумі 588,14 доларів США. Зважаючи на те, що Банк прострочив виконання грошового зобов'язання щодо виплати вкладу та нарахованих відсотків на загальну суму 200 000,00 доларів США, Банк згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов'язаний сплатити позивачу три проценти річних за весь час прострочення, а саме за 33 дні прострочення в сумі 588,14 доларів США.

Судовий збір, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь Держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 23, 533, 629, 651, 1060, 1061 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державного експортно-імпортного банку України» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державного експортно-імпортного банку України» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 223 212,67 доларів США (двісті двадцять три тисячі двісті дванадцять доларів шістдесят сім центів), з яких 200 000, 00 доларів США сума основного боргу, 16 838,21 доларів США сума процентів на вклад, 1 666,39 доларів США відсотки за користування грошовими коштами, 4119,93 доларів США, інфляційних, 588,14 доларів США, 3% річних - одноразовою операцією через касу банку.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державного експортно-імпортного банку України» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук