Справа № 303/7272/15-ц
№ 2/303/3950/15
Рядок стат. звіту № 1
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Фозекош І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Мукачівський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивує тим, що його батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4. У будинку №84 по вул. Духновича у с.Н.Давидково Мукачівського району Закарпатської області позивач проживав зі своїми батьками, а зараз зі своєю сімєю. Однак, до сьогоднішнього часу право власності на вказаний будинок ні за ким не зареєстровано, хоча із живих на сьогоднішній день осіб, участь у його будівництві приймав лише позивач. Крім того, навіть за життя батьків, коли велося його будівництво, батьки його будували формально, позаяк у ті часи ділянка надавалася їм, а фінансування будівництва було за ним. Крім того, з метою оформлення права власності на вказаний будинок, за заявою позивача, на земельній ділянці, на якій знаходиться будинок, цільового призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, оформлено кадастровий номер :10:102:0062. Таким чином, позивач просить визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно домоволодіння за №84 по вул.Духновича у с. Н.Давидково, Мукачівського району Закарпатської області за набувальною давністю.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте від нього надійшла заява, в якій просить справу розглянути без його участі, заявлений позов підтримує, просить його задоволити з підстав, зазначених у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без його участі, позов визнав, проти його задоволення не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були батьками ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯР №546360 від 20.05.1957 року (а.с.3).

ОСОБА_3 помер 27.10.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №275502 від 28.10.1994 року (а.с.4).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ФМ №189446 від 01.05.2015 року, ОСОБА_6 померла 30.04.2015 року (а.с.5).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради №1018 від 28.10.2015 року ОСОБА_1 в тому, що він дійсно з 18.08.1993 року зареєстрований та проживає за адресою: с.Н.Давидково, вул..Духновича, 84 (а.с. 7).

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п. 1 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей кодекс набуває чинності з 1 січня 2004 року, а п.8 цих положень встановлено, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюється також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, при вирішенні спору про набуття права власності за набувальною давністю судом повинно враховуватися таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні.

Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю. Володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним. Володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків (для нерухомого майна протягом 10 років).

Як вбачається з позовної заяви, земельна ділянка у с. Н.Давидково, вул. Духновича (колишня Леніна), 84 надавалася для будівництва батькам позивача.

Згідно технічного паспорту на будинковолодіння літня кухня літ. Б побудована 1923-1961 роки, сараї літ. Б?, В, В` - 1961 року, житловий будинок літ. А у 1989 році, тобто за життя батьків (а.с. 19).

Право власності на будинковолодіння та земельну ділянку не зареєстроване (а.с.8,9).

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР (затвердженої наказом МЮ УРСР від 31.10.1975 року № 45/5) підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Наведене свідчить про те, що нормативні акти станом на час побудови вищевказаного будинку не ставили в залежність набуття права власності на нерухоме майно від державної реєстрації цього права.

Із зазначеного можна дійти висновку, що спірне майно може входити до складу спадкового майна, право власності на яке переходить відповідно до Книги 6 ЦК України, а не на підставі ст. 344 ЦК України.

Крім того, посилання позивача про те, що будинок будувався саме ним, також не може бути підставою для визнання права власності в порядку ст. 344 ЦК України, оскільки однією з умов набуття майна за набувальною давністю є володіння чужим майном, а не тим, що побудоване цією ж особою.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову .

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 215-218 ЦПК України, ст.ст. 15, 328, 344 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча О.В. Гутій