У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (далі - ПрАТ «СК «Перша») до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 08 липня 2014 року позов ПрАТ «СК «Перша» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «СК «Перша» 10 476 грн 97 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилено, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 липня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, і, керуючись вимогами пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дійшли обґрунтованого висновку, що відповідач своєчасно не повідомив свого страховика про настання страхового випадку, вирішивши спір в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих у справу доказів з дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур