АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача Сидорчука Р.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача РясковаДмитра Олексійовича, який діє на підставі довіреності в інтересах Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до ОСОБА_4, третя особа: Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

Справа №752/15447/2013
№ апеляційного провадження:22-ц-796/14011/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко Т.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2013 року КП «Спецжитлофонд» звернувся у суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що, звільнивши житлове приміщення у гуртожитку АДРЕСА_1, ОСОБА_4 не знявся з реєстраційного обліку та не зареєструвався за новим місцем свого проживання у кімнаті АДРЕСА_2. Подальше перебування ОСОБА_4 на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1, на думку позивача, є безпідставним, оскільки відповідач втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Позивач просив відповідача ОСОБА_4 визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року в задоволені позову Комунального підприємства «Спецжитлофонд» до ОСОБА_4, третя особа: Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник позивача Рясков Д. О., який діє на підставі довіреності в інтересах КП «Спецжитлофонд», подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача ОСОБА_4 судовий збір за подачу апеляційної скарги на користь КП «Спецжитлофонд», у сумі 1 218 грн, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача Сидорчук Р.Д., який діє на підставі довіреності в інтересах КП «Спецжитлофонд», підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_4, третя особа: Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України, в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.194, 195), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, розпорядженням КМДА від 24 вересня 2004 року № 1785 «Про будинки та виробничі споруди у провулку Моторному, З-А, 4, 6, 8» та згідно акту приймання-передачі основних засобів від 01 лютого 2005 року гуртожиток по АДРЕСА_1 закріплено на праві повного господарського відання за КП «Спецжитлофонд». Згідно з вказаним розпорядженням гуртожиток підлягає знесенню після відселення громадян, які проживають та зареєстровані у вказаному будинку на постійне місце проживання, (а.с.7).

Розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 10 квітня 2006 року № 360 «Про визнання непридатним для проживання будинку АДРЕСА_1» вказаний гуртожиток визнано непридатним для проживання, (а.с. 10).

Згідно довідки № 523 від 14 серпня 2013 року, виданої КП «Спецжитлофонд», у гуртожитку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_4 з 03 березня 2005 року у встановленому законом порядку, (а.с. 11).

На підставі наказу від 28 серпня 2009 року № 118-у Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу КМР (КМДА) ОСОБА_4 надано кімнату № 4 у комунальній квартирі № 16, житловою площею 12,9 кв.м (загальна площа 19,10 кв.м) у будинку АДРЕСА_2 та виписано ордер від 28 серпня 2009 року № 21 (а.с. 12, 13).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2009 року постановлено виселити ОСОБА_4 з кімнати АДРЕСА_1 у кімнату АДРЕСА_2 (а.с. 14).

В той же час, 19 грудня 2007 року між КП «Спецжитлофонд», Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією та ОСОБА_4 укладено договір про співробітництво у будівництві житлових будинків.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року, зобов'язано КП «Спецжитлофонд» виконати умови договору про співробітництво у будівництві житлових будинків від 19 грудня 2007 року; вирішити питання видачі ОСОБА_4 ордеру на зайняття окремого ізольованого оздобленого житлового приміщення у житлових будинках по провулку Моторному, З-А, 4, 6, 8 в Голосіївському районі м. Києва, (а.с. 98, 123).

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При вирішенні справ про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, слід виходити з положень ст.ст.71,72 ЖК України, якими передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом

Колегія суддів вважає вірним висновок суду, що акти, надані позивачем щодо не проживання відповідачем у гуртожитку по АДРЕСА_1, є неналежними доказами, оскільки вони не містять інформації саме з якого часу не проживає відповідач та не містять інформації про наявність чи відсутність майна відповідача на спірній житловій площі.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно виходив з того, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року, яким зобов'язано КП «Спецжитлофонд» виконати умови договору про співробітництво у будівництві житлових будинків та вирішення питання видачі ОСОБА_4 ордеру на зайняття окремого ізольованого оздобленого житлового приміщення у житлових будинках по провулку Моторному, 3 «А»,4,6,8 в Голосіївському районі м. Києва, оскільки будівництво житлових будинків з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом (1 черга) за адресою: м. Київ пров. Моторний, 3 «А», 4,6,8 закінчено та житлові будинки прийняті в експлуатацію.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови задоволенні позовних вимог є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача Ряскова Дмитра Олексійовича, який діє на підставі довіреності в інтересах Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: