Справа № 200/2476/14-ц
Провадження №2/200/1550/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Бабушкінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що йому стало відомо з листа Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції №0314/434/4 від 17.01.2014 року та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.08.2013 року (виконавче провадження № 39334552), що державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Ясюкевичем О.В. 13.08.2013 року при примусовому виконанні виконавчого листа по справі № 403/13630/12, виданого 08.08.2013 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 147266,45 грн., накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2, у межах суми стягнення. На виконання вказаної постанови був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване за ОСОБА_2 та яка фактично належить йому, та було складено акт опису й арешту майна №39334552 від 18.09.2013 року. За вказаних обставин, наклавши арешт на вказану квартиру, державний виконавець порушив право його власності на це майно, яке є абсолютним речовим правом, яке було визнано за ним рішенням суду та повинно захищатися відповідно до норм міжнародного та національного права, що є неприпустимим та потребує відновлення його порушених прав шляхом звільнення цього майна з-під арешту.

Позивач посилається у позові на те, що його право власності на квартиру АДРЕСА_1 було визнано рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2010 року по справі № 2-487/10 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною власністю подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту окремого проживання та поділ майна. Після набрання рішенням законної сили відповідачкою чинилися перешкоди у доступі техніка БТІ до квартири за його замовленням, її обстеженні та складанні відповідної технічної інвентаризації, в наслідок чого він був вимушений звертатися до правоохоронних органів з відповідною заявою та для захисту своїх прав до суду.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2011 року по справі № 2-5061/11, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.02.2012 року, його позовні вимоги були задоволені, ОСОБА_2 було зобов»язано усунути перешкоди у користуванні вказаною квартирою шляхом його вселення до неї та передачі ключів від вхідних дверей, зобов»язано ОСОБА_2 забезпечити доступ техніка КП «ДМБТІ» до квартири для обстеження та складання технічної інвентаризації. Зазначене рішення було виконано державним виконавцем 21.09.2012 року, що підтверджується актом від 21.09.2012 року та постановою про закінчення виконавчого провадження.

Позивач також зазначає, що на сьогоднішній день ним отримано новий технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1, проте державна реєстрація права власності на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ним завершена не була в зв»язку з накладенням арешту на це майно для забезпечення виконання особистих зобов"язань його колишньої дружини ОСОБА_2

Позивач просить звільнити з-під арешту та виключити з акту опису майна боржника квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, та зняти заборону на відчуження, накладену 13.08.2013 року державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_5 при примусовому виконанні виконавчого листа по справі № 403/13630/2012, виданого 08.08.2013 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 147 266,45 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові та в уточненні до нього. В дане судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні та в наданій суду заяві заперечувала проти позову, посилаючись на необхідність арешту на спірну квартиру для виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошових коштів. В подальшому відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи

Представник Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на його необгрунтованість, в дане судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши осіб, які з"явилися, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 з 05.10.1985 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого вони мають дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2007 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

В період шлюбу подружжям ОСОБА_2 серед іншого майна була придбана квартира АДРЕСА_1, право власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_2

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2010 року, ухваленим у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту окремого проживання та поділ майна, що є спільною власністю подружжя, визнано, зокрема, за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1. Вказане рішення суду вступило в законну силу 29.10.2010 року і встановлені ним обставини відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи.

Встановлено, що після того, як вказане рішення суду вступило в законну силу позивач з метою державної реєстрації за собою права власності на вказану квартиру звернувся до КП «ДМБТІ» з замовленням № 02/05121 від 30.12.2010 року для проведення технічної інвентаризації зазначеної квартири. Проте, відповідачкою ОСОБА_2 чинилися перешкоди у доступі техніка БТІ до квартири, її обстеженні та складанні відповідної технічної документації, що підтверджується заявою ОСОБА_1 від 31.01.2011 року, адресованою Бабушкінському РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, листом Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області №46/Г-9 від 28.02.2011 року, листом КП «ДМБТІ» за № 2948 від 12.03.2011 року.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2011 року, ухваленим у справі № 2-5061/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.02.2012 року, були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зобов»язано усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 шляхом його вселення до квартири та передачі йому ключів від вхідних дверей квартири, зобов»язано ОСОБА_2 забезпечити доступ техніка КП «ДМБТІ» до вказаної квартири для її обстеження та складання технічної документації. Зазначене рішення вступило в законну і відповідно до ст.61 ЦПК України встановлені ним обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Вказане рішення суду було виконано державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ДМУЮ 21.09.2012 року, що підтверджується актом державного виконавця від 21.09.2012 року та постановою про закінчення виконавчого провадження від 24.09.2012 року.

Позивачем було отримано новий технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1, проте державна реєстрація права власності на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на своє ім"я ним завершена не була в зв»язку з накладенням арешту на вказану квартиру для забезпечення виконання особистих зобов"язань його колишньої дружини ОСОБА_2

Судом встановлено, що Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.08.2013 року, винесеною у виконавчому провадженні ВП № 39334552, державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Ясюкевичем О.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 403/13630/2012, виданого 08.08.2013 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 147 266,45 грн., було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2, у межах суми стягнення та заборонено здійснювати відчуження будь-якого її майна в межах суми боргу. На виконання вказаної постанови був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 право власності на яку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване за ОСОБА_2, і в межах вказаного виконавчого провадження було складено акт опису майна боржника, а саме вказаної квартири, що підтверджується листом державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Ясюкевича О.В. від 12.05.2014 року № 0314/9897/4, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

18.09.2013 року державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Ясюкевичем О.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 403/13630/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу було проведено опис майна, що належить боржнику, а саме квартири АДРЕСА_1, про що складено Акт опису й арешту майна №39334552 від 18.09.2013 року.

У відповідності до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, судом встановлено, що постанова державного виконавця від 13.08.2013 року про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_2, в тому числі на спірну квартиру, винесена державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції вже в той час, коли вказана квартира була набута у власність ОСОБА_1 відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2010 року, чим порушуються його право власності на вказану квартиру. Той факт, що державна реєстрація речових прав на спірне майно з об"єктивних причин, а зокрема в зв"язку із чиненням перешкод з боку ОСОБА_2, позивачем не завершена, не може бути підставою для накладення арешту на це майно за особистими зобов"язаннями ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 в порушення майнових прав ОСОБА_1

Та обставина, що право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 не було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не впливає на об"єм його прав, оскільки, як зазначено у постанові Верховного Суду України від 23.05.2012 року по справі № 6-37цс12 (ст.3607 ЦПК України), державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Пунктом 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703, передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до п.п.10 п.27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703, визначено що документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є, зокрема, і рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Вказані обставини встановлені ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.11.2014 року, винесеною у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_3, про визнання права власності та зобов"язання вчинити певні дії, та якою з наведених підстав скасована ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2014 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, і ці обставини в силу ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи.

Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до роз"яснення п.16 Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" №14 від 26.12.2003 року вимога інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішується шляхом пред"явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладення арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про звільнення з-під арешту та виключення з акту опису майна боржника - квартири АДРЕСА_1, зняття заборони на відчуження, застосованих відповідно до постанови від 13.08.2013 року державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Ясюкевичем О.М. при примусовому виконанні виконавчого листа по справі № 403/13630/2012, виданого 08.08.2013 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 147 266,45 грн., підлягають задоволенню.

Будь-яких доказів в спростування зазначених вимог позивача відповідачами суду не надано.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., із стягненням з кожного з відповідачів по 121 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Звільнити з-під арешту, який накладений постановою державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Ясюкевичем О.В. серії ВП № 39334552 від 13.08.2013 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 403/13630/2012, виданого 08.08.2013 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 147 266,45 грн., квартиру АДРЕСА_1, із зняттям заборони на відчуження та виключити цю квартиру з акту опису й арешту майна №39334552 від 18.09.2013 року боржника ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 121 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по справі - сплачений судовий збір у сумі 121 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.О. Кудрявцева