Справа № 640/5981/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові, 3-я особа: Головне управління Міндоходів у Харківській області про зобов'язання видати грошові кошти

ВСТАНОВИВ:

31.03.2015 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду до публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» ( надалі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові про зобов'язання видати грошові кошти.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в період з 11.12.2014 р. по 12.12.2014 р. у належних їй нежитлових приміщеннях співробітниками ГУ Міндоходів у Харківській області був проведений обшук, під час якого були вилучені її грошові кошти в іноземній валюті в сумі 318480 російських рублів, 123670 доларів США, 142755 євро, 1340 фунтів стерлінгів та 8215916 грн. Вказані кошти третьою особою були внесені на зберігання на відкритий нею у філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові депозитний рахунок. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2015 р. було зобов'язано старшого слідчого з ОВС СУ ГУ Міндоходів у Харківській області негайно повернути ОСОБА_1 тимчасово вилучене під час обшуку майно, а саме грошові кошти сумі 318480 російських рублів, 123670 доларів США, 142755 євро, 1340 швейцарських франків та 8215916 грн. 30.01.2015 р. слідчим ГУ Міндоходів у Харківській області Підмогильним С.С. винесено постанову про повернення грошових коштів з депозитного рахунку. Однак , всупереч вимогам ухвали Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2015 р. та постанови слідчого ГУ Міндоходів у Харківській області Підмогильного С.С. від 30.01.2015 р. відповідач грошові кошти не повернув, посилаючись на запроваджені НБУ обмеження щодо видачі готівкових коштів в іноземній валюті з поточних і депозитних рахунків клієнтів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Зазначав, що запроваджені Національним банком України обмеження щодо видачі готівки в іноземній валюті не розповсюджуються на випадки повернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження та повідомив, що постанови НБУ відносно зазначених обмежень суперечать нормам Цивільного кодексу України та є не чинними, так як не пройшли у встановленому порядку реєстрацію у Міністерстві юстиції України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав того, що ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові є неналежним відповідачем у справі, а також зазначила, що банківською установою виконуються вимоги постанов Національного банку України та інші вимоги чинного законодавства України.

Представник третьої особи - Головного управління Міндоходів у Харківській області в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд розглядає справу у його відсутність.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що в період часу з 11.12.2014 р. по 12.12.2014 р. у належних позивачу нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 працівниками СУ Фінансових розслідувань ГУ ДФС України в Харківській області разом з іншими підрозділами внутрішніх справ в межах розслідування кримінального провадження № 0000003, порушеного 10.01.2014 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України був проведений обшук. Під час обшуку працівниками третьої особи було вилучено грошові кошти, у тому числі в іноземній валюті в сумі 318480 російських рублів, 123670 доларів США, 142755 євро, 1340 фунтів стерлінгів.

Згідно наданих до суду доказів, дії працівників Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо вилучення коштів були оскаржені ОСОБА_1 до суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2015 р. було задоволено скаргу ОСОБА_1 та зобов'язано старшого слідчого з ОВС СУ ГУ Міндоходів у Харківській області капітана податкової міліції Підмогильного С.С. негайно повернути ОСОБА_1 тимчасово вилучене під час обшуку майно, а саме грошові кошти сумі 318480 російських рублів, 123670 доларів США, 142755 євро, 1340 швейцарських франків та 8215916 грн. ( а.с. 11-17).

22.01.2015 р. позивач звернулась до заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області (а.с. 20) із заявою про повернення грошових коштів та просила виконати ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2015 р., повернути їй грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку.

Згідно листа від 25.02.2015 р. за № 139/Г/20-40-09-13 повідомлено позивача, що на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2015 р. було винесено постанову про повернення вилучених грошових коштів, на підставі якої до філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові, в якій відкрито рахунок ГУ Міндоходів в Харківській області для зберігання вилучених грошових коштів в іноземній валюті, були направлені платіжні документи на повернення грошових коштів. (а.с. 21)

10.03.2015 р. на адресу позивача надійшов лист № 1750/Г/20-40-09-12 про те, що 04.03.2015р. до СУ ФР ГУ Міндоходів у Харківській області надійшов лист філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові про неможливість виконати платіжні документи щодо повернення вилучених грошових коштів на виконання ухвали суду та постанови слідчого ГУ Міндоходів в Харківській з посиланням на обмеження, встановлені Постановою правління НБУ від 01.12.2014 р. № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України».(а.с. 23)

Згідно листа філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові від 25.02.2015 р. № 068-05/1/813 (а.с. 22) вбачається, що відповідач повідомив про можливість повертати кошти лише частково з урахуванням обмежень, встановлених Постановою правління НБУ від 01.12.2014 р. № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України».

При цьому, суд зазначає, що відмова відповідача у видачі грошових коштів є такою, що протирічить чинному законодавству, оскільки позбавляє позивача права володіти та розпоряджатися належними йому грошовими коштами та є порушенням його прав, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та суперечить нормам Цивільного кодексу України.

Також, суд зазначає, що в судовому засіданні надана заява на видачу готівки № 562 від 13.03.2015 р. про отримання позивачем через касу філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові грошових коштів у розмірі 690 доларів США. Вказане підтверджується і поясненнями представника позивача про отримання ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 690 доларів США, які не були враховані при подачі позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що станом на день розгляду справи вилучені правоохоронним органом грошові кошти позивачу в повному обсязі не повернуті.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Розглядаючи спір, суд вважає безпідставним посилання відповідача на невиконання постанови ГУ Міндоходів у Харківській області від 30.01.2015 р. про повернення коштів з депозитного рахунку з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, 21.06.2013 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ГУ Міндоходів у Харківській області укладено договір банківського рахунку № 37859. (а.с. 27-32).

Згідно п.1.1. договору банківського рахунку № 37859 від 21.06.2013 р., банк відкриває клієнту банківський рахунок, проводить за рахунком операції, які пов'язані з професійною діяльністю клієнта визначені положеннями чинного законодавства України та внутрішніми положеннями банку, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобов'язується оплачувати банківські послуги на умовах визначених цим договором.

Згідно п. 2.1. договору банківського рахунку № 37859 від 21.06.2013 р. клієнт зокрема має право самостійно розпоряджатися коштами, розміщеними на рахунку за умови дотримання вимог чинного законодавства України, подавати до банку на виконання розрахункові документи та отримувати готівкові кошти на цілі, передбачені чинним законодавством України, у межах коштів, наявних на рахунку.

Згідно п. 2.4.1. договору банківського рахунку № 37859 від 21.06.2013 р., банк зобов'язаний своєчасно здійснювати розрахункові операції за рахунком відповідно до вимог чинного законодавства України та умов цього договору.

Згідно п. 4.4. договору банківського рахунку № 37859 від 21.06.2013 р., розрахункові документи клієнта, що надійдуть до банка протягом операційного часу банка, банк виконує у день отримання таких документів або наступного банківського дня.

Згідно ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п.п. 1-3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Заперечення відповідача щодо дій відповідно до вимог постанови Правління НБУ №758 від 01 грудня 2014 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному і валютному ринках України», яка діяла в період до 03.03.2015 року, та згідно якої уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України є необґрунтованими та безпідставними.

В даний час аналогічні обмеження щодо видачі готівкових коштів в іноземній валюті встановлені підпунктом 10 пункту 6 постанови Правління НБУ від 03.03.2015 р. № 160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному валютному ринках України».

Вказані постанови Національного банку України не можуть застосовуватись у даних правовідносинах, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Тобто діючим законодавством України прямо заборонено накладати арешт на майно особи, яка не являється ані підозрюваною, ані обвинуваченою у кримінальній справі.

Як встановлено Київським районним судом м. Харкова (а.с. 11-17) позивач - ОСОБА_1 в межах кримінального провадження № 0000003, порушеного 10.01.2014 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, не є підозрюваною. Таким чином, оскільки на вилучені під час обшуку у позивача грошові кошти судом не було накладено арешт, вони підлягають поверненню позивачу у встановленому КПК України порядку.

Також суд зазначає, що питання щодо вилучення та повернення позивачу грошових коштів вирішувалось правоохоронним органом в межах розслідування кримінальної справи згідно чинного кримінально-процесуального законодавства та було прийнято рішення про повернення грошових коштів.

Натомість, постанова Правління НБУ від 01.12.2014 р. № 758, як і постанова Правління НБУ від 03.03.2015 р. № 160, регулюють цивільно-правові та господарсько-правові відносини і не можуть застосовуватись до випадків повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.01.15 р. по справі 640/439/15-к, позивач є володільцем грошових коштів в сумі 318480 російських рублів, 123670 доларів США, 142755 євро, та 8215916 грн. на підставі договору відповідального зберігання, що укладений 03.02.2014 р. між ним та ОСОБА_4 (а.с.24-26).

Однак, суд зазначає, що відмова банку у видачі суми вкладів та нарахованих процентів з посиланням на обмеження, встановлені Постановою Національного банку України, є такою, що протирічить чинному законодавству, оскільки позбавляє вкладника права володіти та розпоряджатися належними йому на праві власності грошовими коштами та є порушенням прав вкладника, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та суперечить нормам Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідно до ст. 398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Згідно ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідачем - ПАТ «Укрексімбанк» не виконується обов'язок щодо повернення незаконно вилучених коштів, чим порушується право володіння позивача. Посилання представника відповідача на звернення до неналежного відповідача також судом не приймається, враховуючи, що вимоги пред*явлені до відповідача - ПАТ «Укрексімбанк», який є юридичною особою.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

На підставі викладеного, та ураховуючи, що відповідачем частково повернуті позивачу грошові кошти, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові видати ОСОБА_1 готівкою з поточних рахунків у валюті Головного управління Міндоходів у Харківській області одноразово операцією через касу грошові кошти в розмірі 122980 доларів США, 142755 євро та 318480 російських рублів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя -