Справа № 761/4276/15-ц
Провадження №2/761/3418/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення компенсації за порушення авторського права, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), 17 лютого 2015 року, через свого представника, звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про стягнення компенсації за порушення авторського права.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у 2010 році вона своєю творчою працею створила два твори образотворчого мистецтва, а саме: картини під назвами "ІНФОРМАЦІЯ_1" та "ІНФОРМАЦІЯ_2", відповідно, які було розповсюджено Відповідачем шляхом продажу контрафактних примірників твору на товарі (магніт із зображенням). Просить суд стягнути компенсацію у розмірі 10 мінімальних заробітних плат за кожен факт розповсюдження (02.02.2015 року та 26.03.2015 року, відповідно) контрафактної продукції, у відповідності до норм діючого законодавства.

У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Відповідача проти задоволення позову заперечувала. В обґрунтування своїх доводів зауважила на тому, що об'єктом авторського права є збірник творів, а не картина Позивача. Вважає, що розповсюджені магніти є похідним твором, у зв'язку з чим, на її думку, відповідальність має нести автор похідного твору, а не Відповідач.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що Позивач є автором творів образотворчого мистецтва, зокрема, картин "ІНФОРМАЦІЯ_1" та "ІНФОРМАЦІЯ_2", відповідно. У нижньому лівому куті картин зазначено «ОСОБА_1». Вказані картини містяться в Збірці творів образотворчого мистецтва «ІНФОРМАЦІЯ_3», оригінал якого було досліджено судом у судовому засіданні.

Автором вказаного каталогу є ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір НОМЕР_3 від 20.05.2014 року.

Відповідно до статтей 435, 437 Цивільного кодексу України, статті 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права», первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору. Автору твору належать особисті немайнові права, а також майнові права, визначені статті 440 Цивільного кодексу України та статті 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», зокрема, виключне право дозволяти використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

За змістом частини 3 статті 10, частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом також встановлено, що Відповідачем, який є фізичною особою-підприємцем, було здійснено реалізацію наступних товарів: 02.02.2015 року, магніту під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», в якому було використано твір Позивача під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» та 26.03.2015 року магніту під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», в якому було використано твір Позивача під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2».

При цьому судом також встановлено, що на вказаних зразках товару, без дозволу Позивача, зображені її роботи, а саме, картини «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2». Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями квитанцій, виписаних Відповідачем, та відеозаписами придбання зразків таких товарів.

Як зазначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків показань свідків, письмових доказів речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до частини 1 статті 307 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле-, чи відеоплівку лише за її згодою. Разом з тим згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле-, чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах чи інших заходах публічного порядку.

Діяльність Відповідача підпадає під поняття публічного характеру, оскільки він здійснює роздрібну торгівлю у магазині, що є загальнодоступним для покупців громадським місцем. При цьому, на відео відсутня будь-яка інформація про Відповідача, його майновий стан чи про діяльність належного йому магазину.

Отже, суд приходить до висновку, що фіксація порушень авторських прав Позивача здійснювалась представником Позивача особисто, відкрито, на мобільний телефон, у громадському місці, що також він підтвердив під час судового розгляду справи, яким є магазин роздрібної торгівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у вестибюлі, що не заборонено чинним законодавством, і не є порушенням особистих майнових чи немайнових прав будь кого, зображених на відео.

У відповідності з пунктом «г» частини 1 статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Згідно пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04.06.2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи; шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

В судовому засіданні представники Позивача довели наявність у Позивача авторського права на твори «ІНФОРМАЦІЯ_1» і «ІНФОРМАЦІЯ_2» та факт його порушення, оскільки Позивач не надавала згоди на використання цих творів на магнітах та їх реалізацію (продаж).

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 2 пункту 44 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04.06.2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами.

Вирішуючи питання розміру компенсації, суд враховує, що заявлений Позивачем розмір є мінімальним виходячи з положень пункту «г» частини 2 статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (10 мінімальних заробітних плат за кожний твір та розміру однієї мінімальної заробітної плати на час вирішення спору - 1 378 грн.), у зв'язку з чим, із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 27 560 грн. (1 378 грн. х 10 + 1 378 грн. х 10 = 27 560 грн.)

Крім того, відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягає присудженню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та стягненню із Відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

А всього із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню у судовому порядку сума у розмірі 27 803 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі Закону України «Про авторське право і суміжні права», статтей 307, 435, 437, 440 Цивільного кодексу України, Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04.06.2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», керуючись статтями 10, 11, 13, 57, 60, 61, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення компенсації за порушення авторського права - з а д о в о л ь н и т и.

Стягнути із Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) кошти у розмірі 27 803 (двадцять сім тисяч вісімсот три) гривні 60 коп.

Стягнути із Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :