АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Куренков Є.С.
№ 22-ц/796/4952/2014 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання таким, що не підлягає виконанню, виданого 21 січня 2015 року Дарницьким районним судом м.Києва виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 265823,85 грн.,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання таким, що не підлягає виконанню, виданого 21 січня 2015 року Дарницьким районним судом м.Києва виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 265823,85 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить вказану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати таким, що не підлягає виконанню, виданий 21 січня 2015 року Дарницьким районним судом м.Києва виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 265823,85 грн.. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що до виконавчого листа особою, відповідальною за його оформлення, було внесено неправдиві відомості, а саме, ідентифікаційний номер стягувача ОСОБА_3, яка є громадянкою Ірану, не має посвідки на проживання в Україні та відповідно не має ідентифікаційного номеру. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що виконавчий лист не підписаний суддею Куренковим Є.С., що є окремою підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

В судове засідання представник ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а також просила стягнути з відповідача на її користь грошову суму в розмірі 880 396,91 грн., отриману відповідачем за здачу в оренду операторам мобільного зв'язку площі на будинку.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2на користь ОСОБА_3 248 122,03 грн. в порядку поділу спільного майна подружжя, отриманих за послуги з надання майна в оренду. У решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2014 року виправлено допущену в рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2013 року арифметичну помилку в сумі задоволених позовних вимог - зазначено 265 823,85 грн. замість 248 122,03 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22 травня 2014 року рішення суду першої інстанції змінено. Зменшено суму стягнутих коштів в порядку поділу майна подружжя з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 265 823,85 грн. до 188 826,60 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року рішення Апеляційного суду м.Києва від 22 травня 2014 року та рішення Дарницького районного суду м.Києва від 01 листопада 2013 року в частині поділу жилого будинку та земельної ділянки скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 22 травня 2014 року в частині стягнення орендної плати скасовано, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2013 року в цій частині залишено в силі (а. с. 51-53, т. 4).

На виконання рішення від 01 листопада 2013 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 265823,85 грн. 21 січня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2602/5051/12 (а. с. 69, т. 4).

Цього ж дня старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом (а. с. 74, т. 4).

29 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання виданого 21 січня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що до виконавчого листа особою, відповідальною за його оформлення, було внесено неправдиві відомості, а саме, ідентифікаційний номер стягувача ОСОБА_3, яка є громадянкою Ірану, не має посвідки на проживання в Україні та відповідно не має ідентифікаційного номеру. Крім того, у виконавчому листі було неправильно зазначено ім'я стягувача.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 ст. 369 ЦПК України визначено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Таким чином, відповідно до змісту вказаної норми, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню у двох випадках: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Словосполучення «або з інших причин» у першому реченні ч. 4 ст. 369 ЦПК України стосується саме припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню. При цьому, підстави припинення зобов'язання визначені главою 50 розділу І книги п'ятої ЦК України.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_2 не було наведено підстав для визнання виданого 21 січня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передбачених ч. 4 ст. 369 ЦПК України.

А відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального чи матеріального права та підстав для скасування оскаржуваної ухвали. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді