Справа № 204/3661/2014-ц
Провадження № 2/204/63/2015 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

при секретарі Зайченко О.В.

за участю позивача за первісним позовом та

відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1

за участю відповідачки за первісним позовом

та позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2

її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служби у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про визначення порядку участі батька у вихованні малолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди у спілкуванні з його рідними дітьми, сином - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донькою - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, участі у їх вихованні та визначити такі способи його участі у вихованні дітей, як періодичні чи систематичні побачення, в школі - відвідування батьківських зборів тощо, побачення встановленні дні виконавчим комітетом, можливість спільного відпочинку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що він знаходився у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2012 року був розірваний. Від шлюбу вони мають малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які з 30 серпня 2013 року проживають з матір'ю за невідомою позивачу адресою. Позивач неодноразово намагався договоритися із відповідачкою про спілкування із дітьми, але до теперішнього часу це не дало ніяких результатів. Незважаючи на рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 20 грудня 2013 року за № 611 про встановлення днів побачень, мати дітей перешкоджає позивачу у спілкуванні та у вихованні його дітей та діє своєвільно. Крім цього, відповідачка категорично відмовляє в наданні позивачу дітей в особливі дні, такі як: дні народження бабусі і в день народження самого позивача, а також не надає можливості провести літню відпустку з дітьми. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Тому, позивач був вимушений звернутися до суду.

Пізніше позивач уточнив свої позовні вимоги та просив зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди у його спілкуванні з дітьми, сином - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донькою - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: надати йому можливість побачень в дні передбаченні рішенням виконавчого комітету Ленінської у місті Дніпропетровську ради від 20.12.2013 року за № 611, в перший та треті тижні місяця, в суботу з 17.00 до неділі 15.00 на території Дніпропетровської області, а у випадку зміни місця проживання дітей і на території інших областей; відвідування дітей в школі один раз на місяць (батьківські збори, секції з теквандо, тощо); наданні можливості спільного відпочинку з дітьми терміном до 15 діб в період його відпустки, а також відповідної путівки до бази відпочинку (моря) за межами території Дніпропетровської області, та зобов'язати ОСОБА_5 у випадку зміни проживання дітей, в подальшому не перешкоджати його зустрічі з ними, надавати відомості про їх місце (район) перебування.

В липні 2014 року відповідачка за первісним позовом ОСОБА_1 пред'явила до суду зустрічну позовну заяву, в якій просила визначити спосіб участі батька ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні малолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення наступного графіку побачень: першу суботу кожного місяця з 11.00 год. по 18.00 год. за місцем проживання батька з правом відвідування місць загального відпочинку в м. Дніпропетровську за погодженням з матір'ю та дотриманням режиму дня дітей, в разі неможливості побачення з дитиною у визначений судом час, через хворобу дитини або з інших поважних причин, переносити побачення батька з дитиною на чергову суботу, та зобов'язати ОСОБА_4 завчасно за три дні повідомляти у спосіб визначений ОСОБА_5 про бажання спілкування та виховання малолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у відповідності до встановленого графіку побачень. В обґрунтування зустрічного позову позивачка вказала на те, що згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 20.12.2013 року ОСОБА_4 встановлений графік побачень з дітьми в перші та третій тижні місяця, а саме в суботу з 17-00 до неділі 15-00 год. Виконуючи рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 20.12.2013 року ОСОБА_5 за проханням ОСОБА_1 та у встановлений графік побачень надавала можливість спілкуватися з дітьми та виховувати дітей. Так, в останній рази на прохання батька дітей, діти були з ним 17, 18, 24 та 25 травня 2014 року. На жаль, ОСОБА_1 ставиться до дітей неуважно та неналежно і не в повному обсязі виконує обов'язки батька щодо виховання дітей. ОСОБА_1 не стежить за дітьми коли забирає їх у вихідні дні (відповідно до графіку побачень) до себе додому, залишає гуляти дітей на вулиці без догляду, не надає їм достатньої батьківської уваги, не приділяє уваги щодо всебічного розвитку дітей. Також, ОСОБА_1 не стежить за станом здоров'я дітей. Так, нещодавно, у дітей після того, як вони ночували у ОСОБА_4 були виявлені воші, що наводить на сумнів щодо його умов проживання. Коли діти ночують у батька, то вони сплять на одному дивані разом, при тому, що діти різного полу. Отже, в батька дітей немає належних житлових умов для того, щоб діти могли оставатися у нього на ніч - у нього не має окремих ліжок для дітей, у нього не має окремих комплектів білизни, ковдр тощо, для влаштування спальних місць для дітей. Син часто не хоче йти до батька та вважає що йому достатньо один раз у місяць спілкування з ОСОБА_4, а донька взагалі, не хоче спілкуватися з ОСОБА_4 - тобто, діти не мають особистої прихильності до батька. З відповідей дітей слідує, що відповідач чинить тиск на дітей. Позивачці невідомо, як проходить побачення батька з дітьми, що вони разом роблять та чи не вчиняє батько психологічного тиску на дітей, оскільки часто діти після спілкування з ним стають нервові і роздратовані. При вирішення даного спору слід врахувати моральний облік ОСОБА_4, оскільки він неодноразово завдавав позивачці тілесні ушкодження, що підтверджується відповідними заявами позивачки в адресу правоохоронних органів та проведеним судово-медичним дослідженням побоїв. Крім того, ОСОБА_1 не вважає за потрібне виконувати обов'язок ще утримання дітей. Так, починаючи з вересня 2011 року по липень 2012 року участі в утриманні дітей не брав, у зв'язку з чим позивачка була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів, які були присуджені та які відповідач систематично не виплачує. На момент подання зустрічного позову він має заборгованість щодо сплати аліментів у розмірі 8078,45 грн. Також, вказала, що відповідач постійно втручається в її особисте та сімейне життя. Посилання відповідача на те, що нібито позивачка категорично відмовляє йому в надання дітей в особливі дні, дні народження бабусі і день його народження, не надає можливості провести літню відпустку з дітьми навіть при їх бажанні є безпідставними та необґрунтованими, не підтверджуються жодними доказами, а крім того, суперечать рішенню Ленінської райради. Тому, часткове обмеження батька в його правах на спілкування з дітьми, виключення нічного часу та врахування згоди дітей для спілкування є виправданим та відповідатиме інтересам дітей, виходячи з їх малолітнього віку, прив'язаності до матері, нестабільних відносин між батьком та дитиною.

Ухвалою суду первісний позов ОСОБА_4 та зустрічний позов ОСОБА_5 були об'єднані в одне провадження.

Ухвалою суду відповідачку за первісним позовом та позивачку за зустрічним позовом було уточнено на ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом свої уточнені позовні вимоги за первісним позовом підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини викладені в позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити та зазначив, що на теперішній час в його квартирі створені всі належні умови для дітей, довідка про заборгованість, яку надала ОСОБА_2 є невірною, оскільки її помилково врахували за розміром аліментів, який рішенням суду був зменшений. Так, на теперішній час, по сплаті аліментів заборгованості він немає та ним навіть переплачено. Вказав, що доводи ОСОБА_2, що вона не перешкоджає його спілкуванню з дітьми є неправдивими, оскільки після травня 2014 року дітей він не отримував.

Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову ОСОБА_1 та просили задовольнити зустрічний позов. При цьому, посилалися на обставини, які викладені в зустрічній позовній заяві.

Представник третьої особи Лошкарьова В.Ю. в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій вказала, що не заперечує проти визначення побачень батька дітей згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 20 грудня 2013 року за № 611, стосовно інших вимог просила суд вирішити їх у відповідності з чинним законодавством з урахуванням інтересів дітей. Справу просила розглянути без її участі.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків та вислухавши думку малолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 за первісним позовом задоволенню не підлягають, а позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом підлягають задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (до одруження ОСОБА_2., а.с.85) є батьками малолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження, актові записи № 519 від 21.06.2004 року та № 115 від 26.01.2007 року відповідно (а.с.6-7).

Батьки малолітніх дітей, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2002 року, який був розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2012 року (а.с.5).

Після розірвання шлюбу діти зареєстровані та проживають разом з матір'ю.

Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 20.12.2013 року за № 611 "Про встановлення днів побачень ОСОБА_4 з малолітніми дітьми: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2" позивачу за первісним позовом були встановлені дні побачень з дітьми: в перший та треті тижні місяця, а саме: в суботу з 17.00 до неділі 15.00, та зобов'язано матір дітей не чинити перешкоди батькові у спілкуванні з малолітніми дітьми (а.с.8).

Проте, ОСОБА_1 вказав, що ОСОБА_2 все одно чинить йому перешкоди в його участі у вихованні та вільному спілкуванні з його дітьми, не дивлячись на рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 20.12.2013 року за № 61, хоча він є хорошим та дбайливим батьком і бажає приймати участь у вихованні та житті своїх дітей.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Твердження ОСОБА_4 підтвердили опитані в судовому засіданні свідки:

Свідок ОСОБА_9, яка є сусідкою ОСОБА_1, і яка вказала, що знає сторін у справі з 2006 року. Вказала, що бачила його з дітьми та він йми дорожить та любить. Він хоче спілкуватися з дітьми, вболіває за них. На дітей батько не кричить, не лається. При цьому, до квартири ОСОБА_1 вона не вхожа. Стосовно чинення перешкод у спілкуванні батьку з дітьми вона особисто свідком не була.

Свідок ОСОБА_10, який є знайомим ОСОБА_1, і який вказав, що ОСОБА_1 дітей без нагляду не залишає. Вказав, що ОСОБА_1 дуже хороший батько.

Разом з тим, в судовому засіданні також були допитані інші свідки, які надали протилежні пояснення, а саме:

Свідок ОСОБА_11, який є батьком ОСОБА_2 та дідусем дітей, і який вказав, що ОСОБА_1 плохий батько, дітей не забезпечує, виховує дітей силою, після чого вони його бояться.

Свідок ОСОБА_12, яка є колегою ОСОБА_2, і яка вказала, що ОСОБА_2 приходила на роботу з дітьми, оскільки ОСОБА_1 не може сидіти з дітьми.

Свідок ОСОБА_13, який є нинішнім чоловіком ОСОБА_2, і який вказав, що проживає з ОСОБА_2 та дітьми більше року, з дітьми вони ладять добре. За останні півроку вони виїздили на природу, в село до батьків свідка, їздили в Київ на екскурсію. Вказав, що діти нічим не обділені. При цьому, коли батько дітей брав дітей до себе, то він приходив за дітьми в нетверезому стані (з запахом перегару), настроював дітей проти нього, діти були роздратовані, батько на них давив, у зв'язку з чим діти почали його боятися. На теперішній час діти не бажають спілкуватися з батьком.

Крім того, не зважаючи на вищевказані свідчення вказаних свідків, в судовому засіданні, в присутності педагога, також була допитана малолітня дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який вказав, що він живе з мамою і дядьком ОСОБА_13, дядько ОСОБА_13 до нього ставиться добре. З батьком спілкуватися він не хоче, оскільки він ображає маму, та на побачення з ним він не хоче.

Згідно пояснень педагога, питання дитині були поставлені коректні, тиску на дитину не було та відповіді відповідають віковому розвитку дитини.

При цьому, 07 липня 2014 року психотерапевтом Сьомої міської лікарні поліклініки № 1 Лисенком В.М. була проведена раціональна психотерапія з ОСОБА_6 10 років та ОСОБА_7 7 років після якої виникло питання про обмеження побачень дітей з рідним батьком та було рекомендовано продовжувати психотерапію, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.54).

З урахуванням вищевказаних обставин, суд прийшов до висновку, що позивачем за первісним позовом в судовому засіданні не було доведено належними, у встановленому законом порядку, доказами факт перешкоджання йому відповідачкою у здійсненні його батьківських прав та здійсненні участі у вихованні та вільному спілкуванні з його дітьми.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачу за первісним позовом в задоволенні його позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частини другої ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства", батьки, які проживають окремо від дитини, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач має бажання спілкуватися з дітьми, брати участь у їхньому вихованні, оздоровленні.

Інтереси дітей захищаються передусім і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так згідно положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Батько малолітніх дітей добре характеризується за місцем роботи, що підтверджується відповідними характеристиками (а.с.71-73).

У відповідності до ст. 159 Сімейного Кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Як вбачається з пояснень малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, які він надав в судовому засіданні, дитина негативно реагує на свого батька та спілкування з ним не бажає. Проте, мати дітей ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що вона не заперечує та навіть бажає, щоб батько спілкувався з їхніми дітьми.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши усі докази по справі та урахувавши інтереси малолітніх дітей, узявши до уваги пояснення малолітньої дитини, допитаної в судовому засіданні, враховуючи вік дітей, сучасну ситуацію в країні, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги позивачки за зустрічним позовом та визначити спосіб участі батька ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні малолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення наступного графіку побачень: першу суботу кожного місяця з 11.00 год. по 18.00 год. за місцем проживання батька з правом відвідування місць загального відпочинку в м. Дніпропетровську за погодженням з матір'ю та дотриманням режиму дня дітей, в разі неможливості побачення з дитиною у визначений судом час, через хворобу дитини або з інших поважних причин, переносити побачення батька з дитиною на чергову суботу, та зобов'язати ОСОБА_4 завчасно за три дні повідомляти у спосіб визначений ОСОБА_5 про бажання спілкування та виховання малолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у відповідності до встановленого графіку побачень.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 19, 141, 150-153, 157-159 СК України, ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства", ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служби у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про визначення порядку участі батька у вихованні малолітніх дітей - задовольнити.

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні малолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення наступного графіку побачень: першу суботу кожного місяця з 11.00 год. по 18.00 год. за місцем проживання батька з правом відвідування місць загального відпочинку в м. Дніпропетровську за погодженням з матір'ю та дотриманням режиму дня дітей, в разі неможливості побачення з дитиною у визначений судом час, через хворобу дитини або з інших поважних причин, переносити побачення батька з дитиною на чергову суботу.

Зобов'язати ОСОБА_4 завчасно за три дні повідомляти у спосіб визначений ОСОБА_5 про бажання спілкування та виховання малолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у відповідності до встановленого графіку побачень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Самсонова