Справа № 214/8857/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 листопада 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Ковтун Н.Г.,

при секретареві - Троценко О.М.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України при заочному розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - державний нотаріус Сьомої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, визнання права власності на частину майна у сіпльному сумісному майні подружжя та визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому згідно уточненого позову від 27 липня 2015 року зазначила, що 26 листопада 2013 року помер її чоловік ОСОБА_5. На праві власності йому належала квартира за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 47/31, яка придбана на спільні кошти в шлюбі. Після його смерті відкрилась спадщина. За час шлюбу її чоловік визнав її безвісно відсутньою та розірвав з нею шлюб на цій підставі даного рішення. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/7093/14 анульований запис про розірвання шлюбу, про що є повідомлення Саксаганського відділу реєстрації актів цивільного стану. Позивач зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте отримала відмову. Іншими спадкоємцями за законом є сини померлого ОСОБА_5 - відповідачі у справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Відповідачі перешкоджають їй у користуванні квартирою за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 47/31. Отже позивач просить визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на 1/2 частку квартири за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 47/31; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири в порядку спадкування за законом; усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження своїм майном - квартирою за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 47/31, та зобов"язати відповідачів не здійснювати перешкод у користуванні квартирою.

Позивач в судове засідання не з"явилась, про день і час проведення слухання справи повідомлена належним чином.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити уточнений позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час, місце слухання справи повідомлялись належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи.

Третя особа у справі - державний нотаріус Сьомої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 - про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній даних та доказів за відсутності відповідачів при заочному розгляді.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані позивачем докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що квартира за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 47/31, належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, ВСС № 296711, 24 травня 2005 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за № 6971, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копією договору купівл-продажу від 24 травня 2005 року та копією Витяга про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 8, 9).

Встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, актовий запис № 391 (а.с. 6).

Відповідно до копії повідомлення про анулювання актового запису цивільного стану, 14 серпня 2014 року на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду про анулювання актового запису про розірвання шлюбу № 804/7093/14 від 05 червня 2014 року анульований актовий запис № 46 про розіврвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, складений 28 березня 2012 року Саксаганським відділом ДРАЦС реєстраційної служби КМУЮ у Дніпропетровській області.

У зв'язку із набранням Цивільним кодексом України чинності з 01.01.2004 року, Сімейний кодекс України набрав чинності також з 01.01.2004 року та нормами цього Кодексу регулюються відносини, які виникли починаючи з дня набрання ним чинності.

Таким чином, враховуючи те, що спірне нерухоме майно придбане після 01 січня 2004 року, спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Враховуюче вищевикладене, а також те, що актовий запис про розірвання шлюбу № 46 між позивачем та ОСОБА_5 анульовано, шлюбний договір між позивачем та ОСОБА_5 не укладався, відповідачами не надано пояснень або заперечень щодо доводів позивача, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 47/31, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, є законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Окрім того, встановлено, що 26 листопада 2013 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на 1/2 частину квартири за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 47/31.

Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Встановлено, що згідно копії спадкової справи № 20/2014, заведеної Сьомою криворізькою нотаріальною конторою спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 є його сини ОСОБА_2, ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_7, помелого 26 листопада 2013 року, із заявами про прийняття спадщини звернулися: 07 травня 2014 року - син померлого ОСОБА_2; 12 травня 2014 року - син померлого ОСОБА_3, який відмовився від спадщини на користь ОСОБА_2; 17 січня 2014 року - дружина померлого ОСОБА_1 Як вбачається зі змісту спадкової справи та Витяга зі Спадкового реєстру, заповіт ОСОБА_7 не складався.

Разом з тим, позивач на даний час позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28 листопада 2014 року Сьомої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої чоловіка у зв"язку зі спором щодо черговості спадкування та обсягу спадкового майна, який виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Так, згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Тобто, аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 в порядку ст. ст. 1268, 1269 ЦК України у термін, встановлений законом, подала заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_7, померлого 26 листопада 2013 року та успадкувала 1/3 частину його частки у спільній сумісній власності на квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 47/31, що складає 1/6 частку у справі спільної сумісної власності власності, і тому вважаю, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на 1/6 квартири за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 47/31, є законними і такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог щодо усунення перешкод у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження своїм майном - квартирою за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 47/31, та зобов"язання відповідачів не здійснювати перешкод у користуванні квартирою, то підстави для задоволення таких вимог відсутні, виходячи з наступного.

Не зважаючи на покладений на позивача обов'язок доказування обставин, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, відповідно до ст. 60 ЦПК України, жодних доказів того, що відповідачами вчиняються будь-які дії, направлені на створення позивачеві перешкод у користуванні та розпорядженні майном, суду не надано.

Відповідно до ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме - в частині визнання за позивачем ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на 1/2 частку однокімнатної квартири, розташованої на 8 поверся 9 поверхового житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 47/31 та визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5, померлого 26 листопада 2013 року, право власності на 1/3 частину спадкового майна у вигляді 1/2 частки нерухомого майна за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 47/31, що складає 1/6 частку однокімнатної квартири, розташованої на 8 поверся 9 поверхового житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 47/31.

Керуючись ст. ст. 60, 69 Сімейного кодексу України, ст. ст. 368, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1269, 1274, 1278 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60,169, 197, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_8 Йосипівни до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - державний нотаріус Сьомої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, визнання права власності на частину майна у сіпльному сумісному майні подружжя та визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на 1/2 частку однокімнатної квартири, розташованої на 8 поверся 9 поверхового житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 47/31.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5, померлого 26 листопада 2013 року, право власності на 1/6 частину однокімнатної квартири, розташованої на 8 поверся 9 поверхового житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 47/31.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Г. Ковтун