Номер провадження: 22-ц/785/216/15
Головуючий у першій інстанції Вергопуло А.К.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 02 грудня 2014 року про закриття провадження у справі за скаргою головного ліквідатора комісії Державного закладу "Котовська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Одеській залізниці" Міністерства охорони здоров'я України ОСОБА_7 на постанови державного виконавця про накладення штрафів при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Котовським міськрайонним судом Одеської області, на виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_3 до ДЗ "Котовська лінійна СЕС на Одеській залізниці" МОЗ України про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року голова ліквідаційної комісії Державного закладу "Котовська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Одеській залізниці" Міністерства охорони здоров'я України ОСОБА_7 звернулась до суду зі скаргою, за вимогами якої просила про скасування постанов від 01 квітня 2013 року та від 08 травня 2013 року про накладення на неї штрафів, винесених старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби (далі ДВС) Головного управління юстиції в Одеській області Гортолум В. С.. Заявник посилалась на те, що державний виконавець діяв неправомірно, що штрафні санкції були застосовані до неї необґрунтовано, оскільки несвоєчасний розрахунок та зволікання з виплатами коштів за рішенням суду відбулися через відсутність фінансування державного закладу та через закриття рахунків казначейством, щодо чого нею неодноразово надсилались листи до Міністерства охорони здоров'я України. Заявник також подала клопотання про поновлення їй строку на оскарження вищевказаних постанов про накладення штрафів, посилаючись на те, що супровідні листи державним виконавцем направлялися за адресою, за якою вона не проживала, і копію постанов державного виконавця отримала лише 10 травня 2014 року.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області Гортолум В. С. у судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій проти задоволення скарги заперечувала та просила розглянути скаргу у її відсутність.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила про розгляд справи за її відсутності.

Представник заявника ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, подав заяву

про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 02 грудня 2014 року провадження по справі за клопотанням про поновлення строку та за скаргою головного ліквідатора комісії Державного закладу "Котовська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Одеській залізниці" Міністерства охорони здоров'я України ОСОБА_7 на постанови державного виконавця про накладення штрафів - закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу суду від 02 грудня 2014 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Котовського міськрайонного суду Одеської області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах оскарження задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За правилами ст. 312 ч.1 п.1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа за скаргою не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

У відповідності зі ст. ст. 15 ч. 1, 383 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства; Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

За ст. ст. 3,17,181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають що рішенням, дією чи бездіяльність державного виконавця, чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їх права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарженням рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.04.2013р та 08.05.2013р державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Гортолум В.С, при примусовому виконанні виконавчого листа № 1516/4913/2012, були винесені дві постанови про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави штрафів у сумі 340,00 грн. та у сумі 680,00 грн.(а.с.45,46) Підставою для винесення постанов стало невиконання виконавчого листа № 1516/4913/2012, виданого на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 листопада 2012 року, про зобов'язання державного закладу "Котовська лінійна санітарно-епідеміологічної станція на Одеській залізниці" МОЗУ донарахувати і виплатити ОСОБА_3 надбавку за вислугу років та індексацію заробітної плати з 2010 року по вересень 2012 року у загальній сумі 6002, 40 грн.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" (п.7 абзац 2) судам роз'яснено, що "за змістом п.7 ч.2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку з цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадження стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів."

Відтак, суд першої інстанції правильно зробив висновок про те, що спір заявника з державним виконавцем є публічно-правовим, і повинен розглядатися адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства. Протилежні доводи представника ОСОБА_7 з цього приводу, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів визнає неспроможними.

Оскільки вищезазначена постанова Пленуму Верховного суду України є більш пізньою порівняно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 р. "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", якою інакше роз'яснюється питання підвідомчості цієї категорії справ, то колегія суддів враховує останні роз'яснення вищої судової інстанції.

За таких обставин, колегія суддів стверджує, що доводи апелянта не ґрунтуються на нормах процесуального права. Ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, а тому законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування правильної ухвали суду відсутні.

При подачі апеляційної скарги заявником не було сплачено судовий збір, який підлягає примусовому стягненню у сумі 121,80 грн., на підставі ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 303,307,312-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 02 грудня 2014 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави несплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір у сумі 121 грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В.Процик

Судді: Є.С. Сєвєрова А.І. Дрішлюк