Справа № 127/3755/15-ц
Провадження № 2/127/2415/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Сичук М. М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в березні 2015 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.11.1999 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що у Книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зроблено відповідний актовий запис за № 2691.

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З грудня 2014 року сторони припинили сумісне проживання, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2015 року шлюб між ними розірвано.

З часу припинення спільного проживання відповідач добровільно свій обов'язок по участі в утриманні дітей належним чином не виконує, хоча має таку можливість, оскільки займається підприємницькою діяльністю та інших утриманців не має.

Заробітна плата позивача становить 2500 грн. на місяць, проте навіть усього її заробітку не вистачає на задоволення потреб дітей, тому вона змушена просити кошти на утримання дітей у своїх батьків.

Зважаючи на викладене, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання кожного з неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 вимоги позову підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6 позов визнав частково, а саме в розмірі стягуваних аліментів по 500 грн. щомісячно на кожного з дітей, аргументуючи це обставинами, зазначеними в письмових запереченнях, зокрема, суду пояснив, що твердження позивача про те, що з часу припинення сумісного проживання сторін, відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дітей не відповідає дійсності, адже він увесь час не припиняв їх утримувати та матеріально забезпечувати, постійно приймає участь у їх вихованні, догляді за ними, щодня прикладає зусилля у вирішенні їх повсякденних питань та проблем, не зважаючи на те, що спільно з ними не проживає. Протягом тривалого часу сторони не могли досягнути домовленості щодо способу виконання обов'язку відповідача з утримання неповнолітніх дітей, причиною виникнення чого є вимога позивача приймати участь в утриманні дітей виключно в грошовій формі. Натомість такий спосіб утримання неповнолітніх дітей не влаштовував відповідача, оскільки він не мав та не має довіри до позивачки в тому, що кошти будуть спрямовані саме на утримання дітей. Крім того, матеріальне становище відповідача не дає йому можливості сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожного, оскільки його місячний дохід від зайняття підприємницькою діяльністю складає всього 1500 грн. і на його утриманні перебуває непрацездатна мати.

Вислухавши осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2015 року (а.с. 3, 4).

Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 08.11.2001 року (а.с. 5), та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 24.01.2008 року (а.с. 6).

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою про доходи № 7/16 від 02.03.2015 року, виданою Вінницькою виправною колонією № 86, фактично отриманий дохід ОСОБА_1 за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року складає 17652,81 грн. (а.с. 7).

Відповідач ОСОБА_2 з 2013 року займається підприємницькою діяльністю та зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 13-14).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

З пояснень відповідача вбачається, що його прибуток, як фізичної особи-підприємця, складає близько 1500 грн. на місяць. Крім того, у відповідача на утриманні знаходиться непрацездатна мати - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є пенсіонером та інвалідом третьої групи загального захворювання, що підтверджується відповідним посвідченням та довідкою до акта огляду МСЕК.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд у відповідності вимог ЦПК України роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, враховуючи матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні непрацездатної матері та керуючись принципом справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання їхніх двох дітей слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. на кожного, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

При цьому суд враховує, що позивач не надав суду доказів щодо того, що відповідач може сплаучвати аліменти в розмірі по 1500 гривень щомісячно та не заявляв клопотання щодо витребування чи забезпечення доказів. З цих підстав суд вважає, що не можуть бути підставою для задоволення позову надані позивачем докази щодо понесених витратна утримання дітей за лютий-березень 2015 року.

Згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого фізичною особою-підприємцем, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі по 750 (сімсот п'ятдесят) гривень 00 копійок на кожного, щомісячно, починаючи стягнення з 03.03.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя