Провадження 2/127/6714/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки, -

в с т а н о в и в:

позов мотивований тим, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі і 08.05.1997 року у них народився син ОСОБА_4.

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 31.10.1997 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.10.1997 року і до його повноліття. За даною постановою був виписаний виконавчий лист, який предявлений до виконання.

Однак, незважаючи на наявність рішення суду, відповідач не у повній мірі сплачує аліменти на утримання сина.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по виплаті аліментів, виданої державним виконавцем, відповідач має заборгованість по аліментам з березня 2013 року по травень 2015 року, в загальній сумі 20 470,13 грн., тому позивач вважає, що відповідач повинен сплатити пеню.

Відповідно до ст. 196 СК України ОСОБА_1 та з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати по аліментам за період з 2007 року до травня 2015 року в розмірі 7 749,25 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_2 зменшені позовні вимоги підтримали, пояснили, що відповідач не виконує батьківського обов`язку і ухиляється від сплати аліментів, в зв`язку з чим була порушена кримінальна справа. ОСОБА_1 є непрацездатною особою, тому власного доходу не має, а дитина перенесла важку травму внаслідок ДТП і теж потребує постійного лікування. Пеня розрахована відповідно до ст. 196 СК України і складає загалом 7 749,25 грн. за період з 2007 року.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи. Суду пояснив, що з 08.05.2015 року син ОСОБА_5 є повнолітнім, проте він продовжує погашати заборгованість по аліментам. Зауважив, що не міг сплачувати аліменти в повному обсязі, оскільки не працював і доглядав за хворою матірю.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Правовідносини, що виникли між сторонами, відповідають сімейним, тому при вирішенні спору суд застосовує норми Сімейного кодексу України щодо визначення прав і обов`язків матері, батька і дитини (глава 15 СК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 31.10.1997 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.10.1997 року і до його повноліття (а.с. 5).

За даною постановою був виписаний виконавчий лист, який предявлений до виконання до державної виконавчої служби.

Відповідач ОСОБА_3 вироком Ленінського районного суду м.Вінниці від 29.12.1999 року був засуджений за ст. 114 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 (а.с. 7).

Своє грошове зобов`язання належним чином не виконував і в подальшому.

Так, відповідно до довідок-розрахунків, виданих державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ, ОСОБА_3 має заборгованість із сплати аліментів, зокрема: за січень-серпень 2007 року, за 2008 рік 960,60 грн., за 2009 рік 1300,50 грн., 2011 рік 1146,95 грн., за 2012 рік 2029,75 грн., з березня 2013 по травень 2015 року 20470 грн., оскільки несвоєчасно та не в повній мірі сплачував аліменти.

Разом з тим, відповідно до наданої відповідачем копії трудової книжки та договору підряду № 27 від 01.04.2014 року він працював до 17.02.2011 року в ПрАТ «Медтехніка», з 19.10.2012 року до 11.03.2013 року на ТОВ «Лозинка», з 01.04.2014 року до 31.08.2014 року на ТОВ «Поділляспецбуд».

Згідно довідки про доходи, що видана ТОВ «Поділляспецбуд», ОСОБА_3 за квітень-серпень 2014 року фактично отримав 47 430 грн. заробітної плати, разом з тим, згідно наданого розрахунку (а.с. 4), він сплачував по 400 грн. аліментів щомісяця.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 196 ч. 1 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

При ухваленні рішення суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України у справі №6-94цс15 від 01.07.2015 року про те, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів ( за кожен місяць).

Суд приймає до уваги розрахунок суми пені, який зроблений позивачем відповідно до вимог ст. 196 СК України і не був спростований відповідачем. За період з 2007 року до травня 2015 року сума неустойки (пені) складає 7 749,25 грн.

Оскільки відповідно до ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних правовідносин, позовна давність не застосовується, крім встановлених випадків, дана сума підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. При цьому суд також виходить з презумпції вини відповідача в простроченні виконання свого зобов`язання, оскільки протилежного суду не доведено.

Підстав для зменшення розміру неустойки немає, оскільки відповідач в засіданні пояснив, що він працює неофіційно і отримує дохід, на його утримання мати не перебуває, оскільки також отримує пенсію.

Відповідно до ст. 487 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487,20 грн.

Керуючись ст. 196 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 7 749 (сім тисяч сімсот сорок девять) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: