Справа №: 343/2239/15-ц
Провадження №: 2/0343/1029/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І. М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначила, що 04.11.2008 року у виконкомі Сенечівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб, актовий запис №5. Від даного шлюбу 11.01.2011 року в них народилась ОСОБА_4.

Позивачка мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що вони з відповідачем не змогли створити міцної сім»ї, в них різні погляди на сімейне життя та обовязки. Часті сварки в сім"ї носили постійний характер. З квітня 2015 року проживають окремо, з цього часу спільного господарства не ведуть, спору щодо поділу майна немає, спроби зберегти сім"ю в минулому не дали бажаних результатів. Шлюбних відносин не підтримують, відповідач не цікавиться здоров"ям дитини та не бере участї у її вихованні, матеріально їм не допомагає, що призвело до розпаду сімї та стало причиною звернення до суду з даним позовом. Вважає, що примирення між ними неможливе.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, малолітню дочку залишити на проживанні з нею, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, судові витрати по справі покласти на відповідача.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти розірвання його шлюбу з позивачною, однак в частині позову, що стосується стягнення з нього судових витрат, просив відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НМ № 0625506 від 04.11.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виконкомом Сенечівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №5 був зареєстрований шлюб.

Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

З даних копії свідоцтва про народження серії 1-НМ 166425, виданого виконкомом Сенечівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області від 25.01.2011 року, актовий запис №2, встановлено, що від даного шлюбу в сторін 11.01.2011 року народилась дочка ОСОБА_4.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, між ними часто виникають сварки, сімейного побуту не ведуть, конфлікти носять постійний характер, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду їхньої сім'ї. Сторони спільно не проживають, наполягають на розлученні, що свідчить про те, що шлюб між ними носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідним позов задовольнити, шлюб розірвати, прізвище позивачці не змінювати, малолітню дочку залишити проживати з матірю.

Доводи відповідача про те, що він не погоджується щодо стягнення з нього судового збору, судом до уваги не беруться, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції № 1.161.1/5164 від 29.10.2015 року ОСОБА_2 оплатила 487,20 гривень судового збору.

На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 88, 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, - В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 04.11.2008 року виконкомом Сенечівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №5 розірвати.

Малолітню дочку ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити проживати з матірю ОСОБА_2.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 487, 20 гривень сплаченого судового збору, згідно квитанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: