Провадження № 6/750/321/15
У Х В А Л А

11 грудня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого судді Коверзнева В. О.,

за участю секретаря судового засідання Мачачі І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

10.12.2015 головний державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 (далі заявник) звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 як керівнику ПАТ «Чернігіврестврація», яке є боржником у зведеному виконавчому провадженні (далі боржник), до виконання боржником своїх зобовязань, що виникли за рішеннями, що знаходяться на примусовому виконанні.

Просив розглянути подання за його відсутності.

Сторони виконавчого провадження у судове засідання не викликалися, відповідно до вимог частини другої статті 3771 ЦПК України.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

У провадженні заявника знаходиться зведене знаходиться виконавче провадження про стягнення з ПАТ «Чернігівреставрація» на користь різних юридичних та фізичних осіб заборгованості на загальну суму 167592 грн 84 коп.

Посилаючись на ухилення боржника від виконання рішень про стягнення заборгованості, заявник просить обмежити керівника боржника-юридичної особи в праві виїзду за межі України.

Відповідно до статті 3771 ЦПК України (далі Кодекс) питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно положень частини першої статті 60 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З аналізу наведених положень Кодексу вбачається висновок про те, що підставою для обмеження фізичної особи-боржника або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України є доведення державним виконавцем умисного ухилення боржника від виконання рішення суду. Доведення лише факту невиконання рішення суду в звязку з відсутністю у боржника заробітку, інших доходів та особистого майна, на яке можна звернути стягнення, не є підставою для його обмеження в праві виїзду за межі України.

В справі відсутні докази умисного ухилення боржника від виконання рішень про стягнення заборгованості або створення його керівником заявникові перешкод у виконанні рішень, а також докази доведення до відмова боржника інформації про початок відносно нього процедури примусового виконання рішень.

Таким чином, заявником не доведено факт умисного ухилення боржника від виконання рішень, а тому його подання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 208 210, 293, 3771 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні подання головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів у порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.

Суддя В. О. Коверзнев