Справа № 307/3068/15-ц
Провадження № 2/307/1777/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарях Баник А.А., Сабадош В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця виховання дитини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб між ним та відповідачкою зареєстровано 14 листопада 1992 року. Від даного шлюбу в них народилося троє дітей: сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, Павло, ІНФОРМАЦІЯ_2, які вже повнолітні та мають власні сімї, а також неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відносно того, щоб неповнолітній син ОСОБА_4 проживав з відповідачкою не заперечує та спору про його виховання не має. Причиною розірвання шлюбу є те, що близько року тому у нього зявилася інша жінка, з якою він зустрічався, про що дізналася його дружина, і їхні відносини по цій причині погіршилися. Вони з відповідачкою намагалися налагодити їхні стосунки, але його вчинок відобразився на їхніх відносинах, і це заважає нормальному спільному проживанню. Вони з відповідачкою вирішили, що їм краще розлучитися. Він продовжує підтримувати відносини з іншою жінкою, чим принижує гідність відповідачки, і по цій причині вважає, що спільне проживання з відповідачкою після вказаних обставин не можливе. Примирення між ними не дасть позитивних наслідків і збереження їхньої з відповідачкою сімї після вказаних обставин вже не доцільне, а тому шлюб існує формально.

Просить шлюб розірвати, а неповнолітнього сина ОСОБА_4 залишити на вихованні у відповідачки.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та додатково пояснив, що вони з відповідачкою проживають разом, але вважає, що збереження сімї не можливе. Спорів щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в них не має. Просить позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що спорів щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_4 з позивачем в них дійсно не має. Оскільки після закінчення наданого судом строку для примирення вони з позивачем не примирилися і той настоює на розірванні шлюбу, проти розірвання шлюбу на даний час не заперечує.

Заслухавши сторін та дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 листопада 1992 року у виконавчому комітеті Тернівської сільської ради, Тячівського району і від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який знаходиться на їх спільному утриманні та вихованні.

Також встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейних стосунків, наданий їм строк на примирення терміном на два місяці бажаних наслідків не дав і вони не примирилися, при цьому позивач в судовому засіданні настоює на розірванні шлюбу і примирення не бажає, а відповідачка не заперечує щодо розірвання шлюбу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами існує тільки формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ч.1 та 4 ст. 157 ч.1 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 159 СК України передбачено вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Оскільки в судовому засіданні встановлено та сторони не заперечили, що на даний час між ними відсутній спір з приводу виховання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, який проживає разом з ними, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про залишення неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, на вихованні у відповідачки ОСОБА_2 слід відмовити.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід розділити між сторонами.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112, 157 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 14 листопада 1992 року у виконавчому комітеті Тернівської сільської ради, Тячівського району, Закарпатської області, України, актовий запис №58, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 487 гривень 20 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487 гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

В решті позову відмовити.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий В.І.Бобрушко