Провадження № 2/234/6376/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Бакуменко А.В.

при секретареві - Кісточка І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Український продукт» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, свої вимоги обґрунтувала тим, що 21 грудня 2007 року вона була прийнята на роботу в Краматорський підрозділ ПП «Український продукт», на посаду торгівельного агенту. 12 лютого 2015 року її було звільнено з займаної посади за п.1 ст. 36 КЗпП України. Згідно наказу № 27к від 12.02.2015 року їй повинні були виплатити компенсацію за 81 календарний день невикористаної додаткової відпустки за 2007-2015 роки. Однак при звільненні та після нього розрахунку по виплаті компенсації з нею проведено не було. В зв?язку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 3862,53 грн., середній заробіток за час затримки в сумі 10001,80 грн. та спричинену їй моральну шкоду в сумі 20000 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовну заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача, діюча за дорученням ОСОБА_3, заперечувала проти задоволення заявленого позову. в обґрунтування своїх заперечень зазначила, що позивачка дійсно працювала на підприємстві ПП «Український продукт». За час роботи в неї дійсно накопичився 81 календарний день відпустки. 13.02.2015 року позивачка була прийнята на роботу до ТОВ «НАШ ПРОДУКТ ПЛЮС». Задля збереження трудових прав та забезпечення соціальних гарантій вони звернулись до

ТОВ «НАШ ПРОДУКТ ПЛЮС» з листом, в котрому просили сплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку в кількості 81 календарний день. В зв?язку з чим вважає, що жодних прав позивачки порушено не було , компенсація їй сплачена іншим підприємством, стосовно моральної шкоди то вважає, що вона також не підлягає стягненню, оскільки не доведена позивачкою.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи набуває висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 в період часу з 21 грудня 2007 року по 12 лютого 2015 року працювала торгівельним агентом в Краматорському підрозділі ПП «Український продукт». На час звільнення ОСОБА_1, а саме на 12 лютого 2015 року в неї накопичилось 81 календарний день відпустки, що надається їй, як одинокій матері.

Згідно наказу № 27-к від 12 лютого 2015 року ОСОБА_1 звільнено за згодою сторін, з виплатою компенсації за 81 календарний день невикористаної соціальної відпустки за період роботи з 2007 по 2015 роки.

Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України; законом України: «Про оплату праці» тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про відпустки» - установлюються такі види відпусток, як соціальна відпустка.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

З матеріалів справи вбачається, що ПП «Український продукт» при звільненні жодної компенсації ОСОБА_1 не виплатив, представник відповідача не заперечувала проти того, при звільнені ОСОБА_1 розрахунку за невикористану відпустку не проведено.

Суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача на той факт, що дану компенсацію ОСОБА_1 отримала від ТОВ «НАШ ПРОДУКТ ПЛЮС», оскільки лист написаний одним підприємством до другого з проханням провести виплати не передбачений законодавством, крім того, така виплата могла мати місце в разі переводу з іншого підприємства до другого.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З огляду на цю норму закону суд вважає, що, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачці на час ухвалення рішення не виплачена компенсація за відпустку, тому з відповідача потрібно стягнути на користь позивачці середній заробіток за весь період затримки розрахунку з 12 лютого 2015 року по 30 листопада 2015 року.

Згідно довідки середній заробіток ОСОБА_1 становить 46 грн. 52 коп. таким чином сума середнього заробітку за період з 12.02.2015 року по 30.11.2015 року становить 9164 грн. 44 коп.

Крім того, підлягає стягненню і сама сума боргу, тобто компенсація за невикористані відпустки котра становить 3768 грн.12 коп.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику, а порядок відшкодування моральної шкоди передбачений ст. 23 ЦК України, згідно ч.3 якої розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що сума моральної шкоди визначена позивачкою є завеликою, стягненню підлягає 200 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10,60,212,213,215 ЦПК України, КзпП України, Законом України «Про відпустки», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Український продукт» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Український продукт»(, ІПН 78 ) на користь ОСОБА_1 :

-3768 грн. 12 коп. - компенсація за невикористану відпустку;

-9164 грн. 44 коп. - середній заробіток за час затримки;

-200 грн. моральної шкоди,

а загалом грошові кошти в сумі 13132,56 грн. (тринадцять тисяч сто тридцять дві грн. 56 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_4