провадження №2/279/647/15
Справа № 279/3429/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.

при секретарі Петрук О.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору найму та визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просить розірвати договір найму житлового приміщення, а саме будинком АДРЕСА_1 Житомирської області укладений 10 серпня 2005 року та визнати відповідачів такими, що втратили право на користування та проживання в спірному будинку з подальшим зняттям з реєстрації. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 10 серпня 2005 року уклала договір найму житлового приміщення, фактично відповідачі за даною адресою не проживають, але добровільно знятися з реєстраційного обліку відмовляються.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася , надала заяву, в якій просить слухати справу без її участі, підтримала позовні вимоги .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, надали заяви про слухання справи без їх участі, щодо прийнятого рішення покладаються на розсуд суду (22). При таких обставинах суд вважає можливим розглядати справу на підставі наявних матеріалів, без фіксації технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом позивачка ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 Житомирської області на підставі договору дарування від 28 вересня 1999 року (а.с.3).

10 серпня 2005 року між позивачкою та відповідачами було укладено договір найму жилого приміщення строком на 10 років, термін дії якого припадає на 10 серпня 2015 року.

Відповідачка ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 в 2009 році виселилися із будинку позивачки в добровільному порядку до закінчення терміну дії договору.

Однак, з реєстраційного обліку не знялись і відмовляються це зробити в добровільному порядку. Дана обставина підтверджується актом (а.с.9).

Реєстрація відповідачів створює перешкоди позивачці у користуванні правом власності.

Конституцією України (ст.4) та ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України).

Права власника житлового будинку чи квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, членів сім'ї , інших осіб і розпорядження своїм житлом на власний розсуд.

У відповідності до вимог ст.168ч.1 Житлового кодексу України укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем.

Матеріалами справи встановлено, що договір найму житлового приміщення укладений строком на 10 років. Термін дії договору закінчується 10 серпня 2015 року.

За змістом ч.2ст.168 Житлового Кодексу України дострокове розірвання договору найму жилого приміщення з ініціативи наймодавця можливе лише за згодою наймача.

Оскільки відповідачі такої згоди не надали, то суд вважає безпідставними вимоги позивачки про розірвання договору найму.

Суд вважає безпідставними також вимоги позивача щодо визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням відповідно до вимог ст. 72 ЖК України та зняття відповідачів з реєстраційного обліку. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про:

позбавлення права власності на житлове приміщення;

· позбавлення права користування житловим приміщенням;

· про виселення;

· про визнання особи безвісно відсутньою;

· оголошення особи померлою.

Системний аналіз вказаної статті дає підстави для висновку про те, що зняття з реєстрації можливе при винесенні судом відповідного рішення .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 213-215 ЦПК України , 386 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору найму та визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк після його проголошення апеляційної скарги .

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Коваленко В. П.