Справа № 286/1955/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Смиковська Л. О.

з секретарем Деменчук О. Г.,

позивачем ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа Реєстраційна служба Овруцького районного управління юстиції , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить визнати за нею право власності на домоволодіння № 37а, по вул. Центральна в селі Заріччя Овруцького району Житомирської області. Свої вимоги мотивуючи тим, що після смерті матері ОСОБА_2 вона як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, так як вчасно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак спадщину оформити не може, оскільки покійна при житті не зареєструвала домоволодіння №37а по вул. Центральна в селі Заріччя Овруцького району Житомирської області.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити, оскільки ніяким іншим чином вона не може оформити належний її покійній матері житловий будинок.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, але надіслав лист, в якому просить справу розглянути без їх представника. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив про розгляд справи у його відсутність не клопотав.

Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть (а.с.13) ОСОБА_2 померла 14 жовтня 2013 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно: житловий будинок № 37а по вул. Центральна в с. Заріччя Овруцького району, Житомирської області, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Зарічанської сільської ради №853 від 26.05.2015 року, у відповідності до якої ОСОБА_2 належить вказаний будинок, згідно із записами в по господарській книзі №11 на 2011-2015 роки, особовий рахунок №0519-1, 1959 року побудови.

Із свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження (а.с.2-3) вбачається, що ОСОБА_1 являється дочкою нині покійної ОСОБА_2.

По факту прийняття спадщини заведена спадкова справа в Овруцькій державній нотаріальній конторі Житомирської області за заявою позивача про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується повідомленням № 1020/01-16 від 12.06.2015 року (а.с. 32) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.33).

Інших спадкоємців у даному судовому засіданні не встановлено.

Постановою Овруцької ДНК Житомирської області № 1564/02-31 від 07.10.2014 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що ним нею предявлені правовстановлюючі документи на житловий будинок №37, що знаходиться в с.Заріччя по вул. Центральна. (а.с. 10).

З архівної копії рішення № 57 від 29 листопада 2006 року четвертої сесії V скликання вбачається, що були встановлені наступні назви вулиць, провулків та нумерація будинків в с.Заріччя, зокрема будинку де проживала нині покійна ОСОБА_2 вул.Центральна 37 (а.с.5-8).

В ході розгляду Овруцьким районним судом цивільної справи №286/202/15 було встановлено, що за адресою вул.Центральна 37 знаходиться будинок, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 Як наслідок цього, позивачу було відмовлено у задоволенні позову про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування ( рішення суду від 05.03.2015 року (а.с.15-16)).

Рішенням тридцять девятої сесії VI скликання Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 6 травня 2015 року (а.с. 17) було відмінено п.1 рішення №57 від 29.11.2006 року ІV сесії V скликання сільської ради по адресі вул.Центральна 37 в с.Заріччя. Вважати адресу зазначеної земельної ділянки вул.Центральна 37а в с.Заріччя.

Як наслідок цього, в даному судовому засіданні доведено той факт, що житловий будинок по вул.Центральна 37 та по вул.Центральна 37а, який являється предметом розгляду даної справи, це будинок, що належав на праві власності нині покійній ОСОБА_2 Розбіжності у документації, яка наявна в матеріалах справи, зокрема в постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, звіті про оцінку майна, зумовлена помилкою органу виконавчої влади, що видавав документи, які були основою при виготовленні зазначених документів.

З інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за результатом розгляду запиту наданого державним реєстратором прав на нерухоме майно Овруцького РУЮ Житомирської області (а.с.42) вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Реєстрі прав власності відсутня інформація стосовно реєстрації права на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: вул. Центральна буд. 37а в с. Заріччя, Овруцького району Житомирської області.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наданого державним реєстратором прав на нерухоме майно Овруцького РУЮ Житомирської області вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Центральна буд. 37а в с. Заріччя, Овруцького району Житомирської області (а.с. 41).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

ОСОБА_2 при житті не зареєструвала своє право власності на домоволодіння, а тому позивач не може оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно, маючи на то право.

Відповідно до вищенаведеного, слід враховувати зміну редакції ч. 4 ст. 331, ч. 4 ст. 334 ЦК України і застосовувати редакцію закону, що діяла на час виникнення права у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва, зокрема, положення ЦК УРСР 1963 року Закону « Про власність», Закон України від 07.12.1990 р. «Про місцеві ради народних депутатів та місцеве та регіональне самоврядування», Постанову КМ України від 11.03.1985 р. № 105 Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР, вказівки по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року № 5-24-26. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджений постановою Госкомстату СРСР, жилий будинок будівля, яка має поштовий номер, уся або не менше половини загальної площі якої призначена для постійного проживання, розташована на земельній ділянці з усіма розміщеними на цій ділянці допоміжними будівлями, спорудами, елементами благоустрою у визначених межах.

В рядку «рік побудування» при визначенні року побудування ураховується рік, в якому цей будинок було введено в експлуатацію.

Оскільки на вищевказаний будинок відкрито господарство із зазначенням номеру та року забудови, то будинок вважається таким, що прийнятий в експлуатацію.

Відповідно до постанови № 7 Постанови Пленуму ВС України від 04.10.1991 року зі змінами від 25.05.1998 року Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», право власності на житловий будинок виникало з моменту його реєстрації у виконкомі місцевої ради, тобто питання узаконення таких будівель відносилось до компетенції виконкомів місцевих рад. Відповідно до ст. 328 ЦК України право вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону.

Так як право власності на нерухоме майно не може бути зареєстроване за особою яка померла, оскільки зі смертю особи її права та дієздатність припиняються ст. 25 та 346 ЦК України, то відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрації права власності на яке не була проведена в БТІ, питання визначення цього майна попередньому власнику та наступного його власника/спадкоємця/ повинно вирішуватися в судовому порядку.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Згідно звіту про оцінку майна житлового будинку, вартість нерухомого майна становить 34185,90 грн. (а.с.11-12).

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 341,85 грн.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 174, 196, 212-215, 218, 226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок № 37а по вул. Центральна в с. Заріччя, Овруцького району Житомирської області, що належав померлій 14 жовтня 2013 року ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд в апеляційний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 22.07.2015 року.

Суддя: ОСОБА_4