Справа № 750/7373/14 Провадження № 22-ц/795/27/2015 Головуючий у I інстанції -Сапон А. В. Доповідач - Шитченко Н. В.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В,

при секретарі - Зіньковець О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Яроцької Л.О.,

представника третьої особи Мотяш Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 серпня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано ПАТ «КБ «Південкомбанк» списати грошові кошти в сумі 6708,06 грн. в рахунок погашення простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом та у сумі 6491,67 грн. в рахунок поточної заборгованості за відсотками за користування кредитом по кредитному договору № 10К-60Ф з депозитного рахунку ПрАТ «СК «Грандвіс» № НОМЕР_1, відкритому у Чернігівському відділенні ПАТ «КБ «Південкомбанк», майнові права на який на підставі Договору застави майнових прав на депозитний вклад № 68Д-36Ю від 06 квітня 2010 року передано в заставу в забезпечення виконання зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 10К-60Ф від 22 жовтня 2013 року. Зобов'язано ПАТ «КБ «Південкомбанк» списати грошові кошти в сумі 380000 грн. в рахунок погашення поточної заборгованості за кредитом згідно кредитного договору № 10К-60Ф від 22 жовтня 2013 року з депозитного рахунку ПрАТ «СК «Грандвіс» № НОМЕР_1, відкритому у Чернігівському відділенні ПАТ «КБ «Південкомбанк», майнові права на який на підставі Договору застави майнових прав на депозитний вклад № 68Д-36Ю від 06 квітня 2010 року передано в заставу в забезпечення виконання зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 10К-60Ф від 22 жовтня 2013 року.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Південкомбанк», вважаючи оспорюване рішення необґрунтованим та посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував того, що постановою Правління НБУ від 24 вересня 2014 року № 598 відкликано ліцензію ПАТ «КБ «Південкомбанк» на здійснення банківської діяльності та запроваджено ліквідаційну процедуру товариства.

Представник апелянта зазначає, що під час тимчасової адміністрації та ліквідації юридичної особи не здійснюється зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів.

Вказує, що судом не були враховані приписи ст.ст. 26, 36, 46, 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки ПАТ «КБ «Південкомбанк» фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, в тому числі, здійснювати перерахування з рахунку, відкритого на ім'я ПрАТ «СК «Грандвіс», як це передбачено оскаржуваним судовим рішенням.

Крім того, апеляційна скарга містить також посилання, що позивач не має жодних підстав вимагати звернення стягнення на предмет застави за договором банківського вкладу та договором застави майнових прав на депозитний вклад, оскільки не є стороною вказаних договорів.

В своїх письмових запереченнях ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 серпня 2014 року залишити без змін, посилаючись на його законність, обґрунтованість та ухвалення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

В письмових запереченнях представник ПрАТ СК «Грандвіс» також послався на законність судового рішення, у зв'язку з чим просив залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконувались належним чином взяті на себе зобов'язання, а суб'єктами у спірних правовідносинах є кредитор, боржник та поручитель (заставодавець), а отже вимоги не є зустрічними однорідними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

По справі встановлено, що 22 жовтня 2013 року між ПАТ «КБ «Південкомбанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 10К-60Ф, згідно якого банк надав позичальнику споживчий кредит в сумі 380000 грн. на строк до 21 жовтня 2014 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 20,5 % річних (а.с. 6-8).

Виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором було забезпечено договором застави майнових прав на депозитний вклад № 10З-60Ф від 22 жовтня 2013 року, відповідно до якого ПрАТ «СК «Грандвіс» передало в заставу майнові права на грошові кошти, що знаходяться на вкладному депозитному рахунку № НОМЕР_1, відкритому відповідно до договору банківського вкладу № 68Д-36Ю від 06 квітня 2010 року (а.с.9-14).

Відповідно до п. 3.1.4 кредитного договору № 10К-60Ф, який було включено на підставі додаткової угоди № 1 від 25 квітня 2014 року, кредитор зобов'язаний впродовж 2 (двох) робочих днів звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобов'язань, передбачених п. 1.2 Договору шляхом першочергового списання грошових коштів з депозитного рахунку ПрАТ «СК «Грандвіс», що розміщені в Чернігівському відділенні ПАТ «КБ «Південкомбанк» згідно з договором банківського вкладу «Стандартний» № 68Д-36Ю від 06 квітня 2010 року, на виконання зобов'язань позичальника за цим договором (а.с. 49).

Крім того, згідно п. 3.3.16 кредитного договору, у разі порушення умов договору щодо повернення кредиту або частини кредиту, несплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, які пов'язані з цим договором, або виникнення подій, передбачених п. 3.2.6 договору, позичальник зобов'язаний повернути достроково кредитору залишок кредиту та інших платежів, які пов'язані з цим договором впродовж 1 (одного) робочого дня з моменту виникнення таких подій.

20 травня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до банківської установи із заявою про звернення стягнення на предмет застави, а саме майнові права на депозитний вклад шляхом списання коштів з депозитного рахунку № НОМЕР_1 для погашення поточної заборгованості за кредитним договором № 10К-60Ф від 22 жовтня 2013 року та залишку заборгованості по кредиту в цілому (а.с.17).

Вказана заява була погоджена з ПрАТ СК «Грандвіс», про що свідчить і заява третьої особи від того ж числа, що і заява позивача, скерована до банку, про списання коштів з рахунку, зазначеному в договорі застави майнових прав на депозитний вклад (а.с. 18).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 травня 2014 року № 37 розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Південкомбанк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 26 травня по 25 серпня 2014 року включно (а.с. 69-72), а рішенням цієї ж дирекції від 15 серпня 2014 року № 71 строк тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «Південкомбанк» продовжено до 25 вересня 2014 року (а.с.119).

26 травня 2014 року ПАТ «КБ «Південкомбанк» було здійснено часткове списання заборгованості, що виникла за кредитним договором № 10К-60Ф від 22 жовтня 2013 року в сумі 6523,98 грн. Вказана обставина підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_4 за період з 21 жовтня 2013 року по 26 травня 2014 року та листом банку від 26 травня 2014 року № 206 (а.с. 21, 22).

З вищенаведеної виписки по особовому рахунку вбачається, що станом на 26 травня 2014 року залишок на депозитному рахунку складає 393476,02 грн. Згідно повідомлення тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «Південкомбанк» від 08 липня 2014 року, станом на 01 липня 2014 року заборгованість за кредитним договором № 10К-60Ф від 22 жовтня 2013 року становить 393199,73 грн. (а.с. 23), тобто станом на 01 липня 2014 року ПрАТ «СК «Грандвіс» повністю забезпечувала вимоги банківської установи та інтереси ОСОБА_4 відповідно до кредитного договору заставленим депозитним вкладом.

Повторні заяви про списання коштів було надіслано до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Південкомбанк» позивачем та третьою особою - ПрАТ «СК «Грандвіс» 10 липня 2014 року (а.с. 24, 25).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 вересня 2014 року № 101 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Південкомбанк» з 26 вересня 2014 року (а.с. 121).

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В порушення вищевказаних норм відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань та безпідставно не здійснював списання коштів, в той час як позивач мав всі правові підстави достроково повернути отриманий кредит шляхом списання грошових коштів з депозитного рахунку ПрАТ «СК «Грандвіс», майнові права на які було передано в заставу ПАТ «КБ «Південкомбанк», в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором.

Матеріалами справи підтверджується, що заставодавець та позичальник вчинили всі необхідні дії для уникнення в подальшому збільшення заборгованості перед банком та вирішення питання щодо погашення виниклої заборгованості за кредитом в порядку, передбаченому умовами укладених договорів.

Посилання апелянта на наявність ліквідаційної процедури у банку не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки заява позивача до банку надійшла 20 травня 2014 року, тобто до впровадження процедури тимчасової адміністрації у банку, а отже за умови належного виконання апелянтом своїх зобов'язань за укладеними договорами (зарахування коштів впродовж двох робочих днів), звернення стягнення на предмет застави було б проведено в межах положень законодавства та умов укладеного правочину.

Крім цього, з жодної норми права, якими регулюються спірні правовідносини, не випливає, що відкликання ліцензії на здійснення банківської діяльності та запровадження ліквідаційної процедури у банку фактично позбавляє банк, що ліквідується, права здійснити перерахування коштів з депозитних рахунків вкладника на погашення цьому ж банку заборгованості за кредитним договором.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зарахування вимог ОСОБА_4 до ПАТ «КБ Південкомбанк» про списання грошових коштів в рахунок погашення простроченої заборгованості за кредитним договором з депозитного рахунку, майнові права на який передано в заставу в забезпечення виконання зобов'язань, в контексті положень ч. 2 ст. 1 Закону України «Про заставу» не може трактуватись як зарахування зустрічних однорідних вимог, виходячи з того, що положеннями наведеного закону цільовим призначенням застави визначено одержання кредитором задоволення з заставленого майна. Фактично апелянтом здійснено довільне тлумачення поняття зустрічних однорідних вимог, що не відповідає обставинам даної справи.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування та подання доказів покладений на сторони. Вказуючи на те, що списання коштів за рішенням суду може призвести до порушення встановленого законом порядку погашення вимог інших кредиторів банку, відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження цих доводів апеляційної скарги не надав. Отже, ці твердження банку є припущеннями, на яких не може ґрунтуватись судове рішення.

Таким чином, є безпідставними посилання ПАТ «КБ «Південкомбанк» на положення ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як підставу неможливості зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом, з мотивів, наведених вище.

Не беруться до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при винесенні рішення не враховано тієї обставини, що позивач не послався на відповідну норму права або положення укладених договорів, як підставу заявлених вимог. Вказане твердження не може само по собі бути підставою для скасування вірного по суті судового рішення. Крім цього, позивач, звертаючись до суду, визначила, порушені, на її думку, відповідачем положення статей цивільного кодексу щодо виконання сторонами зобов'язань за укладеними правочинами та законодавства про захист прав споживачів.

Апеляційний суд вважає також безпідставними посилання апелянта на те, що чинним законодавством не передбачено право заставодавця вимагати звернення стягнення на предмет застави, як такі, що суперечать вимогам ст. 526 Цивільного кодексу України, оскільки по справі встановлено порушення прав ОСОБА_4 внаслідок безпідставного невиконання ПАТ «КБ «Південкомбанк» умов укладеного договору застави, зокрема, необґрунтованій відмові банку звернути стягнення на депозитний вклад, який є предметом договору застави.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах права, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 серпня 2014 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: