Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/1292/15-ц Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія 50 Доповідач Григорусь Н. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Григорусь Н.Й.

суддів: Косигіної Л.М., Худякова А.М.

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач 29.09.2015 року звернулася до суду з позовом, в якому просила ухвалити рішення про стягнення аліментів на повнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання в розмірі ? частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку до досягнення ним 23 років.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на те, що судом ухвалено необґрунтоване рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи, просить його скасувати, постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 15.01.2012 року було розірвано (а.с. 2).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 3). Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишився проживати з позивачем; відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, тобто до 23.05.2015 року.

Згідно із довідкою Національного університету фізичного виховання і спорту України № 168 від 22.09.2015 року, ОСОБА_3 з 01.09.2015 року навчається та є студентом 1-го курсу тренерського факультету вказаного учбового закладу, форма навчання денна, державна, термін закінчення навчання - 30.06.2019 року (а.с. 5).

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є повнолітнім сином сторін, не досяг 23 років; навчається на денній формі навчання, отримує стипендію, яка є меншою прожиткового мінімуму для працездатної особи, а тому потребує матеріальної допомоги з боку своїх батьків.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при перевірці матеріального становища відповідача було встановлено, що він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки від другого шлюбу Руслани, хворіє, повинен сплачувати значні суми за комунальні послуги, не має підсобного господарства та зобов'язаний утримувати свою дружину, яка ніде не працює. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки має на утриманні неповнолітню дитину.

Проте, судова колегія не може погодитися з таким висновком з огляду на наступне. Син сторін ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання, у зв'язку з чим несе витрати на придбання необхідної учбової літератури, канцелярського приладдя, продуктів харчування, тощо. ОСОБА_3, будучи студентом, отримує стипендію (за поясненнями позивача розмір стипендії становить 700 грн), яка є меншою прожиткового мінімуму для працездатної особи, проживає у м. Києві, гуртожитком хоча і забезпечений, проте проживання за місцем навчання потребує відповідної оплати (а.с. 6), що свідчить про необхідність отримання матеріальної допомоги від батьків.

Позивач по справі ОСОБА_1 з 24.11.2015 року має статус безробітної у зв'язку з чим перебуває на обліку у Попільнянському РЦЗ (а.с. 49).

Відповідач офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, з якої утримуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини (а.с.25, зворот).

Оскільки ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням, відповідач спроможний її надавати, судова колегія вважає можливим стягнути аліменти в розмірі 1/6 частин доходів відповідача, починаючи з 29.09.2015 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2019 року.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Івниця Андрушівського району Житомирської області (і.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на час навчання в розмірі 1/6 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 29.09.2015 року і до закінчення навчання до 30.06.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Судді