28.01.2015 227/23/15-ц
28 січня 2015 року м.Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Здоровиці О.В.
при секретарі Сисенко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, заочно, в залі суду в м. Добропіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини,-
Позивачка, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання. Свій позов ОСОБА_1 аргументує тим, що вони з відповідачем 23.11.2013 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини та на утримання позивачки, як матір цієї дитини не надає, хоча вона виховує та забезпечує їх спільну дитину і потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює в ТОВ «М'ясокомбінат «Ювілейний» і отримує заробітну плату. Тому вона просить суд стягнути аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача щомісяця до досягнення повноліття дитиною. Також просить стягнути на своє утримання з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач аліменти на користь інших осіб та утримання інших дітей не сплачує.
Позивач до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду свої письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що згоден сплачувати позивачу аліменти на утримання їх дитини ОСОБА_3, але в розмірі 25% свого доходу, а щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача на її утримання в розмірі 25% свого доходу, він заперечує і позов в цій частині вимог не визнає, оскільки його середньомісячний дохід за останні шість місяці склав 1274,97 грн., інших доходів він немає. Тому, враховуючи прожитковий мінімум в Україні та його заробіток, він вважає, що при сплаті аліментів в розмірі 25% доходу на користь позивачки на її утримання у нього не буде можливості самостійно себе забезпечувати. Заяви від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлений ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого, згідно заяви позивача, остання не заперечувала.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони з 23.11.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3).
Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.4) виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області підтверджується, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання та виховання своєї дитини, сина ОСОБА_3, оскільки має постійну роботу, працює в ТОВ «М'ясокомбінат «Ювілейний».
Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Вирішуючи питання про розмір аліментів суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, для визначення розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів.
З довідки №22 від 22.01.2015 року, виданою ТОВ «М'ясокомбінат «Ювілейний» вбачається, що ОСОБА_2 працює провідним менеджером із збуту у ТОВ «М'ясокомбінат «Ювілейний», його загальна нарахована заробітна плата за період з липня 2014 року по грудень 2014 року, за винятком аліментів, становить 7649,83 грн., тобто 1274,97 грн. щомісяця протягом 6 місяців 2014 року (7649,83 грн. / 6 місяців).
Погоджуючись з вимогою позивача про те, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та вирішуючи питання про розмір аліментів, які повинні бути стягнуті з відповідача, суд враховує матеріальний стан відповідача ОСОБА_2 Також, при визначені розміру аліментів, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який потрібен для забезпечення мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб людини, який на момент розгляду справи становить 1218,00 гривен.
Керуючись вимогами ст.180-183 СК України, враховуючи що на утриманні відповідача інших малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, враховуючи можливість відповідача забезпечувати власне існування, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 всіх видів доходів відповідача щомісячно.
Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду 08.01.2015 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.
Що стосується вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання, суд керується наступним.
В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина, ОСОБА_3, мешкає разом зі своєю матір'ю окремо від відповідача.
Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частина 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачає право на утримання дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Тобто вищевказані вимоги Сімейного кодексу України передбачають ряд підстав коли дружина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років: це по-перше з нею повинна проживати дитина, по друге - якщо її чоловік може надати таку матеріальну допомогу. Право на утримання дружини, з якою проживає дитина не залежить від її праці і не залежить від її матеріального становища.
Оскільки на момент розгляду справи прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в розмірі 1218,00 гривень, то для забезпечення позивача мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб його особистості необхідно мінімум 1218,00 гривень на місяць.
Враховуючи майновий стан, розмір доходу відповідача, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, не підлягають задоволенню з мотивів неможливості відповідачем надавати таку матеріальну допомогу.
Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 243,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.80, 79, 84, 180-183, 191 СК України, ст. ст. 3, 88, 212-215, 224 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Копію рішення направити відповідачу, для відома.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя О.В.Здоровиця

28.01.2015