У х в а л а

іменем україни

26 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

Наумчука М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Білоконь Руслани Павлівни, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Пащенка Сергія Миколайовича - на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 17 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Білоконь Р.П. (далі - ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області).

На обґрунтування скарги банк посилався на те, що 25 червня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення, яким з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Селенга» (далі - ТОВ фірма «Селенга»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Рентасервіс» (далі - ТОВ «Фірма «Рентасервіс»), ОСОБА_6, ОСОБА_7 солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором від 01 квітня 2008 року № 010/03-11/107. Вказане рішення набрало законної сили та на його виконання 25 червня 2013 року видано два виконавчих листа, на підставі яких 03 вересня 2014 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області Білоконь Р.П. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № № 44610681 та 44610337.

18 вересня 2014 року державним виконавцем в межах вказаних виконавчих проваджень проведено опис та арешт належного ТОВ фірма «Селенга» та ТОВ «Фірма «Рентасервіс» майна, а саме: частини приміщення літ. «В» за адресою: вул. Кармелюка, 2, м. Вінниця.

Скаржник вважав, що проведення державним виконавцем таких дій є незаконним та їх вчинено з численними порушеннями вимог законодавства, враховуючи, що вказане приміщення є іпотечним майном. Також не було звернуто стягнення на рухоме майно боржників, що знаходилося у вказаному приміщенні.

Посилаючись на вказані обставини, скаржник просив суд визнати дії державного виконавця незаконними, скасувати акт опису та арешту частини вказаного нерухомого майна, зобов'язати державного виконавця утриматися від опису та арешту нерухомого майна та зобов'язати провести опис та арешт рухомого майна, що знаходиться у приміщенні літ. «В» по вул. Кармелюка, 2 у м. м. Вінниці.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2014 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області Білоконь Р.П. щодо опису належного ТОВ фірма «Селенга» та ТОВ «Фірма «Рентасервіс» нерухомого приміщення літ. «В» за адресою: вул. Кармелюка, 2, м. Вінниця, два виконавчих листа № № 44610681 та 44610337.

Скасовано акт опису та арешту частини нерухомого приміщення літ. «В» за адресою: вул. Кармелюка, 2, м. Вінниця, належного ТОВ фірма «Селенга» в межах виконавчого провадження № 44610681.

Скасовано акт опису та арешту частини нерухомого приміщення літ. «В» за адресою: вул. Кармелюка, 2, м. Вінниця, належного ТОВ «Фірма «Рентасервіс» в межах виконавчого провадження № 44610337.

Зобов'язано державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області Білоконь Р.П. утриматися від опису та арешту належного ТОВ фірма «Селенга» та ТОВ «Фірма «Рентасервіс» нерухомого приміщення літ. «В» за адресою: вул. Кармелюка, 2, м. Вінниця, в межах виконавчих проваджень № № 414610337 та 44610681. В іншій частині скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 17 листопада 2014 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2014 року в частині зобов'язання державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області Білоконь Р.П. утриматися від опису та арешту належного ТОВ фірма «Селенга» та ТОВ «Фірма «Рентасервіс» нерухомого приміщення літ. «В» за адресою: вул. Кармелюка, 2, м. Вінниця, в межах виконавчих проваджень № № 44610337 та 44610681, скасовано та ухвалено в цій частині нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги в цій частині. В іншій частині ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Пащенко С.М. порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та зміну ухвали суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог скаржника про зобов'язання державного виконавця провести опис та арешт рухомого майна, що знаходиться на території нерухомого майна належного ТОВ фірма «Селенга» та ТОВ «Фірма «Рентасервіс», мотивуючи свою вимогу порушенням судами у вказаній частині норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 18 вересня 2014 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області Білоконь Р.П. у межах виконавчих проваджень № № 44610337 та 44610681 проведено опис та арешт належного ТОВ фірма «Селенга» та ТОВ «Фірма «Рентасервіс» майна, а саме: частини приміщення літ. «В» по вул. Кармелюка, 2 у м. Вінниці.

Відповідно до договору іпотеки від 01 квітня 2008 року № 010/03-11/204 будівля торгівельного комплексу під літ. «В» за вказаною адресою є іпотечним майном та забезпечує вимоги іпотекодержателя Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», що виникають із кредитного договору від 01 квітня 2008 року № 010/03-11/107, укладеного між банком та ТОВ фірма «Селенга» та ТОВ «Фірма «Рентасервіс».

Задовольняючи скаргу частково, суд першої інстанції виходив з того, що у державного виконавця були відсутні правові підстави та повноваження для звернення стягнення на предмет іпотеки у загальному порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» без наявності відповідного рішення суду, тому вважав накладення арешту на іпотечне майно незаконним, а також вважав, що необхідно зобов'язати державного виконавця утриматися від опису та арешту належного боржникам вказаного нерухомого приміщення. При цьому, послався на те, що державний виконавець, виявивши майно солідарного боржника ОСОБА_6 не вирішив питання про можливість його реалізації, акт опису та арешту майна від 18 вересня 2014 року складався з порушенням, оскільки огляд та опис майна державним виконавцем проводився згідно технічної документації, фактичний огляд приміщень не проводився; не описано майно, яке є в наявності в приміщенні та не перевірено приналежність майна; не використано дані бухгалтерського обліку щодо належності боржнику майна; представник ТОВ фірма «Селенга» - Шишковська А.Б. підписала незаповнений акт опису о 16 год. 30 хв., а державний виконавець на це погодилася; поняті при огляді майна та його опису державним виконавцем не приймали участі, їх прізвища та інші дані записані з їх слів, їх особи не ідентифіковані, вони залучені ОСОБА_6 на прохання державного виконавця.

Також, суд першої інстанції послався на те, що оскільки державним виконавцем не було перевірено бухгалтерську документацію та доведено належність в торговому центрі майна боржника, тому не підлягає задоволенню вимога скаржника з приводу зобов'язання державного виконавця провести опис та арешт рухомого майна, що знаходиться на території торгового комплексу.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції в частині зобов'язання державного виконавця утриматися від опису та арешту належного ТОВ фірма «Селенга» та ТОВ «Фірма «Рентасервіс» нерухомого приміщення літ. «В» по вул. Кармелюка, 2 у м. Вінниці та відмовляючи у задоволенні вказаної вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що такі вказівки є втручанням у здійснення державним виконавцем своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», оскільки у разі обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними та зобов'язує державного виконавця усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги щодо зобов'язання державного виконавця провести опис та арешт рухомого майна, що знаходиться на території вказаного нерухомого майна, суд апеляційної інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять відомості, які підтверджують належність саме боржникам рухомого майна, яке знаходиться у вказаному приміщенні.

З такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погоджується колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з таких підстав.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника передбачений главою 4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон»).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 383 ЦПК України).

З результатів системного аналізу вказаних норм матеріального та процесуального права, слід дійти висновку, що оскарженню підлягає лише рішення, дія або бездіяльність державного виконавця, а тому вимога щодо зобов'язання державного виконавця утриматися від опису та арешту майна у розумінні ст. 383 ЦПК України не є рішенням, діє або ж бездіяльністю державного виконавця, які можуть бути оскаржені, та не відповідає змісту ст. 11 Закону щодо обов'язків державного виконавця під час проведення виконавчих дій.

З огляду на викладене, постановлена ухвала суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні вимоги про зобов'язання державного виконавця утриматися від опису та арешту нерухомого майна відповідає наведеним нормам матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги в цій частині висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги щодо зобов'язання державного виконавця провести опис та арешт рухомого майна, що знаходиться на території торгового комплексу, оскільки за відсутності доказів, що таке майно, яке знаходиться у приміщенні торгового комплексу належить боржникам, у державного виконавця були відсутні підстави для проведення його опису та накладення на нього арешту, а тому його дії в цій частині є правомірними.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

В іншій частині ухвали судів першої та апеляційної інстанції не перевіряються, оскільки сторонами не оскаржувалися.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Пащенка Сергія Миколайовича - відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: В.О. Кузнєцов

М.І. Наумчук