З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/466/15-ц
Провадження №2/377/208/15
16 липня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Прокопенко Р.О., за відсутності сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою управління Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії, -
21 квітня 2015 року до суду з позовом звернулося управління Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області, в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 1715,40 гривень надміру виплаченої пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 04.07.2012 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника (виділення долі). До заяви про призначення пенсії відповідач надав довідку від 19.06.2012 року № 92, видану Ніжинським державним університетом імені ОСОБА_2 про те, що він навчається з 01.09.2010 року на природно-географічному факультеті, спеціальність «Біологія (біологія і психологія)» денної форми навчання за держзамовленням та довідку № 04 від 09.07.2012 року, видану Ніжинським державним університетом імені ОСОБА_2 про те, що він дійсно є студентом 2 курсу Ніжинського державного університету імені ОСОБА_2. Термін закінчення навчання 30.06.2014 року. Розпорядженням управління № 802015 від 01.08.2012 року було призначено пенсію вразі втрати годувальника(виділено долю) на період з 01.08.2012 року по 31.08.2013 року. Суми пенсій щомісячно отримувались відповідачем. 30 вересня 2014 року зясовано, що ОСОБА_1 відрахований з Ніжинського державного університету імені ОСОБА_2 за академічну неуспішність з 01.07.2013 року. В результаті несвоєчасного повідомлення управління Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області про те, що відповідача відрахували зі складу студентів, виникла переплата пенсії в розмірі 1715,40 гривень за період з 01.07.2013 року по 31.08.2013 року. З посиланням на ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивач просить стягнути з відповідача 1715,40 гривень надміру виплаченої пенсії.
Позивач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Від в.о. начальника управління Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, отримавши судову повістку, копію позовної заяви разом з доданими документами та копію ухвали про відкриття провадження, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду також не надійшло. Тому за згодою представника позивача суд ухвалив заочне рішення відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що 4 липня 2012 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач у справі, звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області із заявою про призначення(виділення долі) пенсії в разі втрати годувальника(а.с. 4).
Як вбачається із змісту вказаної заяви, копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 зобовязався своєчасно повідомляти управління Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області про обставини, що можуть вплинути на його пенсійне забезпечення.
До заяви відповідачем була додана довідка № 04 від 09.07.2012 року, видана Ніжинським державним університетом імені ОСОБА_2, про те, що ОСОБА_1 є студентом 2 курсу Ніжинського державного університету імені ОСОБА_2, природничо-географічного факультету, спеціальність 6.040102 Біологія. Термін закінчення навчання 30 червня 2014 року(а.с. 9).
Також відповідачем до управління Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області була надана довідка № 92 від 19.06.2012 року, видана Ніжинським державним університетом імені ОСОБА_2, про те, що ОСОБА_1 з 01.09.2010 року дійсно навчається у Ніжинському державному університеті імені ОСОБА_2 на природно-географічному факультеті, спеціальність»6.040102 Біологія (біологія і психологія) денної форми навчання за держзамовленням. Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» на вказаній спеціальності 4 роки до 30.06.2014 року (а.с. 10).
Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області № 802015 від 01.08.2012 року з урахуванням вищезазначених документів ОСОБА_1, відповідачу у справі, було призначено пенсію в разі втрати годувальника (виділено долю) на період з 01.08.2012 року по 31.08.2013 року як дитині померлого годувальника, який навчався за денною формою навчання у вищому навчальному закладі та не досяг 23-річного віку (а.с. 6).
Згідно довідки № 86 від 23.09.2014 року, виданої Ніжинським державним університетом імені ОСОБА_2, ОСОБА_1 був відрахований з даного навчального закладу з 01.07.2013 року за академічну неуспішність наказ про відрахування № 288-н від 01.07.2013 року ( а.с. 12).
Згідно довідки управління Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області від 15.04.2015 року за липень та серпень 2013 року відповідачу було виплачено по 857,70 гривень за кожен місяць, що в загальній сумі становить 1715 гривень 40 копійок(а.с. 11).
28 листопада 2014 року позивачем було направлено ОСОБА_1 листа про необхідність повернути за період з 01.07.2013 року по 31.08.2013 року переплачену пенсію в сумі 1715,40 гривень в звязку з несвоєчасним повідомленням про відрахування його з Ніжинського державного університету імені ОСОБА_2, проте до цього часу безпідставно отримані відповідачем кошти позивачу не повернуті(а.с. 15).
Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Як зазначено у п.2 ч.2 цієї статті непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема,
діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.
Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.
Відповідно до ч.1 ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобовязані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії, пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.
Згідно ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Як вбачається із змісту ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 було призначено пенсію в разі втрати годувальника (виділено долю) управлінням Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області на підставі ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на період з 01.08.2012 року по 31.08.2013 року з урахуванням того, що він був студентом Ніжинського державного університету імені ОСОБА_2 денної форми навчання та не досяг 23 річного віку.
В порушення ч.1 ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та обовязку повідомляти про обставини, які можуть вплинути на пенсійне забезпечення, зазначеного в заяві про призначення пенсії, відповідач не повідомив позивача про те, що він був відрахований з Ніжинського державного університету імені ОСОБА_2 за академічну неуспішність з 01.07.2013 року, тобто відпала підстава у виплаті йому пенсії в разі втрати годувальника, в звязку з чим безпідставно отримав пенсію в разі втрати годувальника за липень та серпень 2013 року в сумі 1715,40 гривень.
Зазначені обставини свідчать про зловживання з боку одержувача пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1, відповідача у справі, та недобросовісність з його боку.
З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1715,40 гривень надміру виплаченої пенсії за період з 1 липня 2013 року по 31 серпня 2013 року.
За правилами ч.3 ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі, передбаченому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області 1715 гривень 40 копійок надміру виплаченої пенсії.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повне заочне рішення виготовлено 21 липня 2015 року.
Суддя Н. Ф. Теремецька