У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

за участю скаржниці ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

представника МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 у ході проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №308/6283/14-ц, виданого апеляційним судом Закарпатської області (зацікавлена особа стягувач ОСОБА_4Е.), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною скаргою мотивуючи її тим, що на виконанні міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області знаходиться виконавчий лист №308/6283/14-ц, боржником за яким є вона - ОСОБА_1 Старшим державним виконавцем даного відділу ОСОБА_3, в ході виконання виконавчого документу, 23 та 24.09.2015 року незаконно проводилось знесення збудованого нею гаражу за адресою м.Ужгород, вул. Підгірна, 22 у порушення норм Закону України «Про виконавче провадження», його діями порушено її право власності, в результаті чого знищено майно.

Скаржниця зазначає, що під час виконання судового рішення про зобов'язання її знести збудований нею гараж посадовою особою державної виконавчої служби було вжито заходів щодо знесення гаражу власними силами, але не було враховано наявність ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.08.2015 року, якою відстрочено виконання рішення суду до 25.08.2016 року, про що було повідомлено особисто державного виконавця Грицищука М.П. перед початком знесення.

Згідно ч. 4 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 37 цього ж Закону виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1-17 частини першої статті 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Зазначених дій державним виконавцем вчинено не було.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що цивільно-процесуальним законом не визначено порядку вступу в законну силу такого різновиду судових рішень як ухвала. Це питання також не роз'яснено ні верховним судом України, ні Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Однак, з огляду на природу ухвали у цивільному процесі остання вступає в силу з моменту її прийняття, а її оскарження не зупиняє її виконання. Подібна правова невизначеність є і в господарсько-процесуальному законодавстві, але Пленум Вищого господарського суду України у постанові «Про судове рішення» № 6 від 23.02.2012 року роз'яснив, що ухвали вступають в силу з моменту їх винесення, якщо інше не передбачено законом. Враховуючи, що основоположні принципи здійснення правосуддя в господарському та цивільному процесах однакові, то справедливим є подібне правозастосування й у цивільному процесі.

Тобто, на думку скаржниці, на момент знесення належного їй гаражу діяла ухвала суду про відстрочення виконання рішення суду про знесення, а тому підлягала обов'язковому виконанню посадовими особами державної виконавчої служби.

В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_1 свої вимоги підтримала та просила суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 у виконавчому провадженні №47944976, зокрема виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області 19.12.2014 року в результаті якого протягом 23 та 24 вересня 2015 року державним виконавцем здійснювались дії по знесенню гаражу з надбудованим другим поверхом, що розміщений на закріпленій земельній ділянці до житлового будинку №22 по вул.Підгірній в м.Ужгороді та побудований навпроти земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_4. Зобовязати головного державного виконавця Грицищук М.П. зупинити виконавче провадження №47944976 до 25.08.2016 року.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Головний державний виконавець міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу не визнав, вважає її безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення з підстав викладених ним в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків:

23 червня 2015 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, за заявою стягувача, було відкрито виконавче провадження №47944976 по примусовому виконанню виконавчого листа №308/6283/14-ц, виданого 19.06.2015 року апеляційним судом Закарпатської області на підставі рішення від 19.12.2014 року, що набрало законної сили, про «Зобов'язати ОСОБА_1 знести гараж з надбудованим другим поверхом, що розміщений на закріпленій земельній ділянці до житлового будинку №22 по вул.Підгірній в м.Ужгороді, який побудований навпроти земельної ділянки площею 0,00551 га, власником якої є ОСОБА_4. на підставі державного акту на право власності на землю від 24.07.2002 р. за №3777», копію якої, в порядку ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», для відома надіслано сторонам виконавчого провадження.

Даною постановою боржнику надано строк до 30.06.2015 року самостійно виконати рішення суду та надати державному виконавцю документальне підтвердження виконання рішення суду. Боржником рішення у визначений строк виконано не було.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.08 2015 року при виході за адресою зазначеною у виконавчому документі державним виконавцем було складено акт державного виконавця про невиконання боржницею ОСОБА_1 рішення суду в частині знесення гаражу з надбудованим другим поверхом, що розміщений на закріпленій земельній ділянці до житлового будинку №22 по вул. Підгірній в м. Ужгороді, який побудований навпроти земельної ділянки площею 0,00551 га, власником якої є ОСОБА_4

Того ж дня, у відповідності до ст. ст. 5, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 за невиконання виконавчого документу № 308/6283/14-ц від 19.06.2015 року, відповідно до якої зобовязано боржника повторно виконати рішення у строк до 31.08.2015 року.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У звязку з невиконанням боржником ОСОБА_1 судового рішення, 14.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про залучення працівників міліції до проведення виконавчих дій та направлено рекомендованим листом сторонам виконавчого провадження повідомлення про призначення примусового виконання виконавчого листа №308/6283/14-ц від 19.06.2015 року, виданого апеляційним судом Закарпатської області на 10 год. 23.09.2015 року за адресою вказаною у виконавчому документі - м.Ужгород, вул. Підгірна, 22.

23.09.2015 року до МВ ДВС Ужгородського управління юстиції ОСОБА_5 (чоловік ОСОБА_1Г.) подано заяву про припинення виконавчих дій разом з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 31.08.2015 року, якою за заявою ОСОБА_1 відстрочено виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 19.12.2014 року по справі № 308/6283/14-ц на один рік, а саме до 25.08.2016 року.

Судом встановлено, що предявлена державному виконавцю ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 31.08.2015 року була без гербової печатки суду та відмітки про набрання її законної сили.

На підтвердження даного факту, 23.09.2015 року в порядку ст.ст.5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем до Ужгородського міськрайонного суду було надіслано запит, в якому поставлено питання про набуття законної сили ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 31.08.2015 року.

Згідно відповіді Ужгородського міськрайонного суду №263 від 23.09.2015 року встановлено, що ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 31.08.2015 року про відстрочку виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 19.12.2014 року по справі № 308/6283/14-ц не набула законної сили, оскільки на неї представником стягувача ОСОБА_4 надійшла апеляційна скарга.

Дані обставини свідчать про відсутність у головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 правових підстав передбачених ст.ст.37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» для зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №308/6283/14-ц, виданого 19.06.2015 року апеляційним судом Закарпатської області на підставі рішення від 19.12.2014 року, що набрало законної сили, про «Зобов'язати ОСОБА_1 знести гараж з надбудованим другим поверхом, що розміщений на закріпленій земельній ділянці до житлового будинку №22 по вул.Підгірній в м.Ужгороді, який побудований навпроти земельної ділянки площею 0,00551 га, власником якої є ОСОБА_4, на підставі державного акту на право власності на землю від 24.07.2002 р. за №3777».

Тобто, на момент виконання державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_3 виконавчих дій у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №308/6283/14-ц, виданого апеляційним судом Закарпатської області 19.06.2015 року, останній діяв у відповідності до наданих йому повноважень з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

13 листопада 2015 року ухвалою апеляційного суду Закарпатської області ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 31.08.2015 року - скасовано, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду відмовлено.

Статтею 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 у ході проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №308/6283/14-ц, виданого апеляційним судом Закарпатської області 19.06.2015 року, зокрема виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 19.12.2014 року в результаті якого протягом 23 та 24 вересня 2015 року державним виконавцем здійснювались дії по знесенню гаражу з надбудованим другим поверхом, що розміщений на закріпленій земельній ділянці до житлового будинку №22 по вул.Підгірній в м.Ужгороді та побудований навпроти земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_4, та зобовязання головного державного виконавця зупинити виконавче провадження №47944976 до 25.08.2016 року не має, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

У відповідності до ст.388 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст.60, 208, 209, 212-215, 218, 294, 385, 387, 388 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 у ході проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №308/6283/14-ц, виданого апеляційним судом Закарпатської області 19.06.2015 року, зокрема виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 19.12.2014 року в результаті якого протягом 23 та 24 вересня 2015 року державним виконавцем здійснювались дії по знесенню гаражу з надбудованим другим поверхом, що розміщений на закріпленій земельній ділянці до житлового будинку №22 по вул.Підгірній в м.Ужгороді та побудований навпроти земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_4, зобовязання головного державного виконавця зупинити виконавче провадження №47944976 до 25.08.2016 року відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Микуляк П.П.