Провадження № 2/638/476/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого, судді РУДНЄВОЇ О.О.

При секретареві РОМАНОВІЙ О.О.

За участі адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Оргтехбуд, ОСОБА_3 служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 7602622 від 06.08.2013 року на квартиру№64 в будинку №191-д по вул..Клочківській в м. Харкові, про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право власності на квартиру№64 в будинку №191-д по вул..Клочківській в м. Харкові, про визнання права власності на двокімнатну квартиру квартиру№64 в будинку №191-д по вул..Клочківській в м. Харкові за ОСОБА_2 та стягнення судових витрат, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю Оргтехбуд, третя особа - ОСОБА_3 служба Харківського міського управління юстиції про визнання дійсним та виконаним правочину про продаж матеріальних прав на обєкт нерухомості квартиру№64 в будинку №191-д по вул..Клочківській в м. Харкові, укладеного 08.11.2012 року між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю Оргтехбуд, визнання за ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно: квартиру№64 в будинку №191-д по вул..Клочківській в м. Харкові, визнання дійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.08.2013 року, виданого ОСОБА_3 службою Харківського міського управління юстиції на імя ОСОБА_4, -

УСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 12.08.2014 року звернулася з позовом до Дзержинського районного суду м. Харкова до ОСОБА_3 служби Харківського міського управління юстиції Харківської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Оргтехбуд» , ОСОБА_4 про визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер: 7602622) від 06.08.2013 р. на квартиру 64, розташовану в будинку 191-Д по вулиці Клочківська у місті Харкові виданого ОСОБА_3 службою Харківського міського управління юстиції Харківської області на імя ОСОБА_4; визнання права власності на двокімнатну квартиру 64 розташовану в будинку 191-Д по вулиці Клочківська у місті Харкові за ОСОБА_2 та визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право власності на двокімнатну квартиру 64 розташовану в будинку 191-Д по вулиці Клочківська у місті Харкові.

Під час попереднього судового засідання відповідачем ОСОБА_4 06.03.2015 року (арк..223т.1) було подано зустрічний позов до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Оргтехбуд», третя особа - ОСОБА_3 служба Харківського міського управління юстиції Харківської області, який уточнено 16.03.2015 року (арк..231т.1) , про визнання дійсним правочину, реальним та виконаним договору купівлі-продажу майнових прав на обєкт нерухомості квартири № 64 розташовану в будинку 191-Д по вулиці Клочківська у місті Харкові, укладений 08 листопада 2012 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Оргтехбуд»; визнання за ОСОБА_4 право власності на нерухоме майно квартири № 64 розташовану в будинку 191-Д по вулиці Клочківська у місті Харкові та визнання дійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 06.08.2013 р. виданого ОСОБА_3 службою Харківського міського управління юстиції Харківської області на імя ОСОБА_4.

Позивачка за первісним позовом та її представник за дорученням ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечували.

Відповідач за первісним позовом (третя особа за зустрічним) ОСОБА_3 служба Харківського міського управління юстиції Харківської області надав письмові заперечення проти первісних позовних вимог. Просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в частині визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер: 7602622) від 06.08.2013 р. на квартиру 64 розташовану в будинку 191-Д по вулиці Клочківська у місті Харкові виданого ОСОБА_3 службою Харківського міського управління юстиції Харківської області на імя ОСОБА_4. Розгляд даної позовної вимоги вважає непідвідомчою загальним судам в порядку цивільного судочинства. Після чого в судове засідання не зявився, про час розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістив.

Відповідач за первісним позовом та за зустрічним позовом ТОВ «Оргтехбуд» в особі ліквідатора ТОВ «Оргтехбуд», Арбітражного керуючого ОСОБА_6 (арк..98-100 том1) надав суду заперечення на первісну позовну заяву, просив суд відмовити в їх задоволенні. Продаж майнових прав на квартиру № 64 розташовану в будинку 191-Д по вулиці Клочківська у місті Харкові вважає законним, здійсненим на виконання плану санації боржника затвердженого ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.06.2011 р. у справі № Б-39/112-10, яка на момент укладення договору купівлі-продажу майнових прав № 08/11 від 08.11.2012 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оргтехбуд» та ОСОБА_4, була чинною. В судове засідання неодноразово викликався належним чином, не зявився, причини неявки суду не сповістив.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним ОСОБА_4 та його представник, адвоката за угодою ОСОБА_1 первісний позов не визнали, проти задоволення заперечували, наполягали на задоволенні зустрічного позову, бо ОСОБА_4 вважає себе належним набувачем вищезазначеної квартири. Вважає, що не може бути відповідачем по даній справі, у звязку з відсутністю будь-яких правовідносин з первісним позивачем ОСОБА_2. Вважає строки позовної давності за заявленими позивачем первісними позовними вимогами пропущеними. Також наполягав на задоволенні своїх зустрічних позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін , всебічно, повно та обєктивно дослідивши всі обставини справи, дослідивши доводи та міркування всіх учасників процесу, судом встановлені наступні правовідносини та обставини:

09.01.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оргтехбуд» та ОСОБА_2, позивачкою за первісним позовом було укладено Договір на дольову участь у будівництві № 9.01/18-1 (надалі за текстом мотивувальної частини Договір).

Відповідно до п.п. 1.1. та 1.2 п. 1, п.п. 2.1 п. 2 вищезазначеного Договору, Пайовик (Позивач) зобовязався здійснити дольову участь у будівництві 17-ти поверхового житлового будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Клочківська кут вулиці Самарська (надалі Будинок), у формі часткового фінансування будівництва шляхом внесення дольових коштів у розмірі суми еквівалентної 69 821, 25 доларів США по курсу НБУ з урахуванням ПДВ на момент здійснення платежу. В свою чергу, після закінчення будівництва і введення будинку в експлуатацію Забудовник зобовязався передати за актом прийому передачі у власність Пайовику (Позивачу) двокімнатну квартиру № 64, розташовану на 11 поверсі Будинку, загальною площею згідно проекту 64, 95 кв.м., житловою площею 31, 11 кв.м. згідно проекту (надалі Квартира) в строк і на умовах даного договору.

Підпунктом 2.3.2. пункту 2.3. вищезазначеного Договору та п. 1 Додаткової угоди № 2 від 05.02.2008 р. до цього Договору сторони визначили строк внесення авансової суми дольової участі у розмірі 27 000 доларів США до 1 березня 2008 року. Остаточну суму на протязі 14 календарних днів з моменту внесення авансу Пайовиком (Позивачем).

Згідно з п.п. 3.1.3 та п.п. 3.1.4. п. 3.1. вищезазначеного Договору, Забудовник (Відповідач, ТОВ «Оргтехбуд») зобовязався не пізніше ніж за 30 календарних днів до здачі Квартири в експлуатацію письмово та по телефону повідомити Пайовика (Позивача) про передбачувану дату здачі будинку та передати Пайовику (Позивачці за первісним позовом ) по акту прийому - передачі вищезазначену Квартиру.

Відповідно до п.п. 4.1 п. 4 вищезазначеного Договору, при умові повного виконання Пайовиком (Позивачкою за первісним позовом ) зобовязань, передбачених даним Договором, Забудовник (Відповідач ТОВ «Оргтехбуд») зобовязався передати по акту прийому передачі не пізніше 10 днів після отримання затвердженого Акту державної комісії по введенню обєкта до експлуатації і отримання Рішення про присвоєння поштової адреси Пайовику (Позивачці ОСОБА_2О.) вищезазначену Квартиру. Закінчення будівництва ІІІ квартал 2008 р. Строк введення Будинку до експлуатації ІV квартал 2008 р.

Судом неодноразово розяснені учасникам судового розгляду вимоги ст..ст.10,11,60 ЦПК України, в тому числі і відносно того, що обовязок доказування обґрунтованості своїх доводів та вимог законодавцем покладається на учасників процесу, судом докази тільки оцінюються.

Згідно з п.п. 4.5. п. 4 вищезазначеного Договору, право власності на Квартиру, зазначену в п. 1.2. даного договору, переходить до Пайовика з моменту її державної реєстрації. Оформлення права власності на Квартиру і її державна реєстрація здійснюється Забудовником згідно з діючим законодавством України на протязі 2 календарних місяців з моменту отримання Пайовиком (Позивачкою) вищезазначеної квартири.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За правилами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_2 в повному обсязі та вчасно виконала умови вищезазначеного Договору щодо фінансування будівництва Будинку власними та позиковими коштами у розмірі 352 590, 00 грн. ( в сумі еквівалентній 69 821, 25 доларів США по курсу НБУ з урахуванням ПДВ на момент здійснення платежу), що підтверджується банківською квитанцією № 2490 від 22.02.2008 р. на суму 150 000, 00 грн., меморіальним ордером від 04.03.2008 р. № IS154148 на суму 202 590, 00 грн., Договором кредиту № 831/3/27/31/8-111 від 04.03.2008 р., Іпотечним договором № 831/3/27/31/8-080 від 04.03.2008 р. та Договором поруки № 831/4/27/31/8-081 від 04.03.2008 р. Факт повного повернення позивачем кредитних коштів банку підтверджується довідкою ПАТ «Укрсоцбанк» № 10.1-186/96-11148 від 22.08.2013 р., на підставі чого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 було знято заборону відчуження майнових прав на спірну двокімнатну квартиру 64 розташовану в будинку 191-Д по вулиці Клочківська у місті Харкові, що підтверджується відповідним написом нотаріуса на першій сторінці Іпотечного договору № 831/3/27/31/8-080 від 04.03.2008 року .

Отже, суд приходить до висновку, що станом на 04.03.2008 р. Позивачка за первісним позовом повністю виконала умови Договору та набула майнові права на спірну квартиру на умовах, передбачених договором дольової участі у будівництві. Дана правова позиція з цього питання співпадає з правовою позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Ухвала ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.07.2014 р. у справі № 6-10969св14, Ухвала ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.11.2015 р. у справі № 6-28780ск15).

Факт належності позивачці ОСОБА_8 права власності на майнові права на спірну квартиру № 64 розташовану в будинку 191-Д по вулиці Клочківська у місті Харкові також встановлено постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.01.2014 р. у справі № Б-39/112-10 та постановою Вищого господарського суду України від 01.04.2014 р. у справі № Б-39/112-10.

Відповідач ТОВ «Оргтехбуд», незважаючи на фактичне закінчення будівництва, введення Будинку в експлуатацію і прийняття Виконавчим комітетом Харківської міської ради Рішення № 798 від 12.12.2012 р. про присвоєння йому поштової адреси, умови вищезазначеного Договору не виконав:

●письмово та по телефону не повідомив Пайовика (Позивачку ОСОБА_2О.) про передбачувану дату здачі будинку;

●не передав Пайовику (Позивачці ОСОБА_2О.) по акту прийому - передачі вищезазначену Квартиру;

●не оформив право власності на вищезазначену Квартиру за Пайовиком (Позивачу) та

не здійснив його державну реєстрацію.

Причиною невиконання відповідачем ТОВ «Оргтехбуд» своїх вищезазначених договірних обовязків перед Позивачкою за первісним позовом ОСОБА_2 стало відчуження відповідачем ТОВ «Оргтехбуд» відповідачу ОСОБА_4 майнових права на вищезазначену квартиру № 64 на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав № 08/11 від 08.11.2012 р. Тобто, відповідач ТОВ «Оргтехбуд» здійснив продаж майнових прав, які належали Позивачці ОСОБА_2 на підставі Договору на дольову участь у будівництві № 9.01/18-1 від 09.01.2006 року і ніколи не належали Забудовнику, що знайшло своє підтвердження в Ухвалі Харківського Апеляційного Господарського суду по справі №Б-39/112/10 від 09.01.2014 року (том 1 арк.116-120), яка набула чинності на підставі ухвали Вищого Господарського Суду України від 01.04.2014 року (том 1 арк.169-173). В мотивувальній частині Ухвали Харківського Апеляційного Господарського Суду вказано на те, що при затверджені плану санації були порушені права і обовязки ОСОБА_2, оскільки планом санації керуючому санацією було надане право розпоряджатися тільки майном боржника, а на час проведення санації майнові права на квартиру АДРЕСА_1 належали не ТОВ «Оргтехбуд», а ОСОБА_2.

Після фактичного завершення будівництва будинку 191Д по вулиці Клочківська у м. Харкові та присвоєння йому Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 12.12.2012 р. № 798 даної адреси відповідач ТОВ «Оргтехбуд» в особі керуючого санацією ОСОБА_9 передав по Акту прийому-передачі від 16.05.2013 р. відповідачу ОСОБА_4 вже саму спірну двокімнатну квартиру № 64(том 1 арк.237-246).

В подальшому відповідач ОСОБА_4 на підставі укладеного договору купівлі-продажу майнових прав № 08/11 від 08.11.2012 р. звернувся до відповідача ОСОБА_3 служби ХМУЮ Харківської області з метою проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на спірне нерухоме майна та отримав від нього Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер: 7602622) від 06.08.2013 р.

Відповідно до п.п. 1 та 2 п. 47 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. N 703, для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна, будівництво яких здійснювалося із залученням від фізичних та юридичних осіб коштів на інвестування та фінансування об'єктів будівництва, заявник, крім документів, що зазначені в абзацах першому - шостому пункту 46 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав:

●затверджений особою, що залучала від фізичних та юридичних осіб такі кошти,

перелік інвесторів, які брали участь в інвестуванні та фінансуванні об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав;

●установлений законодавством документ, що підтверджує набуття у власність

інвестором закріпленого за ним об'єкта інвестування (інвестиційний договір, договір про пайову участь тощо).

Згідно з п.п. 1 та 2 п. 49 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. N 703 (чинною на час реєстрації права власності на спірну квартиру), для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна, майнові права на які належать іншим особам, заявник, крім документів, що зазначені в абзацах першому - шостому пункту 46 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав:

●перелік осіб, яким належать майнові права на об'єкт будівництва, затверджений

особою, яка здійснювала відчуження таких майнових прав;

●договір купівлі-продажу майнових прав.

Тобто, проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані об'єкти нерухомого майна, майнові права на які належать іншим особам, відповідно до п.п. 1 та 2 п. 49 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. N 703, є можливим при укладанні договору купівлі-продажу майнових прав на це новостворене нерухоме майно власником цих майнових прав з набувачем.

Вищезазначена реєстрація права власності з видачею свідоцтва про право власності на вищезазначене нерухоме майно відповідача ОСОБА_4 відбулося на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 08/11 від 08.11.2012 р., укладеного між другим відповідачем ТОВ «Оргтехбуд» та третім відповідачем ОСОБА_4, який рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.11.2013 р. у справі № 638/14436/13-ц (залишеним рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.02.2014 р. у справі № 638/14436/13-ц та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.07.2014 р. у справі № 6-10969св14 без змін в цій частині) визнано недійсним.

Доводи відповідача ОСОБА_4 та його представника про те, що він є належним набувачем вищезазначеної спірної квартири, а вимоги позивачки ОСОБА_2 такими, що не були своєчасно заявлені, у звязку з непредявленням їх в процедурі банкрутства Забудовника відповідача ТОВ «Оргтехбуд» суд вважає хибними, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що відповідачі не надали суду жодних належних та допустимих доказів припинення майнового зобовязання другого відповідача ТОВ «Оргтехбуд» за Договором на дольову участь у будівництві № 9.01/18-1 від 09.01.2006 року по передачі Позивачці спірної квартири № 64 розташованої в будинку 191-Д по вулиці Клочківська у місті Харкові.

Відповідачі не надали суду жодних належних та допустимих доказів набуття другим відповідачем ТОВ «Оргтехбуд» права власності на квартиру № 64 (або на майнових прав на неї) розташовану в будинку 191-Д по вулиці Клочківська у місті Харкові.

Суд також відхиляє доводи Відповідачів про погашення не заявлених Позивачем вимог до ТОВ «Оргтехбуд» в процедурі банкрутства боржника у справі № Б-39/112-10 відповідно до вимог Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом № 2343-XII від 14.05.1992 року (в редакції закону чинній на момент порушення провадження по справі) на підставі нижчезазначеного.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (у вищезазначеній редакції) в розумінні цього Закону:

●кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку

підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника,

●грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Як вбачається з умов Договору на дольову участь у будівництві № 9.01/18-1 від 09.01.2006 року, Позивачка ОСОБА_2 не має грошових вимог до другого відповідача ТОВ «Оргтехбуд», які могли бути заявлені до боржника в процедурі банкрутства у справі № Б-39/112-10 і погашені у випадку не заявлення цих вимог.

Єдина вимога позивача ОСОБА_2 до другого відповідача ТОВ «Оргтехбуд» за Договором на дольову участь у будівництві № 9.01/18-1 від 09.01.2006 року це вимога про передачу позивачці квартири № 64 розташованої в будинку 191-Д по вулиці Клочківська у місті Харкові. Дана вимога носить майновий характер.

В свою чергу, обовязок відповідача ТОВ «Оргтехбуд» перед позивачкою ОСОБА_2 полягає не у сплаті певної суми грошових коштів та у погашенні грошових зобовязань (тобто не є грошовим зобовязанням в розумінні ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом), а полягає у виконанні дій, повязаних із передачею позивачці нерухомого майна спірної квартири № 64, відповідно до Договору на дольову участь у будівництві № 9.01/18-1 від 09.01.2006 року.

Отже, Позивачка за первісним позовом , ОСОБА_2 взагалі не є кредитором (конкурсним або поточним) в розумінні Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (у вищезазначеній редакції), що доводить хибність доводів Відповідачів про погашення не заявлених Позивачем майнових вимог до другого відповідача ТОВ «Оргтехбуд» в процедурі банкрутства останнього. Тобто, майнові вимоги до боржника розглядаються судами поза межами процедури банкрутства в загальному порядку.

Дана правова позиція узгоджується з практикою правозастосування в аналогічних справах даних норм Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом Вищим господарським судом України (Постанова ВГСУ від 21.01.2014 р. у справі № 922/1996/13, Постанова ВГСУ від 01.04.2014 р. у справі № Б-39/112-10), Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ (Ухвала ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.07.2014 р. у справі № 6-10969св14, Ухвала ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2015 р. у справі № 6-38682св14 та Ухвала ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.11.2015 р. у справі № 6-28780ск15).

Також суд вважає хибним твердження відповідача ОСОБА_4 та його представника, що він є належним набувачем вищезазначеної квартири, майнові права на які придбалися на підставі умов Плану санації ТОВ «Оргтехбуд» затвердженого ухвалою господарського суду Харківської області від 25.06.2011 року про затвердження плану санації боржника у справі № Б-39/112-10, виходячи з наступного.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.01.2014 р. у справі № Б-39/112-10 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу господарського суду Харківської області від 25.06.2011 року про затвердження плану санації боржника у справі № Б-39/112-10 скасовано (том 1 арк.116-120).

Постановою Вищого господарського суду України від 01.04.2014 р. у справі № Б-39/112-10 касаційну скаргу керуючого санацією ТОВ «Оргтехбуд» - ОСОБА_9 залишено без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.01.2014 р. у справі № Б-39/112-10 залишено без змін (том 1 арк.169-173).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.01.2014 р. у справі № Б-39/112-10 встановлено наступне:

●«в матеріалах справи відсутні докази наявності у боржника права власності на

квартири в будинку, що будується за адресою: м. Харків, вул. Клочківська - ріг вул. Самарської»;

●«суд першої інстанції в порушення ст. 18 Закону України „Про відновлення

платоспроможності боржника або визнання його банкрутом не перевірив факт належності боржнику права власності на квартири, які підлягали відчуженню, переданню в рахунок погашення заборгованості перед кредитором у процедурі санації. А тому, такі заходи відновлення платоспроможності боржника не можна вважати законними, і відповідно, суд не мав права затверджувати план санації, який передбачає такі заходи».

●«на час затвердження плану санації будинок за адресою: м. Харків, вул. Клочківська

ріг вул. Самарської не був прийнятий до експлуатації, на квартири в ньому не були видані правовстановлюючі документи, і ці квартири взагалі ще не існували як обєкт приватної власності. Отже, на момент затвердження плану санації існували тільки майнові права на незакінчену будівництвом двохкімнатну квартиру № 64, загальною площею 64,95 кв.м., що будується за адресою: м. Харків, вул. Клочківська ріг вул. Самарської, і ці майнові права, згідно договору № 9.01/18-1 від 09.01.2006 року на дольову участь у будівництві, належали ОСОБА_2, а не ТОВ «Оргтехбуд».

Постановою Вищого господарського суду України від 01.04.2014 р. у справі № Б-39/112-10 встановлено наступне: «план санації боржника, зокрема, містить умови участі інвестора, який надає фінансову допомогу боржнику у загальному розмірі 6888085, 00 грн. для добудови 17-ти поверхового будинку, що розташований у м. Харкові по вул.. Клочківська вул. Самарська; визначений строк його виконання до 1 кварталу 2012, черговість погашення боржником зобовязань перед кредиторами.

Планом санації передбачено, що пріоритетами системи заходів по відновленню платоспроможності боржника і, відповідно, основними завданнями судової санації, визначено усунення пригнічуючої дії на функціонування підприємства витрат на обслуговування простроченої кредиторської заборгованості та компенсацію пригнічуючої дії поточного дефіциту оборотного капіталу. Завдання компенсації поточного дефіциту оборотного капіталу передбачено досягнути, зокрема, за рахунок реалізації 13 квартир 17-ти поверхового 100-квартирного будинку за адресою: м. Харків, вул. Клочківська ріг вул. Самарської, що не реалізовані станом на день розробки плану санації боржника, на загальну суму орієнтовно 6358200, 00 грн. (п.5.2.1 плану санації).

Як вбачається з п. 6.2.3. плану санації, табл. 33, щодо зазначених квартир були укладені договори на дольову участь у будівництві, однак дольщики, що здійснили таку участь, у строки, передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», не звернулися до Господарського суду Харківської області та розпорядника майна боржника, у звязку з чим такі вимоги вважаються погашеними, а тому вони будуть передані ТОВ КУА «Спагія» в погашення його вимог у четверту чергу».

Спірна двокімнатна квартира Позивачки № 64 міститься у переліку під порядковим номером 7 Таблиці 33.

Отже, продаж другим відповідачем ТОВ «Оргтехбуд» третьому відповідачу ОСОБА_4 майнових прав на квартиру № 64 за Договором купівлі-продажу майнових прав № 08/11 від 08.11.2012 р. не лише не передбачався Планом судової санації ТОВ «Оргтехбуд» затвердженого оскаржуваною ухвалою господарського суду Харківської області від 25.06.2011 р. у справі № Б-39/112-10, а зроблений всупереч п. 6.2.3. даного Плану санації.(том1 арк.121-124)

Суд також відхиляє доводи відповідача ОСОБА_4 та його представника про сплив строку позовної давності за заявленими позивачем ОСОБА_2 позовними вимогами з входячи з наступного:

Положення законодавства про позовну давність визначені гл. 19 ЦК України.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За правилом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Наслідки спливу позовної давності визначені ст. 267 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Відповідачем ОСОБА_4 до суду 1-ої інстанції була подана відповідна письмова заява про застосування строків позовної давності, у звязку з чим суд застосовує позовну давність при розгляді даної цивільної справи.

Предметом цього первісного позову є вимога про визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер: 7602622) від 06.08.2013 р., а з даним позовом позивач звернулась до суду у серпні 2014 року. Отже трирічний строк позовної давності до даної позовної вимоги не сплив. Також, в нашому випадку визнання недійсним цього свідоцтва про право власності застосовується у якості наслідків недійсності Договору купівлі-продажу майнових прав № 08/11 від 08.11.2012 р. і прив'язуються к моменту визнання судом їх недійсними -13.02.2014 р. (дата набрання чинності рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.11.2013 р. у справі № 638/14436/13-ц залишене рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.02.2014 р. без змін в цій частині) (том 1 арк.44-47,77-83,205-209)

Друга позовна вимога Позивачки про визнання права власності на двокімнатну квартиру № 64 розташовану в буд. 191-Д по вул. Клочківська у м. Харкові за ОСОБА_2 ґрунтується на встановленій судом недійсності Договору купівлі-продажу майнових прав № 08/11 від 08.11.2012 р. та на встановленій судом недійсності Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер: 7602622) від 06.08.2013 р. і відноситься до моменту визнання їх недійсними.

Також, "оскільки позови про визнання права власності, що предявлені на підставі статті 392 ЦК, повязані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність" (абз. 4 п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 р.)

Третя позовна вимога про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право власності на двокімнатну квартиру № 64 розташовану в буд. 191-Д по вул. Клочківська у м. Харкові застосовується у якості наслідків визнання права власності на двокімнатну квартиру № 83 розташовану в буд. 191-Д по вул. Клочківська у м. Харкові за ОСОБА_2 і також відноситься до моменту визнання права власності.

Отже, суд приходить до висновку , що на жодну із заявлених позивачем позовних вимог трирічний строк позовної давності не сплинув .

Крім того, судом встановлено наступне:

На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності з ч 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 216 ЦК України передбачає загальні наслідки недійсності правочину, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а згідно зі статтею 236 ЦК України правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача (Постанова ВСУ від 7 листопада 2012 року у справі за N 6-107цс12).

Керуючись ч.1 ст. 216 та ч.1 ст. 236 Цивільного кодексу України недійсний договір купівлі-продажу майнових прав № 08/11 від 08.11.2012 р. не створює та ніколи не створював юридичних наслідків у вигляді набуття права власності на майнові права на квартиру 64 розташовану в будинку 191-Д по вул. Клочківська у м. Харкові за третім відповідачем ОСОБА_4

Договір купівлі-продажу майнових прав № 08/11 від 08.11.2012 р. в даному випадку був правовою підставою не лише для набуття права власності на майнові права на квартиру 64 розташовану в будинку 191-Д по вул. Клочківська у м. Харкові за ОСОБА_4, а і правовою підставою для набуття права власності на саму квартиру № 64 з подальшим проведенням державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що підтверджується змістом п.п. 1 та 2 п. 49 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. N 703.

Тобто, лише власник майнових прав на новозбудоване нерухоме майно може в подальшому набути право власності на саме нерухоме майно з одночасним проведенням державної реєстрації його прав з видачею свідоцтва про право власності на нього.

Визнання судом недійсним договору купівлі-продажу майнових прав № 08/11 від 08.11.2012 р. означає, що даний недійсний договір не створює юридичних наслідків у вигляді набуття права власності на квартиру 64 розташовану в будинку 191-Д по вул. Клочківська у м. Харкові за ОСОБА_4, проведення державної реєстрації його прав з видачею свідоцтва про право власності на цю спірну квартиру.

Враховуючи надані Верховним судом України розяснення в «Аналізі практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» від 01.04.2014 р., що «відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсними свідоцтв про право власності».

Спори за участю фізичних осіб щодо оскарження свідоцтва про право власності на нерухоме майно, згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 3, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Керуючись висновками ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.07.2014 р. у справі № 6-10969св14 (що мають преюдиціальне значення при вирішенні даної цивільної справи) та застосовуючи наслідки недійсності правочину суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги позивача про визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер: 7602622) від 06.08.2013 р. на квартиру 64 розташовану в будинку 191-Д по вул. Клочківська у м. Харкові виданого ОСОБА_3 службою Харківського міського управління юстиції Харківської області на імя ОСОБА_4, на підставі якого і було зареєстровано право власності на вищезазначену спірну двокімнатну квартиру № 64 за ОСОБА_4, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер: 7603234 від 06.08.2013 р.), а тому вважає за можливе задовольнити їх.

Враховуючи факт невиконання відповідачем ТОВ «Оргтехбуд» своїх обовязків за Договором на дольову участь у будівництві № 9.01/18-1 від 09.01.2006 року по передачі позивачу ОСОБА_2 по акту прийому-передачі спірного нерухомого майна (що позбавило його можливості оформити на себе право власності на цю квартиру), факт неправомірності відчуження другим відповідачем ТОВ «Оргтехбуд» відповідачу ОСОБА_4 майнових прав на двокімнатну квартиру 64 розташовану в будинку 191-Д по вулиці Клочківська у місті Харкові, які належали ОСОБА_2, та факт подальшого набуття права власності на цю квартиру за ОСОБА_4 з одночасною державною реєстрацією права власності на ним за ним з видачею свідоцтва про право власності, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги позивачки за зустрічним позовом про визнання права власності на двокімнатну квартиру 64 розташовану в будинку 191-Д по вулиці Клочківська у місті Харкові за ОСОБА_2, а тому вважає за можливе задовольнити їх.

Правова позиція суду з вищезазначеного питання співпадає з правовою позицією судів касаційної інстанції за аналогічними справами (Постанова Вищого господарського суду України від 21.01.2014 р. у справі № 922/1996/13, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2015 р. у справі № 6-38682св14 та ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.11.2015 р. у справі № 6-28780ск15, які підтверджують правомірність предявлення позивачами позовних вимог, зокрема, про визнання права власності на спірні квартири № 92, № 51 та № 83, розташованих в даному будинку 191-Д по вулиці Клочківська в місті Харкові).

У звязку з наданими Верховним судом України розясненнями в «Аналізі практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» від 01.04.2014 р. вбачається, що «наслідком визнання права може бути визнання наявності або відсутності обов'язків у особи або їх припинення, визнання особи такою, що втратила право, визнання наявності правовідносин тощо, про що також можуть заявлятися позовні вимоги», у звязку з чим суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги позивача про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право власності на двокімнатну квартиру 64 розташовану в будинку 191-Д по вулиці Клочківська у місті Харкові, а тому вважає за можливе задовольнити їх.

Враховуючи факт задоволення судом усіх заявлених первісних позовних вимог суд повністю відмовляє у задоволенні зустрічних позовних вимог відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 та зазначає з цього приводу наступне:

На підставі ст..41 Конституції України право власності в Україні охороняється законом.

На підставі ст..ст..321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку ( ст.16 Цивільного Кодексу України).

На підставі ст.16 Цивільного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів.

Частиною 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, відповідно до якої такими підставами, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (належне виконання).

Зі змісту статті 392 ЦК України вбачається, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 16 Цивільного кодексу України не встановлено такого способу захисту порушеного права як «визнання правочину дійсним, реальним та виконаним». Доводи зустрічної позовної заяви фактично зводяться до вимог про повторну переоцінку судом судового рішення, яке набуло чинності відносно визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав № 08/11 від 08.11.2012 р. вже встановлених рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.11.2013 р. у справі № 638/14436/13-ц (залишеним рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.02.2014 р. у справі № 638/14436/13-ц та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.07.2014 р. у справі № 6-10969св14 без змін в цій частині), які відповідно ч.3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України є преюдиціальними при розгляді даної цивільної справи. Отже даний спосіб захисту порушеного права вибрано зустрічним позивачем хибно, у звязку з чим не підлягає задоволенню.

Інші зустрічні вимоги про визнання права власності та визнання свідоцтва про право власності дійсними також не підлягають задоволенню так як є безпідставними і не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами наявними в матеріалах справи.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом є законними , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Зустрічні позовні вимоги є недоведеними та в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає доцільним частково задовольнити позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 в цій частині та стягнути судові витрати з відповідача ТОВ «Оргтехбуд» та відповідача ОСОБА_4 в рівних частках. В частині стягнення судових витрат з ОСОБА_3 служби Харківського міського управління юстиції, суд вважає за необхідне відмовити, бо вини цього відповідача в порушенні прав позивачки за первісним позовом здобуто в судовому засіданні не було.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 3, 58-61, 88, 209, 212,214-215 ЦПК України; ст.ст. 16, 203, 215, 392, 216,328,321,509,526,530,610 ЦК України,-

СУД ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Оргтехбуд, ОСОБА_3 служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 7602622 від 06.08.2013 року на квартиру№64 в будинку №191-д по вул..Клочківській в м. Харкові, про визнання ОСОБА_4 таким , що втратив право власності на квартиру№64 в будинку №191-д по вул..Клочківській в м. Харкові, про визнання права власності на двокімнатну квартиру квартиру№64 в будинку №191-д по вул..Клочківській в м. Харкові за ОСОБА_2 та стягнення судових витрат визнати обґрунтованими та задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 7602622), яке видане 06.08.2013 року ОСОБА_3 службою Харківського міського управління юстиції на імя ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_4.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю Оргтехбуд судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 гривень в рівних частках з кожного відповідача по 1827,00 гривень (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 копійок ).

В задоволенні позову про стягнення судових витрат з ОСОБА_3 служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Оргтехбуд, третя особа - ОСОБА_3 служба Харківського міського управління юстиції про визнання дійсним та виконаним правочину про продаж матеріальних прав на обєкт нерухомості квартиру№64 в будинку №191-д по вул..Клочківській в м. Харкові, укладеного 08.11.2012 року між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю Оргтехбуд, визнання за ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно: квартиру№64 в будинку №191-д по вул..Клочківській в м. Харкові, визнання дійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.08.2013 року, виданого ОСОБА_3 службою Харківського міського управління юстиції на імя ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення, а стороною, що не приймала участі у розгляді справи в той же термін після отримання копії судового рішення.

Рішення суду з мотивувальною частиною виготовлено у 5-ти денний термін після проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, 30.11.2015 року.

Головуючий, суддя О.О.РУДНЄВА

Рішення виготовлено суддею особисто в нарадчій кімнаті.

Суддя О.О.РУДНЄВА