Справа № 145/2205/13-ц Провадження № 22-ц/772/637/2015Головуючий в суді першої інстанції Ратушняк І. О.
Категорія 47Доповідач Колос С. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі :

Головуючого : Колоса С.С.

Суддів : Вавшка В. С., Стадника І. М.

При секретарі : Пантелеймоновій А. І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги щодо предмету спору Черемошанська сільська рада Тиврівського району про визначення порядку роздільного володіння і користування земельною ділянкою за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2014 року,-

Встановила :

Рішенням Тиврівського районного суду від 11 грудня 2014 року в зазначеному позові відмовлено .

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_2 не надано належні та допустимі докази, які б підтвердили факт порушення її права на користування земельною ділянкою .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, на недотриманням норм матеріального та порушенням норм процесуального права .

В запереченнях ОСОБА_5 просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення, мотивуючи тим, що вона є безпідставною та такою, що не ґрунтується на законі .

Дослідивши матеріали в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2 та її представника, які просять рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог з підстав викладених у скарзі, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та представника Черемошанської сільської ради, які просять скаргу відхилити, як необгрунтовану, а рішення залишити без змін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав .

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимогах, судом першої інстанції дано належну оцінку наданим по справі доказам .

Судом встановлено, і не заперечується сторонами, що ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є суміжними користувачами земельних ділянок, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачкою ставиться питання про встановлення роздільного користування земельною ділянкою, однак нормами земельного та цивільного законодавства не передбачено такого виду врегулювання спірних правовідносин .

Відповідно до ст.. 158 ч. 3 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах .

Як вбачається з матеріалів, спір між сторонами фактично виник з приводу розташування межевих знаків, що розділяють земельні ділянки позивачки та ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 до органу місцевого самоврядування, а саме до Черемошанської сільської ради Тиврівського району Вінницької області щодо меж земельних ділянок не зверталася .

З пояснень ОСОБА_4 наданих в суді першої та апеляційної інстанцій вбачається, що межі, які розділяють земельні ділянки сторін діють тривалий час та не змінювалися користувачами. Крім того, встановлення меж в місцях, в яких зазначає ОСОБА_2, позбавляє її права належного користування та обслуговування власного сараю, що розташований поряд .

Аналогічні пояснення в суді апеляційної інстанції дав і представник Черемошанської сільської ради ОСОБА_6 .

З висновку № 82 судової земельно - технічної експертизи від 29 серпня 2014 року Подільського центру судових експертиз ( а. с. 114 - 135 ) додаток 3 вбачається, що частина земельної ділянки, з приводу якої виник спір, перебуває в користуванні ОСОБА_4 відповідно до технічної документації, однак якою фактично користується ОСОБА_2 ( а. с. 131 ) .

Зазначені обставини вказують на те, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог .

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Доказуванню не підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях .

Позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б вказали, якими саме діями також і ОСОБА_3 порушено її право користування земельною ділянкою .

Твердження викладені в апеляційній скарзі, що відповідачі відмовилися підписати акт встановлення та закріплення меж земельної ділянки і це є підставою для скасування рішення є безпідставними, так як зі змісту позовних вимог вбачається, що спір з цього приводу відсутній .

Інші твердження викладені у скарзі вірного в цілому висновку суду першої інстанції не спростовують .

Крім того з зазначеного вище висновку експерта також вбачається, що суміжними власниками ( користувачами ) спірної земельної ділянки крім ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також є ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9. Цим же висновком і встановлено невідповідність меж у користуванні між даними особами та позивачкою. Однак зазначені суміжні власники ( користувачі ) до участі у справі залучені не були .

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань .

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін .

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити .

Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2014 року - залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення .

Протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду і кримінальних справ .

Головуючий : С. С. Колос

Судді : В. С. Вавшко

І. М. Стадник

З оригіналом згідно :