Ухвала

іменем україни

4 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Луспеника Д.Д., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного авіаційного підприємства «Україна» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 21 квітня 1999 року він працював на посаді бортмеханіка «ЯК-40» авіаескадрильї льотного загону на Державному авіаційному підприємстві «Україна» (далі - ДАП «Україна»), а з 31 серпня 2011 року, з урахуванням постійного підвищення рівня кваліфікації, на посаді бортінженера «ТУ-134» другої авіаескадрильї льотного загону льотного комплексу. 3 серпня 2013 року він пройшов перенавчання та додатково отримав кваліфікацію бортінженера вертольота «МІ-8 МТВ» та у грудні 2013 року пройшов тренажерну підготовку на даному типі повітряного судна. 31 травня 2014 року йому було вручено попередження про те, що на підставі наказів ДАП «Україна» від 15 травня 2014 року «Про введення в дію нової організаційної структури штатного розпису ДАП «Україна» та від 21 травня 2014 року № 140 «Про попередження працівників про заплановане вивільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці» він підлягає звільненню. 8 серпня 2014 року його було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату. Вважав, що відповідачем порушено порядок його звільнення, оскільки не враховано переважне право на залишення на роботі, роботодавець не запропонував іншу роботу, а також було порушено порядок оформлення звільнення.

Позивач просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, поновити його на роботі на посаді бортінженера «ТУ-134» ДАП «Україна», стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), урахувавши вимоги ст. ст. 40, 42, 49-2 КЗпП України, дійшли до правильного висновку про те, що при звільненні ОСОБА_4 відповідачем було дотримано всіх вимог трудового законодавства. Крім того, позивачем не доведено факт наявності у нього переважного права на залишення на роботі у зв'язку з відсутністю в його сім'ї інших працівників з самостійним заробітком та наявністю у нього тривалого безперервного стажу роботи на даному підприємстві, оскільки дані правила застосуються при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації, чого позивачем не доведено.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Д.Д. Луспеник

В.А. Черненко