гСправа № 358/1782/15-ц Провадження № 2/358/672/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богуславської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4 сільської ради Богуславського району Київської області та відділу Держгеокадастру у Богуславському районі Київської області, про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернувшись до суду з даним позовом, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в землях, що перебували в колективній власності колишнього КСП «Колос» с. Шупики Богуславського району Київської області в розмірі 1,74 умовних кадастрових гектара, посилаючись на те, що він після закінчення Білоцерківського сільськогосподарського інституту в 1981 році був направлений на роботу за спеціальністю в Богуславський район. Працював в колгоспі «Комунар» с. Ісайки, потім на виборній посаді. За рішенням керівництва району в 1991 році був переведений в колгосп ім. Калініна с. Шупики та прийнятий в члени колгоспу. Згідно рішення зборів уповноважених від 12 лютого 1993 року колгосп ім. Калініна було реформовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Колос». Рішення про паювання земель колективної власності було прийнято на загальних зборах в лютому 1995 року і він був включений в списки осіб, які мали право на земельну частку ( пай). В серпні 1996 року він звільнився з займаної посади за власним бажанням. В трудовій книжці колгоспника було зроблено запис про звільнення з роботи та виведення його з членів колгоспу з 28.08.1996 року відповідно до протоколу №6 від 26.06.1996 року, незважаючи на те, що колгосп ще в лютому 1993року був реформований в КСП.

В вересні 2015 року при збиранні в архівному відділі Богуславської РДА підтверджуючих документів про роботу в КСП для перерахунку пенсії йому стало відомо, що запис в трудовій книжці під №10 про виведення його з членів колгоспу було зроблено безпідставно, оскільки в протоколі засідання правління №6 від 26.06.1996 року дане питання не розглядалося. На послідуючих засіданнях та загальних зборах членів КСП також не ставилося питання про виведення його з членів колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» та із списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю). 20 грудня 1996 року КСП «Колос» було видано державний акт на право колективної власності на землю. На час видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Колос» він залишався членом даного КСП, але його помилково не включили до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай) та не видали відповідний сертифікат.

Посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року, позивач просить задовольнити його вимоги та визнати за ним право на земельну частку (пай) в бувшому КСП «Колос» с. Шупики Богуславського району Київської області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на вищевказані факти та докази.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Богуславського району Київської області ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав, посилаючись на те, що позивач дійсно на час видачі КСП «Колос» державного акту на право колективної власності на землю мав право на земельну частку (пай), яку йому помилково не виділили.

Представник відповідачів: Богуславської районної державної адміністрації Київської області та відділу Держгеокадастру у Богуславському районі, ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі з огляду на те, що позивачем надані достатні докази, які підтверджують його право на земельну частку (пай) в колишньому КСП «Колос» с. Шупики, Богуславського району, Київської області.

Суд, заслухавши позивача, представників відповідачів та дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 08.05.1991 року працював в колгоспі ім. Калініна в с. Шупики, Богуславського району, Київської області, а потім після реорганізації колгоспу набув членство в КСП «Колос», в якому працював до 28.08.1996 року. Даний факт підтверджується копією трудової книжки колгоспника на імя ОСОБА_1 Записи про припинення членства в КСП «Колос» в трудовій книжці відсутні.

Згідно довідки Архівного відділу Богуславської районної державної адміністрації №01-42/82 від 30.10.2015 року, в 1996 році у Протоколах засідань правління КСП «Колос» с. Шупики Богуславського району, Київської області та у протоколах №№1-2 зборів уповноважених членів КСП не приймалося рішення про виведення з членів КСП ОСОБА_1.

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Богуславському районі Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Колос» був виданий 20 грудня 1996 року.

Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право.

Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Згідно розяснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Оскільки ОСОБА_1 на час одержання колективним сільськогосподарським підприємством «Колос» с. Шупики Богуславського району Київської області державного акта на право колективної власності на землю станом на 20 грудня 1996 року залишався членом даного КСП, то він мав право на земельний пай і на його імя помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі.

Загальновідомим є факт, що колишні члени КСП «Колос» вже отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та в послідуючому державні акти на земельну частку (пай).

Із копії розпорядження голови Богуславської районної державної адміністрації №38 від 03 лютого 2000 року вбачається, що розмір земельної частки (паю) на одну особу КСП «Колос» в умовних кадастрових гектарах складає 1,74.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації за межами населених пунктів.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Оскільки право позивача на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Колос» було порушено, суд виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п. б) ч. 1 ст. 5 ЗК України, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Колос» с. Шупики Богуславського району Київської області, що буде підставою для виділення йому в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю).

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 5, 152 ч. 3 п. а) ЗК України, ст.ст. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, ст.ст. 1, 2, 3, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Колос» с. Шупики Богуславського району Київської області в умовних кадастрових гектарах 1,74 га за рахунок вільних земель резерву на території ОСОБА_4 сільської ради Богуславського району Київської області.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, о особами, які не були присутні в судовому засіданні при проголошенні рішення, через 10 днів з моменту отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Богуславський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду виготовлене 07 грудня 2015 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_5