Провадження № 2/742/1968/15
Єдиний унікальний № 742/4402/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі : головуючого судді Гумен В.М.

при секретарі Харченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 в своїй позовній заяві вказує,що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за № 18 розташований по вул. Дідівська в м. Прилуки Чернігівської області .

Разом з нею в цьому будинку проживає відповідачка ОСОБА_2.

Позивачка посилаючись на те,що відповідачка навмисно знищує та пошкоджує її майно,з метою спричинити їй збитки,що відповідачка залишає на ніч включені газові прилади та крани водопостачання у ванній кімнаті,що відповідачка на протязі всієї ночі не виключає світло на другому поверсі будинку,що відповідачка кожного дня вчиняє хуліганські дії щодо неї,що відповідачка безпричинно ,грубо,відштовхує її від належної їй газової плити,умивальника та інших побутових предметів,при цьому її дії супроводжуються грубою нецензурною лайкою,що відповідачка систематично нагадує їй,що вона знає сто способів,як знищити неї,що відповідачка заявляє,що повідомить бандитам,що вона має велику кількість золота та грошей і бандити будуть катувати її поки не позбавлять життя,що відповідачка 25 липня 2015 року накинулась на неї з кухонним ножем,при цьому вона заявила,що вб»є її та винесе вперед ногами,що відповідачка спричиняє їй фізичну біль та страждання,що відповідачка,коли вона миє підлогу, навмисно стає їй на пальці рук взутими ногами,що з приводу противоправних дій відповідачки щодо неї вона тричі зверталася з заявами до Прилуцького МВ УМВС,що за наслідками перевірки її заяв працівниками міліції з відповідачкою проводилася робота про недопущення противоправних дій щодо неї,але це не дало позитивних результатів,що після останнього попередження про недопущення вчинення противоправних дій щодо неї в листопаді 2015 року відповідачка пошкодила унітаз та продовжує погрожувати їй знищенням неї та висловлюється на її адресу нецензурною лайкою ,просить суд виселити відповідачку з належного їй на праві приватної власності житлового будинку за № 18 розташованого по вул. Дідівська в м. Прилуки,Чернігівської області,

без надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні позивачка і її представник підтримали позовні вимоги, відповідачка такі вимоги не визнала і просила суду відмовити в позові з тих мотивів,що всі підстави для її виселення з будинку є надуманими позивачкою.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника і відповідачки,покази свідків та проаналізувавши інші докази по справі,суд вважає,що в позові позивачки до відповідачки необхідно відмовити з слідуючих підстав.

Позивачка ОСОБА_1 має у приватній власності житловий будинок за № 18 розташований по вул.Дідівській в м. Прилуки ,Чернігівської області ,

що підтвержується договором купівлі - продажу від 23 червня 1998 року,

посвідченим ОСОБА_3,державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєсрі за № 1- 896 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Прилуцького МБТІ ( а.с.6,7).

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 липня 2014 року ( а.с.36) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання такими .що втратили право користування житловим приміщенням залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 13 серпня 2014 року ( а.с.37-39) відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1 а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 липня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2014 року ( а.с.40 ) відхилено касаційну скаргу ОСОБА_1 а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 13 серпня 2014 року залишено без змін.

Зазначеними рішеннями суду встановлені обставини,що відповідачку належить відносити до осіб,які користуються будинком за № 18 розташованим по вул. Дідівська в м.Прилуки належним позивачці на праві власності, на правах членів сім»ї власника житлового приміщення.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 січня 2015 року ( а.с.8 ) відповідачку ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_4 вселено в житловий будинок за № 18 по вул .Дідідівській в м. Прилуки, Чернігіввській області.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 14 квітня 2015 року ( а.с.45) відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1 а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 січня 2015 року залишено без змін.

На виконання зазначеного рішення Прилуцького міськрайонного суду від 27 січня 2015 року ОСОБА_2 виданий виконавчий лист 05 травня 2015 року (а.с. 42) і відповідно до акту державного виконавця 18 червня 2015 року ( а.с.19) відповідачку було примусово вселено в будинок належний позивачці.

Відповідно до положень ч.1 ст. 157 ЖК України,членів сім»ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках,передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу,виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до положень ч.1 ст.116 ЖК України наряду з іншими підставами, підставою для виселення наймача,,членів його сім"ї або іншої особи ,які проживають разом з ним,без надання іншого жилого приміщення є систематичне руйнування чи псування житлового приміщення та систематичне порушення правил співжиття,що робить неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку,а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 категорично заперечує проти того ,що вона проживаючи в будинку належному позивачці, навмисно знищує та пошкоджує майно належне позиваці ,що вона вчиняє хуліганські дії щодо позивачки та що вона погрожує позивачці фізичною розправою а звернення позивачки із заявами до Прилуцького МВ УМВС є безпідставним і переслідувало мету позивачки її майбутнього виселення з будинку.

В судове засіданні позивачка ОСОБА_1 і її представник не надали жодного доказу ,який свідчив б проте,що відповідачка навмисно знищує та пошкоджує майно належне позивачці,що відповідачка заподіяла таким чином позивачці збитки,що відповідачка залишає на ніч включені газові прилади та крани водопостачання у ванній кімнаті,що відповідачка на протязі всієї ночі не виключає світло на другому поверсі будинку,що відповідачка кожного дня вчиняє хуліганські дії щодо неї,що відповідачка безпричинно ,грубо, відштовхує позивачку від належної їй газової плити,умивальника та інших побутових предметів,при цьому її дії супроводжуються грубою нецензурною лайкою,що відповідачка систематично нагадує позивачці,що вона знає сто способів,як знищити позивачку,що відповідачка заявляє,що повідомить бандитам,що позивачка має велику кількість золота та грошей і бандити будуть катувати позивачку поки не позбавлять життя,що відповідачка 25 липня 2015 року накинулась на позивачку з кухонним ножем,при цьому відповідачка заявила,що вб»є позивачку та винесе вперед ногами,що відповідачка спричиняє позивачці фізичну біль та страждання,що відповідачка,коли позивачка миє підлогу, навмисно стає позивачці на пальці рук взутими ногами,що після звернення до Прилуцького МВ УМВС з заявами з приводу противоправної поведінки відповідачки та винесення працівниками міліції щодо неї офіційний попереджень,відповідачка пошкодила унітаз та продовжує погрожувати позивачці знищенням неї та висловлюється на адресу позивачки нецензурною лайкою .

Надані позивачкою в додаток до позовної заяви в якості доказів заяви до Прилуцького МВ УМВС та відповіді на них і висновки за результами розгляду матеріалів по заяві ОСОБА_1, в тому числі і наданий відповідачкою в судовому засіданні висновок та офіційне попередження ( а.с.12-18 ) свідчать тільки про наявність неприязливих стосунків між сторонами та про проведення профілактичної роботи ,як з відповідачкою так і між обома сторонами конфлікту щодо недопущення противоправної поведінки щодо позивачки з боку відповідачки так і щодо недопустимість вчинення противоправних дій відносно один до одного в подальшому .

Із цих же матеріалів вбачається, що відповідачка категорично заперечує щодо вчинення щодо позивачки противоправної поведеннки вказаної в заявах позивачки направлених до Прилуцького МВ УМВС.

За заявами позивачки направленими до Прилуцького МВ УМВС з приводу противоправної поведінки відповідачки, ,після проведення перевірки, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились і протоколи про вчинення адміністративних правопорушень не складались а тому і відсутні докази вчинення відповідачкою кримінального правопорушення або ж адміністративного правопорушення за якими відповідачка могла б бути визнана винною відповідно до вироку суду або ж постанови судді а позивачка б визнавалася потерпілою в зазначених провадженнях .

Натомість після проведення перевірки зазначених заяв позивачки компетентним перевіряючим органом було прийнято рішення про закінчення перевірки.

Таким чином, винність відповідачки в вчинених нею нібито правопорушенях відображених в зазначених вище заявах позивачки не доведена.

В судовому засіданні ОСОБА_5,ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8,вказують тільки на наявність неприязливих стосунків між сторонами та наявність поломок і пошкодження деякого майна в будинку належному позивачці,

яке нібито було поломане і пошкоджене зі слів позивачки відповідачкою ,однако зазначені свідки не були очевидцями поломки і пошкодження зазначеного майна.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_9,ОСОБА_10,ОСОБА_11 та ОСОБА_12 характеризували відповідачку ОСОБА_2,як позитивну особу.

Користуванння газовими приладами,водою і електроенергією, в тому числі і в нічний час не може бути підставою для виселення відповідачки з жилого приміщення.

Тверження позивачки і її представника в судовому засіданні проте ,що відповідачка не є членом сім»ї позивачки не заслуговує на увагу та є надуманим,і спростовується встановленими зазначеними вище рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 09 липня 2014 року,ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 13 серпня 2014 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2014 року обставинами щодо членства сім"ї відповідачки і позивачки .

Відповідповідно до положень ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській справі або адміністративній справі,що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь,ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини.

Питання стягнення з відповідачки комунальних послуг за користування житлом за даними позовними вимогами в даному судовому засіданні не вирішується.

Договір найму житлового приміщення відповідачка ОСОБА_2 з позивачкою ОСОБА_1 не укладали.

За таких обставин ,коли фактів систематичного руйнуванння чи псування позивачкою житлового приміщення належного позивачці не доведено,як не доведено і фактів систематичого порушення правил співвжиття відповідачкою щодо позивачки,що робить неможливим спільного проживання сторін суд вважає необхідним відмовити в позові позивачки до відповідачки за недоведеністю позовних вимог.

Неприязливі ж стосунки, які склались між сторонами не можуть бути підставою для виселення відповідачки з будинку належного позивачці..

На підставі наведеного,ст.ст.116, 157 ЖК України,керуючися ст.ст.10,60,61,212,213,215 ЦПК України,суд -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення відмовити .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів через Прилуцький міськрайонний суд .

Головуючий суддя Гумен В.М.