Справа № 558/17/15-ц
номер провадження 2/558/27/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судових засідань Ковальській Л.С., з участю позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_5 в якій просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики (розпискою) від 19 жовтня 2014 року.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_3 вказує про те, що 19 жовтня 2014 року між ним та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір позики, відповідно до якого він передав відповідачеві ОСОБА_5 3500 доларів США та 42000,00 гривень зі строком повернення до 15 грудня 2014 року. При фактичному одержанні вказаної суми коштів ОСОБА_5 було власноручно написано розписку в якій зазначалося про те, що ОСОБА_5 отримав гроші та повернути позику зобов'язується до 15 грудня 2014 року. Однак, відповідач ОСОБА_5 взяті на себе зобов'язання не виконав, гроші не повернув.

В позовній заяві позивач ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача ОСОБА_5 на його користь борг за договором позики (за розпискою), а саме: 3500 доларів США, що на час звернення до суду з позовною заявою відповідно до офіційного курсу валют Національного Банку України (далі по тексту - НБУ) становить 55195,00 гривень, та 42000,00 гривень, а всього - 97195,00 гривень.

Крім того, в позовній заяві позивач ОСОБА_3 просить судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача ОСОБА_5 на його користь борг за договором позики (за розпискою) від 19 жовтня 2014 року, а саме: 3500 доларів США відповідно до офіційного курсу валют НБУ на час ухвалення рішення суду та 42000,00 гривень.

Позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити та пояснив, що відповідачеві ОСОБА_5 надавав в оренду торгівельний кіоск та за час ведення бізнесу довіряв відповідачеві ОСОБА_5, оскільки ніяких непорозумінь між ними не виникало. Тому, коли відповідач ОСОБА_5 звернувся до нього з проханням позичити гроші на лікування дружини, він погодився та передав відповідачеві 3500 доларів США та 42000,00 гривень, а відповідач ОСОБА_5 написав розписку про отримання грошей та обіцяв повернути позику до 15 грудня 2014 року. Після 15 грудня 2014 року гроші відповідач ОСОБА_5 не повернув. Коли він звертався до відповідача ОСОБА_5 з вимогою повернути гроші, то ОСОБА_5 йому повідомив про те, що померла його мати та він не може повернути гроші. Пізніше йому стало відомо, що мати відповідача жива та його дружина не лікувалася, а тому він звернувся в міліцію з відповідною заявою.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 позовні вимоги позивача підтримав, просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 та представник позивача ОСОБА_4 просять стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача 3500 доларів США у національній валюті України відповідно до офіційного курсу НБУ на час ухвалення судом рішення та 42000,00 гривень, а також судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання втретє не з'явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. ). Причини неявки відповідач не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду справи чи проведення судового засідання без його участі до суду не подавав.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Ч. 2 ст. 1046 ЦК України передбачає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошових коштів або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з розписки (а.с. 5) відповідач ОСОБА_5 19 жовтня 2014 року отримав від позивача ОСОБА_3 3500 доларів США та 42000,00 гривень, які зобов'язувався повернути до 15 грудня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено під час розгляду справи відповідач ОСОБА_5 позику (грошові кошти) позивачеві ОСОБА_3 не повернув.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_3 про стягнення з відповідача ОСОБА_5 грошових коштів за договором позики (за розпискою) в розмірі 3500 доларів США та 42000,00 гривень.

Позивач ОСОБА_3 просить стягнути з відповідача ОСОБА_5 позику в частині стягнення 3500 доларів США відповідно до офіційного курсу НБУ на час ухвалення рішення суду.

Згідно повідомлення НБУ (а.с. ) станом на 12 березня 2015 року НБУ був встановлений курс 1 долара США, що дорівнював 21,55 гривень.

За таких обставин, станом на 12 березня 2015 року 3500 доларів США становить 75425,00 гривень (3500 доларів США за курсом НБУ станом на 12 березня 2015 року - 21,55 гривень = 3500х21,55 = 75425,00 гривень).

Загальна сума заборгованості за договором позики (розпискою) від 19 жовтня 2014 року становить 117425,00 гривень (3500 доларів США=75425,00 гривень + 42000,00 гривень = 117425,00 гривень).

З урахуванням вказаних обставин справи та правових норм, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_3 117425,00 гривень боргу за договором позики (за розпискою) від 19 жовтня 2014 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 971,96 гривень суд покладає на відповідача ОСОБА_6, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально (а.с. 1).

Крім того, суд задовольняє позовні вимоги позивача ОСОБА_3 в розмірі 117425,00 гривень, а згідно вимог Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року за вирішення спорів майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1% від суми позову, що виходячи з 117425,00 гривень становить - 1174,25 гривень.

На час подання до суду позовної заяви позивачем ОСОБА_3 було сплачено судовий збір відповідно до проведеного розрахунку позовних вимог, в розмірі 971,76 гривень. А отже, різниця розміру судового збору, що належить до сплати становить 202,29 гривень.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, то різницю розміру судового збору, що належить до сплати - 202,29 гривень, суд стягує з відповідача ОСОБА_5

Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_5 від сплати судового збору не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5, ідент. номер - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: с. Лішня, Демидівського району Рівненської області, на користь ОСОБА_3, ідент. номер НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_1, 117425,00 (Сто сімнадцять тисяч чотириста двадцять п'ять) гривень боргу за договором позики (розпискою) від 19 жовтня 2014 року та 971 (Дев'ятсот сімдесят один) гривень 96 копійок судового збору.

Стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 202 (Двісті дві) гривні 29 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд Рівненської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення виготовлено 13 березня 2015 року