Номер провадження: 22-ц/785/7857/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: Головуючої судді Процик М.В.,

суддів Сєвєрової Є.С., Дрішлюка А.І.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про припинення договору іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про припинення договору іпотеки, -

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариство «ОТП Банк» на рішення Суворовського районного суду від 21 липня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 і Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «ОТП Банк» про визнання іпотечних договорів від 01 червня 2007 року та від 05 серпня 2008 року такими, що припинили свою дію, про зняття з реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1, а також про вилучення записів стосовно даного обєкту з Державного реєстру іпотек.

В обґрунтування позову позивач та її представники посилались на те, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. З тексту позовної заяви та доданих до неї документів позивачу стало відомо, що ПАТ «ОТП Банк» подав позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто на спірне нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності за договором купівлі - продажу від 21 грудня 2011 р. А між тим Суворовським районним судом м. Одеси 25 серпня 2010 року по справі №2-2083/10 уже було ухвалено рішення, змінене рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 грудня 2010 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитними договорами у розмірі 5879179,35 гривень. На його виконання призначались прилюдні торги для продажу арештованого іпотечного майна. У звязку з тим, що повторні торги не відбулися банку пропонувалось залишити іпотечне майно за собою в рахунок погашення кредитної заборгованості. Однак, стягувач (банк) відмовився залишити за собою в рахунок погашення боргу нереалізоване на прилюдних торгах спірне нерухоме майно, а тому вважали договори іпотеки припиненими.

ОСОБА_3 позов ОСОБА_2 повністю визнав, та водночас у березні 2015 року сам звернувся до суду з аналогічним зустрічним позовом до ОСОБА_2 і ПАТ «ОТП Банк» про припинення договорів іпотеки зі зняттям з реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та з вилученням записів щодо іпотечного майна з Державного реєстру іпотек. ОСОБА_3 також посилався на припинення дії договорів іпотеки у звязку з відмовою банку залишити за собою спірне нерухоме майно, що не було реалізоване на повторних прилюдних торгах.

Представник ПАТ «ОТП Банк» позови ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не визнавав, посилаючись на те, що прилюдні торги було проведено тільки у два круги: 31.10.2011 року і 25.11.2011 року, що за таких умов не може бути застосовано до спірних правовідносин положення ч.3 ст.49 Закону України «Про іпотеку» щодо припинення іпотеки за рішенням суду, оскільки треті прилюдні торги проведені не були, а також на те, що іпотекодержатель має право, але не зобовязаний придбати нереалізований предмет іпотеки. Водночас представник банку вказував на те, що припинення дії договору іпотеки є неможливим до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Приватний нотаріус участі у розгляді справи не приймала.

Рішенням Суворовського районного суду від 21 липня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ «ОТП Банк» та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ПАТ «ОТП Банк» про припинення договору іпотеки, - задоволено.

Визнано іпотечний договір від 01 червня 2007 року № РМL-500/074/2007, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим №9005, предметом якого є квартира № 14 в будинку № 1 в Сабанському провулку в місті Одесі, загальною житловою площею 116,1 кв.м. та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 кв.м, таким що припинив свою дію.

Знято з реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (підстава обтяження: іпотечний договір, реєстр. № 9006 від 01 червня 2007 р., приватний нотаріус Одеського МНО ОСОБА_4, накладено заборону за реєстр. № 242) квартиру № 14 в будинку № 1 в Сабанському провулку в місті Одесі, загальною житловою площею 116,1 кв.м. та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 кв.м, власник - ОСОБА_3.

Вилучено запис з Державного реєстру іпотек (підстава обтяження: іпотечний договір, реєстр. № 9006 від 01 червня 2007 р., приватний нотаріус Одеського МНО ОСОБА_4, накладено заборону за реєстр. № 242) квартиру № 14 в будинку № 1 в Сабанському провулку в місті Одесі, загальною житловою площею 116,1 кв.м. та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 кв.м, власник - ОСОБА_3.

Визнано іпотечний договір від 05 серпня 2008 року № РМ-SМЕ500/223/2008, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №12724, предметом якого є квартира № 14 в будинку № 1 в Сабанському провулку в місті Одесі, загальною житловою площею 116,1 кв.м. та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 кв.м, таким що припинив свою дію.

Знято з реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (підстава обтяження: іпотечний договір, реєстр. № 12723 від 05 серпня 2008 року, приватний нотаріус Одеського МНО ОСОБА_4, накладено заборону за реєстр. № 502) квартиру № 14 в будинку № 1 в Сабанському провулку в місті Одесі, загальною житловою площею 116,1 кв.м. та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 кв.м, власник - ОСОБА_3.

Вилучено запис з Державного реєстру іпотек (підстава обтяження: іпотечний договір, реєстр. № 12723 від 05 серпня 2008 року, приватний нотаріус Одеського МНО ОСОБА_4, накладено заборону за реєстр. № 502) квартиру № 14 в будинку № 1 в Сабанському провулку в місті Одесі, загальною житловою площею 116,1 кв.м. та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 кв.м, власник ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОТП Банк» просить рішення суду від 21.07.2015 року скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду 1-ої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовів, з наступних підстав.

За правилами ст. 309 ч.1 п.3,4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовів ОСОБА_2 і ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що іпотекодержатель не скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст.47 ЗУ «Про іпотеку» на залишення майна нереалізованого з торгів за собою, а тому за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припинена за рішенням суду.

З такими висновками суду погодитись неможливо.

Статтями 213, 214 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам цивільно-процесуального закону не відповідає.

У відповідності зі ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її;… якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Із матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_3 та ПАТ «ОТП Банк» 01 червня 2007 року та 05 серпня 2008 року було укладено кредитні договори № МL-500/074/2007 (на суму 300 тис. дол. США, на строк до 01.06.2032р.) та № СМ-SМЕ 500/223/2008 ( на суму 211903 дол. США, на строк до 05.08.2023р.).(а.с.3645) В порядку забезпечення вказаних кредитних договорів між банком та ОСОБА_3 були укладені іпотечні договори від 01 червня 2007 року № РМL-500/074/2007 та від 05 серпня 2008 року № РМ-SМЕ500/223/2008, посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровими № 9005 та № 12723, предметом яких була квартира № 14 у будинку № 1 в Сабанському провулку в місті Одесі, загальною житловою площею 116,1 кв. м., та підсобних приміщень, загальною площею квартири 156,9 кв. м. (а.с.7-12) 21.12.2011 року на підставі договору купівлі-продажу позивач ОСОБА_2 придбала офісні приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 155,4 кв. м. В договорі зазначено, що відчужуване нежитлове офісне приміщення належить продавцю ОСОБА_5 на підставі рішення господарського суду Одеської області від 25.08.2011 року по справі № 9/17-2879-2011 (а.с.4) Реєстрація правочину здійснена 21.12.2011 року. Державна реєстрація права власності ОСОБА_2 на вказаний обєкт здійснена 23.12.2011 року. (а.с.5,6)

Встановлено, що 25 серпня 2010 року по справі № 2-2083/10рішенням Суворовського районного суду м. Одеси, зміненим рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 грудня 2010 року, з ОСОБА_3 стягнуто на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 5879179,35 грн. (а.с.46-50)

На виконання вищевказаного рішення суду про стягнення кредитної заборгованості Суворовським районним судом міста Одеси по справі № 2-2083/10 був виданий виконавчий лист та Другим відділом Приморського району державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження. (а.с.177,205)

При примусовому виконанні вказаного виконавчого листа між Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та ОФ ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» був укладений договір від 14.10.2011 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а саме: офісного приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 155,4 кв.м.(а.с.13)

Із копії листа ОФ ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» від 01.11.2011 року № 2/11 вбачається, що перші прилюдні торги, були призначені на 31 жовтня 2011 року, по обєкту: лот № 2: офісні приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 155,4 кв.м., і вони не відбулись у звязку з відсутністю зареєстрованих покупців. (а.с.52) Також, із копії листа ОФ ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» від 12.12.2011 року № 241/12 вбачається, що повторні (другі) прилюдні торги, призначені на 25 листопада 2011 року, щодо реалізації вищевказаного обєкту не відбулися у звязку з несплатою у встановлений строк остаточної суми по лоту. (а.с.53)

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах здійснюється у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", та з дотриманням вимог цього Закону.

За змістом ст. 62 ч.5,6 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчих дій, не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Всупереч вимогам вищевказаного закону «Про виконавче провадження» щодо обовязковості здійснення повторної уцінки нереалізованого майна до 50% відсотків, 12.12.2011 року відділом примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області на адресу ПАТ «ОТП Банк» було направлено лист, яким запропоновано стягувачу вирішити питання щодо залишення за собою нереалізованого майна в рахунок погашення заборгованості, і попереджено, що у разі відмови залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна буде знято та майно буде повернуто боржнику. (а.с.13-13зв.)

14.12.2011 року на адресу відділу примусового виконання рішень від ПАТ «ОТП Банк» надійшла заява про відмову залишити за собою в рахунок погашення боргу непродане на прилюдних торгах іпотечне майно, а саме: офісне приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 155,4 кв. м.(а.с.13)

Як наслідок 16.12.2011 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві та скасування арешту, накладеного 26.07.2011 року на все рухоме і нерухоме майно боржника ОСОБА_3 В постанові також зазначено, що виконавчий документ може бути повторно предявлений для виконання в строк до 15.12.2012 року. (а.с.13)

Відтак вбачається, що державною виконавчою службою при виконанні судового рішення про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитними договорами у розмірі 5879179,35 грн., зокрема при проведенні прилюдних торгів з реалізації арештованого іпотечного майна, не було дотримано усієї процедури реалізації арештованого майна з прилюдних торгів, та передчасно (без проведення повторної уцінки) запропоновано стягувачу вирішити питання щодо залишення за собою нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості.

Посилання суду на те, що іпотекодержатель не скористався правом залишити майно за собою за результатами третіх прилюдних торгів, не відповідає встановленим фактам і обставинам справи.

За змістом ст. 49 ч.1,3 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла з 16.10.2011р.) протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Отже, за вимогами вказаного закону умовою припинення іпотеки є реалізація права іпотекодержателя за результатами третіх прилюдних торгів, тоді як треті прилюдні торги щодо спірного іпотечного майна не призначались, і повторної уцінки майна не було.

Заперечення представника ОСОБА_2 з приводу застосування нової редакції ст.49 ч.3 Закону України «Про іпотеку», посилання на Конституцію України, на рішення Конституційного суду України щодо дії закону у часі, на прикінцеві перехідні положення, в яких закріплено, що дія Закону № 3795-УІ від 22.09.2011р. (щодо необхідності проведення третіх прилюдних торгів) не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності, до уваги братися не можуть виходячи з чинної правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23.04.2014 року по справі 6-26цс14.Верховним судом України розяснено, що «оскільки в силу іпотеки право іпотекодержателя одержати задоволення за рахунок заставленого майна виникає не з моменту укладення ним договорів кредиту чи іпотеки, а у разі порушення боржником своїх зобовязань, то з урахуванням норм ст. 2 ЦПК України, ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» на правовідносини з реалізації заставленого майна з прилюдних торгів, які виникли після 16 жовтня 2011 року, не поширюється норма п. 2 Прикінцевих положень Закону України від 22 вересня 2011 року № 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» та застосовуються положення ч. 2 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній на час вчинення відповідних виконавчих дій.»

З огляду на те, що виконавчі дії з реалізації спірного іпотечного майна, зокрема прилюдні торги призначались і здійснювались після внесення змін до ст.49 Закону України «Про іпотеку»( 31.10.2011р. та 25.11.2011р.), то було обовязковим проведення третіх прилюдних торгів. А тому у звязку з їх відсутністю, у позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не виникло право вимагати припинення іпотеки за рішенням суду. Та водночас це є виключно правом суду з урахуванням конкретних обставин.

Посилання представника ОСОБА_2 в запереченнях на те, що остання є добросовісним набувачем спірного майна, що їй не було відомо про наявність іпотеки, що предмет іпотеки із квартири трансформувався в офісне приміщення тощо виходить за межі предмету доказування по спору між сторонами, оскільки це не було підставою позову у цій справі.

А між тим, вбачається, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішення від 15.09.2014 року знову відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-5117/2010, виданого Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 5879179,35 грн., на виконання вищевказаного рішення суду, ухваленого в 2010 році. (а.с.51) Рішення суду про стягнення кредитної заборгованості відповідачем до цього часу не виконано, і докази вжиття ним заходів для виконання своїх зобовязань не надані. Недобросовісної поведінки зі сторони кредитора по матеріалам справи не вбачається. А за ст. 6 ч.1п.2,6 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності…, справедливість, добросовісність та розумність.

За таких обставин, ґрунтуючись на загальних засадах цивільного законодавства, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ПАТ «ОТП Банк» слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариство «ОТП Банк», та зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариство «ОТП Банк» про припинення договору іпотеки зі зняттям з реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та з вилученням записів з Державного реєстру іпотек повністю відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Є.С. ОСОБА_7Дрішлюк