Справа № 307/137/15-ц
Провадження № 2/307/477/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Баник А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем вони уклали шлюб 3 жовтня 2009 року. За період їхнього спільного життя у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком в свідоцтві про народження якого зазначений відповідач. Відповідно до рішення Тячівського районного суду їхній з відповідачем шлюб розірвано 1 серпня 2012 року і вона змінила своє прізвище на «ОСОБА_1». Рішенням Тячівського районного суду з відповідача на її користь стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина у розмірі 600 гривень щомісячно до його повноліття. У даний час відповідач ОСОБА_2 не має постійного місця роботи, займається разовими тимчасовими роботами, а тому встановити розмір щомісячно отримуваного ним доходу не представляється можливим. З дня ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 600 гривень на утримання сина істотно змінилися обставини, що впливають на визначення розміру аліментів, а саме, за час, що минув з моменту винесення рішення Тячівського районного суду про стягнення аліментів істотно збільшилися ціни на споживчі товари і послуги, що вимагає від неї витрачання додаткових коштів на утримання дитини. З врахуванням вказаних обставин, а також зважаючи на необхідність витрачання коштів на її власне утримання, вважає, що встановлений судом розмір аліментів у розмірі 600 гривень щомісячно є занадто малим для забезпечення можливості утримання малолітньої дитини, створення для неї належних умов проживання і навчання. Також, від дня прийняття рішення суду про стягнення з відповідача аліментів істотно зріс рівень середньої заробітної плати. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, слід врахувати ті обставини, що вона проживає з сином у будинку своїх батьків, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї. Вважає, що розмір аліментів, які повинні стягуватися слід збільшити з 600 гривень до 1500 гривень до досягнення сином повноліття.

Просить збільшити розмір стягнення аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно на утримання однієї дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідач надіслав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що позов він не визнає та вважає необґрунтованим і бездоказовим, оскільки, він є добросовісним платником аліментів для свого сина ОСОБА_3, які йому присудив суд для сплати, починаючи з червня 2012 року по 600 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. На підтвердження цього 06.02.2015 року він отримав у відділі ДВС Тячівського районного управління юстиції розрахунок по сплаті аліментів, згідно з яким заборгованості по сплаті аліментів, починаючи з червня 2012 року в нього не було. Попри те, що він офіційно і постійно сплачує аліменти, він також додатково матеріально допомагає своєму синові та бере активну участь у його вихованні. Так, в останнє, на прохання самої ж позивачки про те, що сину необхідно придбати зимовий одяг та речі, наприкінці листопада 2014 року він добровільно та заради допомоги сину переказав позивачці кошти в сумі 7700 гривень. Якщо порахувати і розбити цю суму на рік, то позивачка отримала кошти по 640 гривень кожного місяця, тобто більше ніж присуджені йому судом аліменти. Тобто, аналізуючи це. позивачка вже наперед отримала на 2015 рік кошти, що удвічі перевищують суму аліментів, тобто взамін 600 гривень щомісячно вже буде мати, як мінімум 1200 гривень щомісячно. Цей переказ він зробив через те, що зараз всі люди обідніли, роботу і заробіток знайти важко, а тому він не знає що ж буде через декілька місяців і взагалі де буде він і чи колись ще буде мати змогу платити хоч якісь кошти на сплату аліментів. Крім того, у якості додаткової матеріальної допомоги, він постійно купляє синові взуття, одяг та різні солодощі. Вибірково надає копії отриманих чеків з таких покупок, які ним здійснено, по змозі, як у 2014 році так і в поточному - вже 2015 році. Він з усіх своїх сил і старань якомога краще намагається допомагати своєму синові ОСОБА_3 і при цьому йому зараз дуже скрутно матеріально, оскільки він ніде не працює. Підтвердженням цього також є отримана ним з центру зайнятості довідка відповідно до якої він на обліку в центрі зайнятості не перебуває, а відтак жодних трудових договорів з ним не укладено, допомоги по безробіттю чи інших виплат він не отримує, а відповідно офіційно ніде не працює. При цьому позивачка в позові стверджує те, що в нього не має місця праці, а відтак підтвердила той факт, що він дійсно є безробітним. Натомість, сама ж позивачка є працездатною особою і працює з отриманням відповідної плати. До позову позивачкою не додано довідку з відділу статистики про середньомісячний заробіток для працівників на території Тячівського району за останній час. То, як же у безробітного можна щомісячно стягувати таку суму як 1500 гривень, тим паче, що він і так постійно виконує свій обов'язок й сплачує аліменти, при чому перевищивши їх вже удвічі наперед на 2015 рік. Він особа соціально не захищена і у випадку, якщо він важко захворіє, то жодна установа чи роботодавець або фонд страхування не виплатять йому жодних коштів. Він змушений просити у своїх батьків та друзів кошти для допомоги своєму синові та й собі, для того щоб мати можливість надалі йому допомагати. Позивачка просить збільшити розмір аліментів з 600 гривень до 1500 гривень, тобто позивачці суд може присудити кошти на аліменти в розмірі як 601, так і 602, 603 чи 604 і так далі гривень, а необов'язково це може бути саме 1500 гривень, оскільки стверджувального прохання стягнути саме 1500 гривень її позов не містить, а прохає від 600 гривень до тієї суми. Зазначив, що вимоги позивачки про стягнення з нього таких великих коштів як 1500 гривень щомісячно не підтверджено її доказами. Просить відмовити в задоволенні позову.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та додатково пояснила, що на даний час ціни зросли і коштів не вистачає на забезпечення дитини. Вона працює в Тячівській районній державній адміністрації, де отримує заробітну плату в розмірі 1200 гривень, яких на утримання дитини не вистачає. Відповідач працює на сезонних роботах, присуджені йому судом аліменти сплачує. Також зазначила, що відповідач дійсно перерахував на її картковий рахунок грошові кошти в сумі 7700 гривень, але це були кошти, пов'язані з відшкодуванням втрат внаслідок насильницьких дій відповідача щодо неї. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на викладене в письмових запереченнях обставини та додатково пояснив, що він аліменти сплачує і заборгованості по сплаті аліментів в нього не має. Він продав автомобіль, купляв дитині лікарство. Раніше він працював на сезонних роботах, але зараз не працює. Зазначив, що власного будинку чи автомобіля в нього не має, інших утриманців не має. Просить відмовити у позові.

Заслухавши сторін та дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком в свідоцтві про народження якого значиться відповідач.

Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до рішення Тячівського районного суду від 01.08.2012 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно виконавчого листа по справі №711/8074/2012, виданого Тячівським районним судом 31.12.2012 року на підставі рішення Тячівського районного суду від 20 вересня 2012 року, відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі 600 гривень щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 06.02.2015 року за №03-28/1253, складеного відділом ДВС Тячівського районного управління юстиції, заборгованість по аліментах в ОСОБА_2 відсутня.

Довідкою Тячівського районного центру зайнятості від 4 лютого 2015 року за №198 ОСОБА_2 станом на 03.02.2015 року на обліку в Тячівському районному центрі зайнятості не перебуває.

За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану когось із них.

При визначенні розміру аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини в межах заявлених позовних вимог суд враховує майновий стан сторін, потребу позивачки у додаткових витратах на утримання сина, відсутність у відповідача постійного місця праці і заробіток якого носить нерегулярний мінливий характер.

Разом з цим, з часу прийняття рішення щодо стягнення з відповідача аліментів істотно збільшився рівень споживчих цін, змінився розмір прожиткового мінімуму та матеріальний стан позивачки.

А тому виходячи із середньомісячної заробітної плати по Тячівському району, розміру прожиткового мінімуму на дитину, який значно збільшився з моменту присудження аліментів, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини і до її повноліття, а в решті позову слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 180, 184, 192 СК України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця смт. Тересва, Тячівського району, Закарпатської області, України, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1000 гривень щомісячно і до його повноліття, а в решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243 гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий : В.І.Бобрушко