Справа № 645/7658/14-ц
Провадження № 2/645/194/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Сілантьєвої Е.Є.,
за участю секретаря - Курбатової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Першого заступника прокурора міста Харкова в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсними правочинів, витребування майна з чужого незаконного володіння, -
Перший заступник прокурора міста Харкова звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсними правочинів, витребування майна з чужого незаконного володіння.
У судовому засіданні представник позивача прокурор прокуратури Харківської області ОСОБА_12 підтримала вимоги позову, просила суд їх задовольнити та надала письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
У судовому засіданні представник позивача Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради ОСОБА_13, який діяв на підставі довіреності, підтримав вимоги позову, просив суд їх задовольнити та надав письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Також представником було надано письмові пояснення, згідно яким представник визнав позов та вказав, що перевіркою додержання вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» при здійсненні реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, проведеною прокуратурою м. Харкова, встановлено, що державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 розглянуто заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яку прийнято о 12 год. 05 хв. 26 сек. за р.н. № 6126049. Вказану заяву подав ОСОБА_7 з переліком документів, поданих для проведення державної реєстрації. Державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 прийнято рішення №12179295 від 04.04.2014 - провести державну реєстрацію права та їх обтяжень - права власності (форма власності: приватна, розмір частки: 1 квартира АДРЕСА_1) на суб'єкта: ОСОБА_7 У подальшому приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 04.04.2014 посвідчено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 згідно якого продавець - ОСОБА_7 передав у власність покупцю - ОСОБА_2 вищезазначену квартиру. У подальшому спірна квартира відчужувалась ще раз, а саме: на підставі договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 від 18.04.2014 та 18.04.2014 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 надано ОСОБА_3 витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію з права власності. Оспорюваний правочин та вимога витребувати квартиру стосуються одного предмету - нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1; обрані способи захисту (сформульовані позовні вимоги) спрямовані на досягнення єдиної мети - захист права власності на вказане майно.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надали. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з'явилися в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 до судового засіданні не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, вирішити справу на розсуд суду.
Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 до судового засіданні не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, вирішити справу на розсуд суду. Також надала свої письмові пояснення через свого представника ОСОБА_14, яка діяла на підставі довіреності, згідно яким приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 18.04.2014 р. був посвідчений оскаржуваний правочин - договір купівлі-продажу спірної квартири між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_15 Перед посвідченням цього правочину приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5 у строгій відповідності до приписів законодавства України отримала від продавця правоустановчий документ на нерухоме майно - оригінал договір купівлі-продажу квартири, посвідченого 04.04.2014 р. приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, відповідно до п.1.7. - долучила витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належність квартири, що є предметом правочину, продавцю ОСОБА_2, відповідно до п. 1.9 - з метою перевірки відсутності прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування відчужуваною квартирою отримала від продавця довідку про склад сім'ї житлово-експлуатаційної організації.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачі та, зі згоди позивачів, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, 3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за законом і за заповітом, усунення їх права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяви про визнання спадщини від умерлою.
Спадщина, визнана судом від умерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Викладене є підставою для звернення прокурора до суду з позовом про визнання спірних правочинів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння.
Перевіркою додержання вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" при здійсненні реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 проведеною прокуратурою м. Харкова, встановлено наступне.
Державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1, та документів, поданих для проведення державної реєстрації, прийняту 04.04.2014 о 12:05:26 за р.н. № 6126049, яку подав ОСОБА_7, прийнято рішення №12179295 від 04.04.2014 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищевказану квартиру за суб'єктом: ОСОБА_7 (а.с.21).
04.04.2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 було посвідчено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 згідно якого продавець - ОСОБА_7 передав у власність покупцю - ОСОБА_2 вищезазначену квартиру. (а.с.18)
04.04.2014 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 розглянуто заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що подана ОСОБА_2, яку зареєстровано у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.04.2014 о 12:19:35 за р.н.6126569 та прийнято рішення №12180066 від 04.04.2014 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищевказану квартиру за ОСОБА_2 (на момент прийняття реєстратором вказаного рішення №12180066 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно вказано інформацію про державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру 04.04.2014 о 12:05:26, підстави виникнення: довідка ЖБК «Простір» № 13 від 17.12.1993).
04.04.2014 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 надано ОСОБА_2 витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 20015821 (а.с.22).
У вищевказаному витязі зазначено, що ОСОБА_2 (паспорт громадянина України, серія та номер: МТ 043331, виданий 08.04.2009 Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області) є власником квартири АДРЕСА_1.
18.04.2014 р. приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 посвідчено договір купівлі-продажу квартири по вищевказаній адресі, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 19).
18.04.2014 р. о 14:15:12 державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту за р.н. № 6328772, яку подав ОСОБА_3 на квартиру, та документів, поданих для проведення державної реєстрації прийнято рішення №6328772 від 18.04.2014 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищевказану квартиру за суб'єктом: ОСОБА_15
18.04.2014 р. приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 надано ОСОБА_3 витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 20727891 (а.с. 23).
У вищевказаному витязі зазначено, що ОСОБА_3 (паспорт серія та номер: НОМЕР_1, виданий 19.11.2005 Нижнігірським РВ ГУ МВС України в АР Крим) є власником квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до інформації КП «Харківське міське БТІ» №680/3 від 28.07.2014 р. довідка за №311278 на ім'я ОСОБА_7 для подання нотаріусу на запит від 03.04.2014 за №89/01-16 на вищевказану квартиру не видавалася,, запит до підприємства від нотаріуса не надходив, замовлення на обстеження квартири та видачу довідки для подання нотаріусу в КП «Харківське міське БТІ» не оформлялося. Нотаріус ОСОБА_4 із запитом від 03.04.2014 за №89/01-16 по вищевказаній квартирі до КП «Харківське міське БТІ» не зверталася.
Начальник технічного відділу Дзержинського району підприємства ОСОБА_9 та інженер 25 відділу ОСОБА_10 (вказані, як особи, що підписували довідку КП «ХМ БТІ» від 04.04.2014) на дату 04.04.2014 в КП «Харківське міське БТІ» не працювали.
Так, згідно з актовим записом про смерть № 1975 від ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Лікарське свідоцтво про смерть № 371с від ІНФОРМАЦІЯ_5, видане ф-л № 2 ХОБСМЕ.
Зазначеними незаконними діями приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 спричинено тяжкі наслідки, а саме незаконне вибуття квартири з власності територіальної громади м. Харкова в особі уповноваженого органу - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, яка станом на 04.04.2014 становила 290000, 00 грн.
Враховуючи викладене, на підставі ст. 214 КПК України, вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст. 215 ЦК України недійсний правочии - це правочин, що не відповідає вимогам закону. Він породжує не ті права і обов'язки, яких бажали його учасники, а правові наслідки, котрі прямо передбачені у законі.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.
Так, відповідно до ч.2 ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Відповідно до Цивільного кодексу України усі фізичні особи мають цивільну правоздатність (ст. 25 ЦК України). Для визнання осіб суб'єктами цивільного права необхідна наявність цивільної правосуб'єктності, тобто їхньої право- та дієздатності.
Правоздатність у фізичної особи виникає від дня народження і припиняється з її смертю (або з оголошенням її померлою).
Дієздатність фізичної особи - це здатність особи своїми діями набувати цивільні права, самостійно їх здійснювати та створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання.
Тобто, за змістом цивільного законодавства дієздатною може бути лише жива особа. Однак, в момент вчинення правочину, а саме укладання договору купівлі-продажу від 04.04.2014 як ОСОБА_7 був померлим, що свідчить про відсутність у нього цивільної право - та дієздатності.
Відповідно до вимог ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Однак, укладення правочинів у вигляді договорів купівлі-продажу від 04.04.2014 та, відповідно, від 18.04.2014 не могло відповідати внутрішній волі власника спірної квартири - ОСОБА_7, оскільки ця ознака правочину є притаманною лише живій особі.
Окрім цього, ч.5 ст.203 ЦК України визначено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Всупереч вказаному положенню, укладення вказаних правочинів не могло бути спрямоване на реальне настання наслідків, оскільки неправомірні дії ОСОБА_2 були спрямовані на досягнення наслідків, що суперечать вимогам чинного законодавства.
Таким чином, враховуючи, що в ході проведення перевірки встановлено, що правочини, вчинені від імені ОСОБА_7 по підробним документам, вже після її смерті, є недійсними, то суду визнає договір купівлі-продажу від 4 квітня 2014 року за адресою АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 не дійсним.
У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (далі Постанова) судам роз'яснено, що не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.
Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Відповідно до ст. 1 ЦК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.3 ЦК України).
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (ст. 15 ЦПК України).
Частиною 1 статті 316 ЦК України визначено, що право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;
2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
За пунктом 3 частини першої статті 388 ЦК України можливість витребувати майно від добросовісного набувача є за наявності у діях власника майна волі на передачу майна.
За змістом наведеного майно, яке вибуло з володіння власника на підставі договору, який в подальшому рішенням суду визнано недійсним, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.
Оскільки рішенням Фрунзенського районного суду був визнаним недійсним договір купівлі-продажу від 4 квітня 2014 року за адресою АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 посвідчений Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1343, то суд вважає, що майно вибуло з володіння власника поза його волею й він має право витребувати його від добросовісного набувача за правилами статті 388 ЦК України. Ураховуючи те, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 04 квітня 2014 року визнано судом недійсним і підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, особа зобов'язана повернути майно.
Отже, відповідно до вимог статей 330, 388 ЦК України та враховуючи роз'яснення, викладені у п. 10 Постанови, власник має право витребувати спірне майно у відповідача як таке, що вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом. Але як вбачається з матеріалів справи позивач, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, не є власником майна. Крім того, суду не надано рішення суду про визнання квартири АДРЕСА_1 відумерлою відповідно до ст. 1277 ЦК України
З урахуванням наведеного, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідності відмовити у задоволенні вимог про витребування зазначеного майна.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1277, 245, 215, 203, 244, 25 ЦК України, суд -
Позов Першого заступника прокурора міста Харкова в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради - задовольнити частково.
Визнати недійсним правочин, вчинений у формі договору - купівлі-продажу від 4 квітня 2014 року за адресою АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 посвідчений Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1343.
В іншій частині позову - відмовити.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: