У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 06 липня 2013 року о 23 год. 35 хв. на вул. Целевича в м. Івано-Франківську сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій водій автомобіля марки АЗЛК 2141, державний номерний знак НОМЕР_1, виїхавши з провулку Целевича, не впоравшись з керуванням в'їхав у належний ОСОБА_3 автомобіль марки ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_2, що стояв на збіччі. Особу водія автомобіля марки АЗЛК 2141, державний номерний знак НОМЕР_1 не встановили, оскільки він зник з місця події. При цьому зазначала, що під час проведення розшукових заходів УДАІ УМВС в Івано-Франківській області установлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобілем марки АЗЛК 2141, державний номерний знак НОМЕР_1, керував ОСОБА_5, власником вказаного автомобіля є ОСОБА_2

Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з відповідача завдану у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоду у розмірі 7440 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2014 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 7440 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи оскаржувані рішення, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішили справу з дотриманням норм процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що сума у розмірі 7440 грн була витрачена позивачем на ремонт автомобіля, а оскільки власником транспортного засобу - джерела підвищеної небезпеки, яким позивачу ОСОБА_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяно матеріальних збитків, є відповідач ОСОБА_2, то такі збитки підлягають відшкодуванню з останньої, незалежно від наявності її вини. Доказів правомірності вибуття із володіння і набуття іншими особами права на автомобіль відповідачкою не надано, що в силу вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України є її обов'язком.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова