Справа № 505/571/15-ц
Провадження № 4-с/505/6/2015
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04.03.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

повна назва суду

в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П при секретарі Марченко Н. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Котовську скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця ДВС Васильківського МРУЮ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця та просить визнати дії державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_2 щодо прийняття постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження незаконними; зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку встановленому Законом; зобов'язати начальника ВДВС Васильківського МРУЮ скасувати постанову від 29.10.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Свої вимоги мотивує тим, що у державного виконавця Семенової А.В. відділу державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ знаходиться виконавче провадження № 44411505, відкрите на підставі виконавчого листа № 2/505/39 про стягнення неустойки по сплаті аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. 29.10.2014 року в межах цього виконавчого провадження державним виконавцем Семеновою А.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах суми звернення стягнення. З постановою державного виконавця боржник ОСОБА_1 не погоджується та вважає її такою що порушує його конституційне право на власність - вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2014 року (справа № 505/4349/13-ц, провадження №2/505/39/2014), зміненим рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області від 12.06.2014 року, яке залишене без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 15.10.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойку по сплаті аліменті в розмірі 4000 грн. та компенсацію за понесені додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 6938 грн. ОСОБА_1 заперечуючи проти накладення арешту, вказує, що в ВДВС Васильківського МРУЮ знаходится також виконавче провадження про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3, по якому він регулярно, добровільно з'являється для представлення платіжних документів, тому у державного виконавця не було підстав для забезпечення належного виконання рішення суду шляхом накладення арешту на належне йому майно.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, від скаржника ОСОБА_1 надійшла телефонограма з проханням розглядати скаргу без його участі.

Розглянувши матеріали скарги, суд приходить до переконання що у задоволенні такої слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2014 року (справа № 505/4349/13-ц, провадження №2/505/39/2014), зміненим рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області від 12.06.2014 року, яке залишене без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 15.10.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойку по сплаті аліменті в розмірі 4000 грн. та компенсацію за понесені додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 6938 грн. майна під час проведення виконавчих дій. В решті рішення залишено без змін.

Постановою державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ Київської області Семенової А.В. від 29.10.2014 року було накладено арешт на майно боржника, а саме автомобіль НОМЕР_1 та автомобіль НОМЕР_2 лише в межах суми боргу.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Суд не бере до уваги пояснення скаржника щодо належного виконання ним рішення суду про сплату аліментів, як гарантію належного виконання ним виконавчого листа № 2/505/39, оскільки вище вказаними рішеннями з ОСОБА_1 сьянуто неустойку за несвоєчасну сплату згаданих аліментів.

Згідно ч. 3 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може бути накладений у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Так судом встановлено, що державним виконавцем при винесенні постанови про накладення арешту на майно боржника є заначено, що такий арешт накладається на майно боржника в межах суми боргу.

Суд приходить до висновку, оскаржувана постанова винесене державним виконавцем в межах свої повноважень та арешт накладений на майно боржника є в межах суми боргу та такі заходи викликані необхідністю забезпечення своєчасного виконання рішення суду у визначений виконавчим документом спосіб.

Судом не встановлено в діях державного виконавця Семенової А.В. жодних неправомірних дій спрямованих на порушення охоронюваних законом прав скаржника, як сторони виконавчого провадження.

Таким чином, з врахуванням наведеного державний виконавець діяла у межах наданих їй повноважень та у відповідності до вимог ЗУ Про виконавче провадження», за таких обставин відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. ч. 1 ст. 3, 60, 383, 384 ЦПК України, 11, 57 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя К.П.Драгомерецька