Справа № 520/9942/14-ц
Провадження № 2/520/1502/15
Рішення

іменем України

04 лютого 2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Прохорова П.А.,

при секретарі - Козловій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просила суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 07.10.2011 року.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Відповідач про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за відсутнсоті сторін.

Так, з матеріалів справи та наданих до суду сторонами письмових пояснень вбачаються наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано 07.10.2011 року Київським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1008.

Згідно долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що на час розгляду справи судом проживає разом з відповідачем.

Разом з тим з пояснень позивача, що не заперечувались відповідачем, встановлено, що сторони на час звернення позивача з відповідним позовом до суду спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть, жодних подружніх стосунків не підтримують.

Відповідно до ч.3 ст. 59 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для рішення справи та щодо яких у сторін виникає спір.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час, спільне господарство не ведуть, та з'ясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу, враховуючи те, що за ухвалою суду від 03.10.2014 року сторонам було надано час напримирення, та за наслідками сплину такого строку позивач свого наміру на розірвання шлюбу не змінив, суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, так з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 14, 88, 208, 212-215, ЦПК України, ст. 112 СК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, що укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстровано 07.10.2011 року в Київським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1008.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Київського районного суду

м. Одеси П.А. Прохоров