АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 639/5660/15-ц Головуючий 1-ї інстанції Рубіжний С.О.
Провадження № 22-ц/790/8366/15 Доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: «відшкодування шкоди»
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Малінської С.М., Бровченка І.О.,

за участю секретаря: Новокщонової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до старшого слідчого слідчого відділу Жовтневого районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановила:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених у вересні 2015 року позовних вимог просив стягнути зі старшого слідчого слідчого відділу Жовтневого районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області ОСОБА_2 на відшкодування завданої йому незаконним залученням до кримінального провадження шкоди, 5 184 000 грн. В обґрунтування позову зазначив, що посадовими особами закритого акціонерко товариства «Українське хутро» (ЗАТ «Українське хутро») було незаконно розподілено належну йому на праві власності квартиру в будинку № 3 по пров. Болгарському в м. Харкові, неповерненням якої в рамках кримінального провадження йому завдано майнової та моральної шкоди.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений ним позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що 9 квітня 2014 року слідчим ХМУ ГУМВС України в Харківській області Голубенко A.B. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України було зареєстровано кримінальне провадження № 0000103 та за заявою ОСОБА_3 внесено відомості про те, що посадові особи закритого акціонерного товариства «Українське хутро», зловживаючи довірою працівників цього підприємства, розподілили квартири в будинку № 3 по провулку Болгарському в м. Харкові.

Постановою старшого прокурора прокуратури м. Харкова від 10 квітня 2014 року матеріали вищевказаного кримінального провадження направлено до СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

12 травня та 03 червня 2015 року ОСОБА_1 було допитано слідчим в якості свідка.

Постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 відмовлено ОСОБА_1 у визнанні його потерпілим, а постановою від 16 квітня 2015 року кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування, предявлено ОСОБА_1 до неналежного відповідача, крім того, позивачем не доведено факту заподіяння шкоди, що є підставами для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Так, згідно з ч.1 ст.11, ст.33 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Підставу і предмет позову, а також суб'єктний склад осіб, що беруть участь у справі, визначає позивач.

За приписами ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду в деліктних (позадоговірних) відносинах передбачені ст. ст. 1166, 1167 ЦК України.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом (ст. 1167 ЦК).

Особливі підстави відшкодування шкоди встановлені частиною 1 статті 1176 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Разом з тим, ч. 2 ст. 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже, в залежності від підстав позову (обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені ним вимоги) належним відповідачем у спорі про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю органу досудового розслідування є або територіальне управління Міністерства внутрішніх справ України, структурним підрозділом якого є Жовтневий відділ міліції в м. Харкові, або також Державна казначейська служба України (Казначейство), у разі відшкодування шкоди державою (за рахунок коштів Державного бюджету України).

Оскільки позов про відшкодування шкоди, завданої незаконним діями та бездіяльністю органу досудового розслідування, предявлено ОСОБА_1 безпосередньо до посадової особи Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, питання про заміну відповідача або залучення співвідповідача судом першої інстанції не вирішувалось, що унеможливлює залучення до участі у справі належного відповідача судом апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді