Справа № 366/254/14 Головуючий у І інстанції Тетервак Н. А.
Провадження № 22-ц/780/394/15 Доповідач у 2 інстанції Даценко
Категорія 7 19.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 24 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення матеріальної шкоди,

встановила:

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтовував тим, що 05 березня 2010 року, на перехресті доріг Київ-Овруч-Іванків сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки «Опель» державний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача та автомобілем марки ТЗ «ВАЗ-21063», державний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1, якого притягнуто до адміністративної відповідальності постановою Іванківського районного суду Київської області від 24.03.2010 року.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 29 листопада 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13167 грн., зобов'язано ОСОБА_2 після відшкодування шкоди передати ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ-21063, державний номер НОМЕР_1.

На виконання зазначеного рішення, позивач в повному обсязі відшкодував ОСОБА_2 матеріальну шкоду, що підтверджується копіями фіскальних чеків, однак останній відмовляється в добровільному порядку передати ОСОБА_1 автомобіль марки ВАЗ-21063, державний номер НОМЕР_1.

Крім того, технічний стан та укомплектованість автомобіля не відповідають тому стану, в якому автомобіль був на момент дорожньо-транспортної пригоди.

Тому, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просив витребувати у ОСОБА_2 на його користь автомобіль ВАЗ-210-63, державний номер НОМЕР_1 та стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн. та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 23 жовтня 2014 року у зв'язку з відмовою позивача від позовних вимог щодо витребування майна закрито провадження у справі в цій частині позовних вимог.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 24 жовтня 2014 року відмовлено ОСОБА_1 в позові в частині відшкодування судових витрат.

На зазначене рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, яке полягає в тому, що суд не вирішив питання відшкодування матеріальних збитків, завданих розукомплектуванням транспортного засобу та безпідставно відмовив у відшкодуванні судових витрат.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині відшкодування судових витрат, суд виходив з того, що, оскільки позивач відмовився від позову, то понесені ним судові витрати не відшкодовуються.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено, що 05 березня 2010 року, на перехресті доріг Київ-Овруч-Іванків сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки «Опель» державний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача та автомобілем марки ТЗ «ВАЗ-21063», державний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу, в результаті чого було пошкоджено автомобіль «ВАЗ-21063», а його власнику нанесено матеріальний збиток.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1, якого притягнуто до адміністративної відповідальності постановою Іванківського районного суду Київської області від 24.03.2010 року.

Встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 29 листопада 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13167 грн., зобов'язано ОСОБА_2 після відшкодування шкоди передати ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ-21063, державний номер НОМЕР_1.

На виконання зазначеного рішення, позивач в повному обсязі відшкодував ОСОБА_2 матеріальну шкоду, що підтверджується копіями фіскальних чеків. (а. с. 14-15)

Встановлено, що в судовому засіданні 23 жовтня 2014 року позивач від позовних вимог щодо витребування автомобіля відмовився, оскільки в цій частині відповідач вимоги виконав, у зв'язку з чим ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 23 жовтня 2014 року закрито провадження у справі в цій частині позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для стягнення судових витрат не ґрунтуються на вимогах закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивач відмовився від позову, відмова прийнята судом і провадження у справі закрито.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати не відшкодовуються.

За таких обставин, суд обґрунтовано відмовив у стягненні судових витрат.

Крім того, вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню і з тих підстав, що в матеріалах справи відсутні докази що фізична особа-підприємець ОСОБА_3, з яким позивач 10.03.2014 року уклав договір про надання правової допомоги, є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги відповідно до вимог ст. ст. 56, 84 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не вирішив питання відшкодування матеріальних збитків, завданих розукомплектуванням транспортного засобу, також не заслуговують на увагу, оскільки такі позовні вимоги позивачем не заявлялися, а суд вирішує справу за правилами, передбаченими ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про відмову в позові.

Згідно ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про відмову в позові, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 363 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 24 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді