АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16042015 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Лисака І.Н., Міцнея В.Ф.

секретар: Лук»янишина М.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1представника відповідача Снігур Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Облторгсервіс» про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та грошової компенсації за невикористані відпустки, за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та товариства з обмеженою відповідальністю «Облторгсервіс» на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково: визнано незаконним наказ № 23-к від 20 березня 2014 року про звільнення ОСОБА_3 з роботи, зобов'язано відповідача видати наказ про звільнення позивачки за ст.38 КЗпП та внести відповідний запис до трудової книжки, стягнуто з відповідача на користь позивачки невиплачену заробітну плату за вересень-грудень 2012 року. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 10 грудня 2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 жовтня 2014 року в частині задоволення вимог ОСОБА_3 до ТОВ „Облторгсервіс" про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, зобов'язання видати наказ про звільнення за ст.38 КЗпП України та внесення відповідного запису до трудової книжки, а також в частині відмови в задоволенні вимоги ОСОБА_3 до ТОВ „Облторгсервіс" про стягнення грошової компенсації за невикористані відпустки у скасовано.

Позовна вимога ОСОБА_3 до ТОВ „Облторгсервіс" про стягнення грошової компенсації за невикористані відпустки задоволена частково.

Стягнути з ТОВ „Облторгсервіс" на користь ОСОБА_3 грошова компенсація за невикористані відпуски в розмірі 6560 грн 25 коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ТОВ „Облторгсервіс" про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, зобов'язання видати наказ про звільнення за ст.38 КЗпП України та внесення відповідного запису до трудової книжки відмовлено.

В решті рішення суду залишено без змін.

В листопаді 2014 року ТОВ «Облторгсервіс» звернулося до суду із заявою про винесення додаткового рішення із зазначенням суми нарахованої та невиплаченої заробітної плати за вересень - грудень 2012 року.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 січня 2015 року стягнуто з ТОВ «Облторгсервіс» на користь ОСОБА_3 нараховану та невиплачену заробітну плату за вересень - грудень 2012 року в сумі 9 446,60 гривень.

На дане додаткове рішення суду ТОВ «Облторгсервіс» подало апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення змінити і стягнути нараховану та невиплачену заробітну плату за 4 квартал 2012 року в сумі 3623,07 гривень.

Також апеляційну скаргу на додаткове рішення суду подала ОСОБА_3, в якій просить додаткове рішення змінити та стягнути з ТОВ «Облторгсервіс» на її користь нараховану та невиплачену заробітну плату за вересень-грудень 2012 року в сумі 13 543,60 гривень.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а додаткове рішення - зміні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і надавали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд, не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом абз. 1, 3 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України і не може змінити по суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 в частині стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивачки невиплачену заробітну плату за вересень-грудень 2012 року. Рішення суду в цій частині набрало законної сили.

Разом з тим, при постановленні рішення судом першої інстанції не було зазначено точної суми грошових коштів, що підлягала стягненню.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення на користь позивачки 9446,60 грн., суд першої інстанції виходив з того, що дана сума встановлена внаслідок перевірки територіальної державної інспекції з питань праці у Чернівецькій області від 21.12.2012 року.

Проте, колегія суддів вважає, що лист територіальної державної інспекції з питань праці у Чернівецькій області від 21.12.2012 року не є доказом нарахування позивачці заробітної плати.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст..30 Закону України «Про оплату праці» та ст..110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці:

а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат;

б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати;

в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

З довідки ТзОВ «Облторгсервіс» №37 від 14 квітня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 за жовтень - грудень 2012 року нараховано, але не виплачено заробітну плату в розмірі 14850,00 грн. Із цієї суми були утримані відповідні податки, зокрема ПДФО та ЄСВ, а тому сума до виплати становить 12168,09 грн. Зокрема, нараховано, але не виплачено заробітну плату за жовтень 2012 року (з врахуванням лікарняного листка) 4056,03 грн., за листопад 2012 року - 4056,03 грн., за грудень 2012 року - 4056,03 грн.

Що стосується нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за вересень 2012 року, то представник ТОВ «Облторгсервіс» не заперечувала, що сума, яка відображена в листі територіальної державної інспекції з питань праці у Чернівецькій області від 21.12.2012 року є правильною. Зокрема, в цьому листі зазначено, що за вересень 2012 року нарахована заробітна плата 4950 грн. З урахуванням утриманих податків сума до виплати становить 4056,03 грн. Згідно платіжної відомості №ВЗП-000025 від 21.09.2012 року ОСОБА_3 виплачений аванс в сумі 3042,02 грн. (а.с.15).

Дані обставини визнають обидві сторони.

Таким чином, сума до виплати за вересень 2012 року становить 1014,01 грн. (4056,03 грн. - 3042,02 грн. = 1014,01 грн.).

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_3 за вересень-грудень 2012 року була нарахована, але не виплачена заробітна плата, з врахуванням утриманих необхідних платежів та виплаченого у вересні 2012 року авансу, в сумі 13182, 10 грн.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ТзОВ «Облторгсервіс» про те, що суд першої інстанції не дав оцінки факту відсторонення ОСОБА_3 від виконання посадових обов»язків головного бухгалтера товариства з 10.10.2012 року, та відповідно тому факту, що з 10.10.2012 року ОСОБА_3 не повинна була нараховуватись заробітна плата. Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 в частині стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивачки невиплачену заробітну плату за вересень-грудень 2012 року. Рішення суду в цій частині набрало законної сили. Тому при постановленні додаткового рішення судом першої інстанції не вирішувалося питання за який період ОСОБА_3 була не виплачена заробітна плата, а лише вирішувалося питання розміру нарахованої але не виплаченої заробітної плати за період, який вже був встановлений судовим рішенням, що набрало законної сили.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 зводяться до суми заробітної плати, яка встановлена в акті перевірки Територіальної державної інспекції з питань праці у Чернівецькій області. Проте, колегія суддів вважає, що лист територіальної державної інспекції з питань праці у Чернівецькій області від 21.12.2012 року не є доказом нарахування позивачці заробітної плати і він суперечить довідці ТзОВ «Облторгсервіс» про нараховану але не виплачену заробітну плату №37 від 14 квітня 2015 року.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції щодо розміру стягнення заробітної плати підлягає зміні, із стягненням з відповідача на користь позивачки суми нарахованої але не виплаченої заробітної плати за вересень - грудень 2012 року в сумі 13182, 10 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Облторгсервіс» задовольнити частково.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2015 року змінити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Облторгсервіс» на користь ОСОБА_3 нараховану та не виплачену заробітну плату за вересень-грудень 2012 року в сумі 13182,10 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу його в законну силу.

Головуючий: підпис

Судді: підписи