Справа № 369/7619/15-ц
Провадження № 2/369/3258/15
30.11.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Усатов Д.Д.
при секретарі Кузьменко П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
02.12.2010 р. на підтвердження своїх зобов»язань відповідачем написано розписку, в якій він зобов»язувавсь повернути кошти 01 квітня 2012 р.
09.09.2012 р. відповідачем передано позивачу в рахунок боргу 1200,00 доларів США 00 центів.
Станом на 15 липня 2015 року залишок боргу становить 47 000,00 доларів США 00 центів.
На сьогоднішній день відповідач борг не повернув та повертати відмовляється.
Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 47 000,00 дол. США, що становить 1033781,21 грн. та судові витрати.
В судове засідання позивач не з»явився. Звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання, не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав.
02.12.2010 р. на підтвердження своїх зобов»язань відповідачем написано розписку, в якій він зобов»язувавсь повернути кошти 01 квітня 2012 р.
09.09.2012 р. відповідачем передано позивачу в рахунок боргу 1200,00 доларів США 00 центів.
Станом на 15 липня 2015 року залишок боргу становить 47 000,00 доларів США 00 центів.
На сьогоднішній день відповідач борг не повернув та повертати відмовляється.
За правилами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання).
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Строк повернення у розписці - визначений.
У разі порушення зобов'язання згідно вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.
Згідно ст. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідача.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 631, 1046, 1047, 1049, 1051-1056 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт серія СМ 927479 виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України у Київській області 06.06.2007 року, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 , паспорт серія СК 745881, виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України у Київській області 18.12.1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, суму грошових коштів, наданих згідно договору позики в розмірі 47 000,00 дол.США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 1033781,21 грн..
Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт серія СМ 927479 виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України у Київській області 06.06.2007 року, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Д.Д.Усатов