Провадження № 2/161/3392/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивує тим, що 21 вересня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № VOZ0AN02000815, відповідно до якого останній отримав кредит для купівлі автомобіля в розмірі 53 020,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 20.09.2013 року. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Оскільки позичальник ОСОБА_2 свої зобовязання по договору не виконав, станом на 18.05.2015 року у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі з процентами та комісією в розмірі 99 797,59 грн.

А тому просив, стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 99 797,59 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проте вказав, що на даний час можливості сплачувати кредит не має.

Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України.

Судом встановлено, що 21 вересня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № VOZ0AN02000815, відповідно до якого останній отримав кредит для купівлі автомобіля в розмірі 53 020,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 20.09.2013 року (а.с. 8-10).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, порушуючи умови договору, свої зобовязання за договором належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним.

Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4-7) вбачається, що станом на 18.05.2015 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 99 797,59 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 30 216,62 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 26 758,82 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 2 916,10 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 39 906,05 грн.

Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі 99 797,59 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат, а саме: 997,98 грн. сплачений судовий збір, 180,00 грн. витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 197, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, що проживає за адресою: 43023, м. Луцьк, вул. Конякіна, 10/39, в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № VOZ0AN02000815 від 21.09.2006 року в розмірі 99 797 (девяносто девять тисяч сімсот девяносто сім) гривень 59 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 1 177 (одну тисячу сто сімдесят сім) гривень 98 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук