Справа № 263/1206/15-ц
Провадження № 2/263/786/2015
16 березня 2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Турченка О.В., при секретарі Грачовій О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
Позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, в якому зазначила, що у вказаній квартирі, яка належить їй на праві приватної власності, зареєстрований її колишній чоловік, відповідач у справі, ОСОБА_2, який у 1999 році виїхав до Ізраїлю і до тепер за місцем реєстрації не мешкає, його особистих речей в помешканні немає, витрат на утримання житла не несе. Реєстрація відповідача у належній їй квартирі порушує її права власника даного житлового приміщення, вона також позбавлена права розпоряджатися своїм майном.
Позивачка у судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідачки на підставі ст.224 ЦПК України, заочно.
Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 13.08.1997 року, реєстраційним написом БТІ м. Маріуполя.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 24.07.2003 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 24.07.2003 року.
Відповідно до акту ККП «КК «Західна» від 25.12.2014 року та особового рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з 22.05.1998 року, проте за зазначеною адресою не проживає з березня 1999 року, місце знаходження невідоме.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, оскільки понад один рік він не проживає за зазначеною адресою без поважних причин.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 169, 212, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуто Жовтневим районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя О.В.Турченко