Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2015 Справа №607/15890/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в особі Тернопільської філії Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в особі Тернопільської філії Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», надалі відповідач, в якому просить стягнути 15000 грн. невиплаченого страхового відшкодування та судові витрати, в склад яких входить судовий збір в сумі 243,60 грн. та витрати на оплату експертизи в розмірі 921,60 грн.

Згідно заяви від 25.11.2015р. представник позивача просить справу розглядати без його участі з підтриманням позовних вимог. В судових засіданнях в обґрунтування заявленого позову посилається на ті обставини, що 05 березня 2013 року в м. Тернополі сталася дорожньо-транспортна пригода із вини водія ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС». Працівники ДАІ сторонами ДТП не викликалися, оскільки ОСОБА_2 визнав свою вину і учасниками ДТП був складений Європротокол, в якому було відображено схему ДТП, пояснення водіїв та визначену вартість пошкоджень. Всі необхідні документи були подані в Страхову компанію, однак відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що згідно виконаного експертом дослідження сумісне утворення пошкоджень на автомобілях не можливе, в контакті взаємодії під час заявленого водіями випадку знаходиться на могли. Позивач вважає, що Страхова компанія неправомірно відмовила у виплаті страхового відшкодування, чим порушила його права та інтереси, що змусило звернутися до суду за їх захистом шляхом стягнення матеріальної шкоди в судовому порядку. Крім цього просить стягнути понесені витрати на проведення експертизи.

Згідно заяви представник відповідача просить справу розглядати без його участі та відмовити у задоволенні позову. В засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що згідно висновком експерта ТОВ «Українсько-німецького підприємства «ДЕКРА Експерт» зіткнення транспортних засобів, як вказали водії є не можливим, автомобілі не взаємодіяли між собою, отримавши встановлені механічні пошкодження, а тому не є страховим випадком і для виплати страхового відшкодування немає правових підстав.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив наступне.

05 березня 2013 року в м. Тернополі по вул. Руська-Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Сторони ДТП визначили між собою, що винуватцем ДТП є водій ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПАТ «Страхова група «ТАС» згідно полісу №0839879 від 02.01.2013р.

Як вбачається із матеріалів справи, учасники дорожньо-транспортної пригоди склали Європротокол, в якому відобразили схему ДТП та видимі пошкодження транспортних засобів, зазначивши при цьому вину у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_2

ОСОБА_1 звернувся до Страхової компанії про виплату суми страхового відшкодування, що представником відповідача не заперечується. Однак, для зясування обставин страхового випадку, керуючись ст. 25 Закону України «Про страхування» відповідач звернувся із запитом з приводу проведення транспортно-трасологічного дослідження.

За результатами Висновку №ДА/13-13 від 25.04.2013р. транспортно-трасологічного дослідження пошкоджень на автомобілях НОМЕР_3 та «ВАЗ-21099» д.н.з. НОМЕР_4 встановлено, що сумісне утворення пошкоджень на автомобілях «АУДІ А4» та «ВАЗ 21099» не можливе і це свідчить про те, що зазначені автомобілі згідно із комплексами аналізованих ознак в контактній взаємодії під час заявленого водіями цих автомобілів випадку знаходитись не могли.

Таким чином, враховуючи висновки транспортно-трасологічного дослідження Страхова компанія 30.05.2013р. направила ОСОБА_1 листа про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Суд, дослідивши зібранні по справі докази та оцінивши норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третій особі.

За правилами ст.ст. 36, 37 вказаного Закону після розгляду страховиком наданих йому документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону підставою для відмови Страховика у здійсненні страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про обєкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Як встановлено судом, за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05.03.2013р. в м. Терноплі по вул. Руська-Шевченка водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скористалися наданим ст. 33.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» правом на скорочене оформлення матеріалів ДТП та склали Європротокол, вказавши при цьому вину водія ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Підставою для відмови у виплаті ОСОБА_3 страхового відшкодування на думку Страхової компанії стали результати Висновку транспортно-трасолочічного дослідження, яке показало, що сумісне утворення пошкоджень на автомобілях не можливе, оскільки автомобілі не могли знаходиться в контакті зіткнення.

На клопотання позивача судом була призначена судова трасологічна експертиза.

У відповідності до результатів Висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Тернопільській області від 15.07.2015р. №5-287/15 інженерно-технічної експертизи (транспортно-трасологічного дослідження) аналіз форми, розмірів, локалізації даних пошкоджень дозволяє стверджувати про те, що автомобіль «Ауді» в первинний момент зіткнення контактував своєю лівою передньою частиною із групою відносно твердих предметів (виступаючими частинами іншого транспортного засобу), що були покриті лакофарбовим покриттям сірого кольору та брудом, а також містили в своїй конструкції деталі чорного кольору; пересування цих предметів (іншого транспортного засобу) в первинний момент зіткнення, відносно повздовжньої осі автомобіля, проходило спереду-назад та дещо справа-наліво. Аналіз форми, розмірів, локалізації даних пошкоджень дозволяє стверджувати про те, що автомобіль марки «ВАЗ» в первинний момент зіткнення контактував своєю лівою боковою частиною (задня ліва дверка) із групою відносно твердих предметів (виступаючими частинами іншого транспортного засобу), що були покриті покриттям сірого та вишневого кольорів; пересування цих предметів (іншого транспортного засобу) відносно повздовжньої осі автомобіля проходило спереду-назад та дещо зліва-направо.

Отже, із врахуванням контактних точок було встановлено, що за розмірами, характером утворення, розташування від опорної поверхні, переходом лакофарбового покриття на поверхнях пошкоджених частин транспортних засобів, передня ліва частина автомобіля «Ауді» могла контактувати з лівою боковою часиною автомобіля «ВАЗ», при чому наближено їх взаємне кутове розташування в первинний момент зіткнення могло бути в межах 130 градусів +/- 5 градусів.

Враховуючи наведене, експертом був зроблений висновок про те, що на автомобілях НОМЕР_5 та «ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_4, наявна слідова інформація (пошкодження), яка характерна при зіткненні цих транспортних засобів. Передня ліва частина автомобіля «Ауді А4» могла контактувати з лівою боковою частиною автомобіля «ВАЗ-21099», при чому наближено їх взаємне кутове розташування в первинний момент зіткнення могло бути в межах 130 градусів +/- 5 градусів.

У відповідності до ст.ст. 60, 212 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд приймає до уваги Висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Тернопільській області від 15.07.2015р. №5-287/15 інженерно-технічної експертизи (транспортно-трасологічного дослідження), яким підтверджено факт дорожньо-транспортної пригоди, а відтак і наявність страхового випадку. Висновок транспортно-трасологічного дослідження №ДА/13-13 від 25.04.2013р. ТОВ «Українсько-німецького підприємства «ДЕКРА Експерт» судом відхиляється як необґрунтований, оскільки був проведений за відсутністю учасників ДТП, без попередження експерта про кримінальну відповідність.

Разом з тим, позивачем до матеріалів справи долучений Звіт №92 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «АУДІ А4», який здійснений Тернопільською філії ПП «Автоексперт». Згідно висновку вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «АУДІ А4» в результаті його пошкодження при ДТП без урахування ВТВ та ПДВ становить 12565,17 грн.

ОСОБА_1 в заявленому позові просить стягнути 15000 грн. матеріальної шкоди, однак, приймаючи до уваги вказаний Звіт №92 суд прийшов до висновку, що стягнення підлягає 12565,17 грн. як матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на нормах чинного законодавства, підтвердженні матеріалами справи та не спростовані відповідачем. В частині стягнення 2434,83 грн. слід відмовити як не обгрунтованні та не підтвердженні.

Згідно ст. 86 ЦПК України витрати, повязані із проведення судової експертизи несе сторона, яка заявила клопотання і дані витрати в розумінні ст. 79 Кодексу відносяться до судових витрат.

Стаття 88 Кодексу встановлює, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеній сумі позовних вимог.

Таким чином, на користь позивача із відповідача слід стягнути 921,60 грн. витрат за проведення судової трасологічної експертизи в повному обсязі, і 204,04 грн. судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 16, 1166, 1994 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 212, 218, 223, 294 ЦПК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова група «ТАС» в особі Тернопільської філії ПАТ «Страхова група ТАС» про стягнення 15000 грн. матеріальної шкоди та судових витрат задовольнити частково.

2.Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 12565,17 грн.; 204,04 грн. судового збору; 921,60 грн. витрат за проведення судової експертизи.

3.В частині позовних вимог щодо стягнення із ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 2434,83 грн. матеріальної шкоди в задоволенні відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_4