Справа № 755/7736/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Ластовка Н.Д., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про захист прав споживача,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про захист прав споживача з вимогами щодо стягнення коштів, суми втрат від знецінення грошей, суми за користування залишкам на пенсійному рахунку та моральної шкоди, подавши позовну заяву до Дніпровського районного суду м. Києва на підставі Закону України "Про захист прав споживачів" та ч. 5 ст. 110 ЦПК України.

Вивчивши позовну заяву, встановлено наступне.

Позови, що виникають із кредитних правовідносин, пред'являються до суду за загальними правилами підсудності, визначеними главою 1 розділу III ЦПК.

При цьому, суд має враховувати право споживача на пред'явлення позову також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування цієї особи або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (частина п'ята статті 110 ЦПК).

Позовна заява про вирішення спору, що виникає з кредитних правовідносин, за формою і змістом повинна відповідати загальним правилам, встановленим статтею 119 ЦПК, а залежно від предмета та підстави позову - і вимогам, які містяться у спеціальному законодавстві. Зокрема, у разі пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у заяві має бути викладено обставини, необхідні для ухвалення рішення, зокрема відповідно до статті 39Закону України "Про іпотеку"; у разі пред'явлення позову про захист прав споживачів відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів" у заяві має бути викладено, яке саме право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; способи захисту, яких суд може вжити, тощо.

Разом з тим, позивач звертаючись з позовом до суду з приводу стягнення коштів, суми втрат від знецінення грошей, суми за користування залишкам на пенсійному рахунку та моральної шкоди, посилається на Закону України "Про захист прав споживачів" мотивуючи тим, що картки для проведення безготівкових рахунків не працювали належним чином.

Разом з тим, суд не може погодитися з цією позицією позивача, оскільки правовідносини, що склалися між позивачем та банком не підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" та мають розглядатися судом відповідно до ст. 109 ЦПК України.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Як убачається з позовної заяви і доданих до неї документів, місцезнаходженням "Дельта Банк" є м. Київ, вул. Щорса, 36-б, що не є Дніпровським районом міста Києва.

Відповідно до п. 4) ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається, коли справа не підсудна цьому суду. Згідно із ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Оскільки позивачем судовий збір не сплачувався, відповідно, питання про його повернення судом не вирішується.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 109, 115, 121, 208 - 210, 293, 294 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про захист прав споживача - повернути позивачу для звернення до належного суду.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: