У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 27 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, обґрунтовуючи його тим, що він є власником Ѕ частки житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 Здолбунівського району Рівненської області. Відповідачу належать інші Ѕ частки указаного будинку. Посилаючись на те, що відповідач не бере участі у витратах на утримання та обслуговування будинку, комунальні послуги не сплачує, він просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на Ѕ частки спірного житлового будинку, що належить на праві власності ОСОБА_3 та припинити право власності останнього на належні йому Ѕ частки.

Заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 червня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на Ѕ частки житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 Здолбунівського району Рівненської області, що належить на праві власності ОСОБА_3 Припинено право власності ОСОБА_3 на Ѕ частки указаного житлового будинку.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 27 березня 2015 року заочне рішення місцевого суду скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо необхідності витребування матеріалів справи та їх перевірки.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Оскільки вищезазначена касаційна скарга розглянута судом касаційної інстанції по суті й у відкритті касаційного провадження відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги поверненню не підлягає (Постанова Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року № 6-138цс14).

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 27 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний