Справа № 128/4267/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі Гавріловій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вінницько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи вимоги тим, що 29.01.2014 року помер її чоловік, ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з земельної ділянки площею 0,0434 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області передана для ведення сільськогосподарського виробництва.

Після смерті ОСОБА_2 позивач є спадкоємицею першої черги за законом та спадщину після смерті чоловіка прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору.

Інші спадкоємці, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 відсутні.

04.09.1997 року померла рідна сестра чоловіка позивача - ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,0434 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області передана для ведення сільськогосподарського виробництва.

Єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 була рідна мати померлої ОСОБА_5 та яка прийняла спадщину після смерті своєї доньки, отримавши свідоцтво про право на спадщину.

Однак, ОСОБА_2 за життя зміг оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права лише на 1/3 частину земельної ділянки, оскільки на момент смерті ОСОБА_4 були наявні ще двоє спадкоємців першої черги за законом, які не прийняли спадщину після її смерті і не вчинили жодних дій щодо прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_5 є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті своєї доньки ОСОБА_4.

19.09.2002 року ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з земельної ділянки площею 0,0434 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області передана для ведення сільськогосподарського виробництва.

27.06.1994 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповідала ОСОБА_2 своє майно.

Таким чином, чоловік позивача - ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, спадщину після її смерті він прийняв у встановлений законом строк і отримав на іншу частину спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08 серпня 2003 року, виданого ОСОБА_6, державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори, яке зареєстроване в реєстрі за № 2-2510 на земельну ділянку площею 0,0410 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28 жовтня 2005 року, виданого ОСОБА_7, державним нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори, яке зареєстроване в реєстрі за № 1-2563 на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0434 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30.01.2013 року за позивачем, як за спадкоємцем ОСОБА_5, було визнано право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0434 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області, надану для ведення садівництва, кадастровий номер :05:001:0160. Також на підставі зазначеного рішення суду було визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія ВН, виданий ОСОБА_3 сільською радою Вінницького району Вінницької області 10 лютого 1994 рок на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради 14 сесії 21 скликання від 18.12.1993 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 557- ОСОБА_4.

Однак реалізувати належним чином своє право на спадщину після смерті чоловіка на 100% даної земельної ділянки позивач не має можливості, так як в державному акті на право приватної власності на землю помилково вказано, що земельна ділянка надана для сільськогосподарського виробництва.

Таким чином, 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0434 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області, надану для ведення садівництва, кадастровий номер :05:001:0160 залишилися не оформленими ОСОБА_2, хоча фактично усю спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла лише її мати ОСОБА_5, інші спадкоємці спадщину не прийняли та на неї не претендують.

Згідно рішення 14 сесії 21 скликання ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району від 18.12.1993 року та додатку до нього, цільове призначення земельних ділянок, які були передані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у власність, визначене для ведення садівництва, зазначено, що це землі садівницького колективу «Підлісний» с. масиву Вінницькі Хутори - 2 і саме на дану земельну ділянку відкрилася спадщина.

ОСОБА_2 спадщину після смерті матері прийняв, оформив своє право на інше спадкове майно.

Так як фактичне цільове призначення земельної ділянки для ведення садівництва, позивач має право на спадщину в порядку спадкування за законом на земельну ділянку відповідно до її фактичного цільового призначення.

За наведених обставин, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позов підтримує, змін та доповнень не має, просить його задоволити.

Відповідач, представник Вінницько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

29.01.2014 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 276983 від 30.01.2014 року (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з земельної ділянки площею 0,0434 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області передана для ведення сільськогосподарського виробництва, що раніше належала ОСОБА_4 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВН, виданого ОСОБА_3 сільською радою Вінницького району Вінницької області 10 лютого 1994 рок на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради 14 сесії 21 скликання від 18.12.1993 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 557 (а.с. 18).

Після смерті ОСОБА_2 позивач є спадкоємицею першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АМ № 316639 від 03.11.1974 року (а.с. 8).

Спадщину після смерті чоловіка позивач прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 37898875 від 17.07.2014 року ( а.с. 9).

Інші спадкоємці, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 відсутні, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної після його смерті.

04.09.1997 року померла рідна сестра чоловіка позивача - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 016249 від 04.09.1997 року (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,0434 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області передана для ведення сільськогосподарського виробництва, що раніше належала ОСОБА_4 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВН, виданого ОСОБА_3 сільською радою Вінницького району Вінницької області 10 лютого 1994 рок на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради 14 сесії 21 скликання від 18.12.1993 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 557 (а.с. 18).

Єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 була рідна мати померлої ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 (а.с. 14), свідоцтвом про шлюб матері ОСОБА_5 серії 1-АМ № 441572 від 20.03.1981 року, згідно якого вона змінила своє прізвище «Клименко» на «Бондаревську» після реєстрації шлюбу 20.03.1981 року з ОСОБА_8 (а.с.17).

ОСОБА_5 єдина прийняла спадщину після смерті своєї доньки ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28 жовтня 2005 року, виданого ОСОБА_7, державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори, яке зареєстроване в реєстрі за № 1-2563 (а.с. 21). В даному свідоцтві зазначено, що земельна ділянка площею 0,0434 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області належала ОСОБА_4, яка померла 04 вересня 1997 року, спадкоємцем якої була матір померлої - ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Однак, ОСОБА_2 за життя зміг оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права лише на 1/3 частину земельної ділянки, оскільки на момент смерті ОСОБА_4 були наявні ще двоє спадкоємців першої черги за законом, які не прийняли спадщину після її смерті і не вчинили жодних дій щодо прийняття спадщини, що підтверджується відомостями з Третьої Вінницької державної нотаріальної контори.

Згідно статті 553 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на момент відкриття спадщини, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Згідно статті 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_5 є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті своєї доньки ОСОБА_4.

19.09.2002 року померла мати чоловіка позивача - ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 173624 від 23.09.2002 року (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з земельної ділянки площею 0,0434 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області передана для ведення сільськогосподарського виробництва, що раніше належала згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ВН, виданого ОСОБА_3 сільською радою Вінницького району Вінницької області 10 лютого 1994 рок на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради 14 сесії 21 скликання від 18.12.1993 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 557- ОСОБА_4, яка померла 04 вересня 1997 року, спадкоємцем якої була матір померлої - ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

27.06.1994 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповідала ОСОБА_2 своє майно. Даний заповіт був посвідчений Четвертою Вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 5-706 (а.с. 19).

Оглядом спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 встановлено, що чоловік позивача ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, спадщину після її смерті він прийняв у встановлений законом строк і отримав на іншу частину спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08 серпня 2003 року, виданого ОСОБА_6, державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори, яке зареєстроване в реєстрі за № 2-2510 на земельну ділянку площею 0,0410 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28 жовтня 2005 року, виданого ОСОБА_7, державним нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори, яке зареєстроване в реєстрі за № 1-2563 на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0434 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Також, рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30.01.2013 року визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ВН, виданий ОСОБА_5 ОСОБА_3 сільською радою Вінницького району Вінницької області 10 лютого 1994 року на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області 14 сесії 21 скликання від 18.12.1993 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 555; визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ВН, виданий ОСОБА_4 ОСОБА_3 сільською радою Вінницького району Вінницької області 10 лютого 1994 року на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області 14 сесії 21 скликання від 18.12.1993 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 557; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08 серпня 2003 року, видане ОСОБА_6, державним нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори, яке зареєстроване в реєстрі за № 2-2510 на імя ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0410 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28 жовтня 2005 року, видане ОСОБА_7, державним нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори, яке зареєстроване в реєстрі за № 1-2563 на імя ОСОБА_2 на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0434 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області; визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 19 вересня 2002 року в місті Вінниці, на земельну ділянку площею 0,0410 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення садівництва; визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 19 вересня 2002 року в місті Вінниці, на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0434 га у межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої - для ведення садівництва, кадастровий номер :05:001:0160.

У відповідності до норм ст. 61 ч. 3 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою третьої Вінницької державної нотаріальної контори від 17.11.2015 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0434 га у межах згідно з планом, що розташована на території Вінницько Хутірської сільської ради, Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення садівництва, кадастровий номер :05:001:0160, після смерті її чоловіка, оскільки у ОСОБА_2 не виникло право власності на вказану земельну ділянку.

Згідно рішення 14 сесії 21 скликання ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району від 18.12.1993 року та додатку до нього, цільове призначення земельних ділянок, які були передані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у власність, визначене для ведення садівництва, зазначено, що це землі садівницького колективу «Підлісний» с. масиву Вінницькі Хутори - 2 і саме на дану земельну ділянку відкрилася спадщина (а.с.22 - 24). Дана обставина була також встановлена рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30.01.2013 року.

Дані правовідносини регулюються:

- ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом;

- ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення;

-ст. 1261 ЦК України зазначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки;

-згідно ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За даних обставин, оскільки ОСОБА_2 спадщину після смерті матері прийняв, оформив своє право на інше спадкове майно; фактичне цільове призначення земельної ділянки для ведення садівництва, позивач має право на спадщину в порядку спадкування за законом на земельну ділянку відповідного до її фактичного цільового призначення, з огляду на що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 328,1225, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 59, 60, 88, 174, 197, 209, 212 215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 29.01.2014 року, на земельну ділянку площею 0,0434 га у межах згідно з планом, що розташована на території Вінницько Хутірської сільської ради, Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення садівництва, кадастровий номер :05:001:0160.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: