АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1671/15 Доповідач - Кукліна Н.О.
Категорія : договірні Головуючий 1 інст. - Сенаторов В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Кукліної Н.О.

С у д д і в Черкасова В.В.

Пономаренко Ю.А.

За участі секретаря Лашакової Д.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про стягнення незаконно списаних коштів та визнання незаконної заборгованості

по апеляційній скарзі Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк"

на рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ПАТ Комерційний Банк "Приватбанк" звернувся до суду з в позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №НАХRRХ11360826 від 20 грудня 2007 року у розмірі 24544,23 грн. . В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до укладеного договору від 20.12.2007 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 3989,03 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором зі сплати кредиту, відсотків, комісії не виконав, в зв'язку з чим банк змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав і в червні 2014 року подав зустрічну позовну заяву до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення незаконно списаних кошти з його заробітної картки за період з 24 грудня 2013 року у розмірі 6456,14 грн., визнати його заборгованість перед банком незаконно нарахованою та повністю списати суму заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 20.12.2007 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір у розмірі 3989,03 грн. строком на 1 рік. Кредит сплачений не був, позивач жодних дій для стягнення з нього заборгованості не вчинив. Згідно ст. ст.257, 258 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки, а для стягнення неустойки - один рік.В червні 2013 року позивачем була оформлена заробітна картка у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк». В цей же час йому стало відомо про те, що сума боргу за кредитом складає 24244,23 грн., з яких 3989,04 грн. - тіло кредиту та 21099,89 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань. Крім того згідно розрахунку, який надав Банк у позові, були нараховані ще 2 штрафи - 500 грн. та 1144,96 грн. Вважає, що нарахована пеня в розмірі 21099,89 грн. не відповідає законодавству України, оскільки вона перевищує 50 % загальної вартості кредиту. Також без його згоди з перебігом строку позовної давності за період з 24.12.2013 р. по 23.05.2014 р. банк щомісячно списував 50% від заробітної плати заборгованість, загальна сума незаконно списаних коштів за 6 місяців становить 6456,14 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.12.2014 року позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом залишена без розгляду.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення незаконно списаних коштів та визнання незаконної заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» незаконно списані з заробітної картки грошові кошти у розмірі 3301,60 грн. Вирішено питання про судові витрати. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Приватбанк" ставиться питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4, щодо стягнення суми 3301,60 грн. та ухваленні нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що суд першої інстанції не визначився з правовідносинами які виникли між сторонами, не врахував що права та обов'язки сторін закріплені в договорах, які підлягають виконанню, якщо сторони про них домовились. Банк мав повноваження на списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_4 на погашення заборгованості за кредитом. Наявність заборгованості за кредитом, що складається із суми штрафів в 15282 грн., підтверджується додаткової угодою №1 від 11 серпня 2014 року, укладеною між сторонами. Також судом вже вирішувався аналогічний спір щодо списання з банківського рахунку ОСОБА_4 одних і тих же грошових коштів на погашення того самого кредиту, рішення набрало законної сили, не скасовано.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення незаконно списаних коштів та визнання незаконної заборгованості сторонами не оскаржується і судом апеляційної інстанції згідно до ст. 303 ЦПК України не переглядається.

Позивач за зустрічним позовом про час та місце розгляду справи повідомлений , в судове засідання повторно не з'явився , про причини неявки не повідомив. Неявка позивача, належно повідомленого про час та місце розгляду справи згідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача за зустрічним позовом, обговоривши наведені в скарзі доводи та перевіривши матеріали справи знаходить апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до укладеного договору №НАХRRХ11360826 від 20 грудня 2007 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 3989,03 грн. строком на один рік. 28 червня 2013 року в ПАТ КБ "Приватбанк" на ім'я ОСОБА_4 відкрито картковий рахунок НОМЕР_1, з якого починаючи з 24 грудня 2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитом списувалися грошові кошти.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4 до ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення незаконно списаних коштів з заробітної картки грошові кошти у розмірі 3301,60 грн. , суд першої інстанції виходив із доведеності їх списання поза межами розміру заборгованості за кредитом та з перебігом строку позовної давності щодо вимог про стягнення сум пені та штрафу.

При ухваленні такого рішення суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи , яку розглянув у відсутність сторін, не врахував, що на час подачі зустрічного позову у провадженні Червонозаводского районного суду м.Харкова вже знаходилася цивільна справа за аналогічним позовом ОСОБА_4 , пред'явленого в квітні 2014 року до ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення незаконно списаних коштів, починаючи з 24 грудня 2013 року, на погашення заборгованості за кредитним договором №НАХRRХ11360826 від 20 грудня 2007 року, з підстав списання коштів за межами позовної давності та без його згоди з карткового рахунку НОМЕР_1 , відкритого на його ім'я в червні 2013 року в ПАТ КБ "Приватбанк", та визнання незаконної заборгованості за кредитним договором №НАХRRХ11360826 від 20 грудня 2007 року.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14 серпня 2014 року змінено, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про стягнення незаконно списаних коштів з карткового рахунку НОМЕР_1, відкритого на ім'я ОСОБА_4 в ПАТ КБ "Приватбанк", на погашення заборгованості за кредитним договором №НАХRRХ11360826 від 20 грудня 2007 року.Рішення набрало законної сили , не скасовано.

Згідно ст.. 205 ч.1 п.2 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справ, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі в зв'язку з відмовою позивача від позову або укладанням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів визнає, що наявність рішення апеляційного суду від 18 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, унеможливлювало повторний розгляд судом першої інстанції справи з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Колегія суддів , перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає , що рішення судом першої інстанції в частині в задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 підлягає скасуванню відповідно до вимог ч.1 ст.310 ЦПК України із закриттям провадження у справі у цій частині вимог .

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 310, 205 ч.1 п.2 ,313, 317, 319, 323, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року в частині вирішення позову ОСОБА_4 до Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про стягнення 3301,60 грн. незаконно списаних коштів скасувати.

Закрити провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про стягнення 3301,60 грн. незаконно списаних коштів з карткового рахунку НОМЕР_1, відкритого на ім'я ОСОБА_4 в ПАТ КБ "Приватбанк".

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :