справа № 274/6709/14-ц
н/п № 2/0274/408/15
20.02.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Щербак Д.С., при секретарі Поступайло Х.О., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
У грудні 2014 року позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач проживає без реєстрації за вказаною вище адресою, квартира належить їй на праві договору купівлі-продажу від 05.06.2014 року. Також, за вказаною адресою зареєстрований відповідач.
Відповідач прописаний, але не проживає у квартирі з квітня 2014 року, позивач з ним ніяким чином не спілкується.
Таким чином, позивач, враховуючи, що відповідач у будинку не проживає, не сплачує комунальні рахунки, не несе витрат по його утриманню, вважає, що відповідач втратив право на користування зазначеним житлом, тому просить суд її позов задовольнити.
У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заперечень на позов не надходило.
В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до думки, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимогам ст.391 ЦК України, власник майна має право вимоги усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.71 ЖК України, відповідач не проживав у житловому будинку більш шести місяців без поважних причин, тому втратив право користування цим житлом.
Враховуючи те, що відповідач з квітня 2014 року не проживає за місцем своєї реєстрації у квартирі, яка є власністю позивача, суд вважає, що відповідач втратив право на користування цим житловим приміщенням.
Крім того, відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки.
Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмір 243,60 гривень.
На підставі викладеного, ст.391 ЦК України, ст.71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст.3, 6, 10, 11, 56-60, 79, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку квартири АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 243,60 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Д.С. Щербак