Справа № 185/8829/14-ц
Провадження № 2/185/77/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Врони А.О., за участю секретаря Мікаілова Т.М.., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів, -

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», в якому просить (з урахуванням уточнення позову від 22 жовтня 2015 року) стягнути суму банківського вкладу в розмірі 800 євро, що еквівалентно 19516,80грн., з нарахованими відсотками за період з 23 вересня 2013 року по 22 жовтня 2015 року в розмірі 160,16 євро, що еквівалентно 3907,26грн. за депозитним договором №SAMDN7199 від 23 вересня 2013 року, стягнути суму банківського вкладу в розмірі 15143,71грн. з нарахованими відсотками за період з 23 вересня 2013 року по 22 жовтня 2015 року в розмірі 7294,65грн. за депозитним договором №SAMDN7055 від 23 вересня 2013 року.

Позовна заява мотивована тим, що 23 вересня 2013 року з ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» було укладено депозитний договір «Стандарт» № SAMDN7199. з умовами якого позивач передала банкові грошові кошти в сумі 800 євро для розміщення на депозитному вкладі. З урахуванням курсу євро до національної валюти України , встановленого Національним банком України станом на 28 липня 2015 року сума покладених мною на депозит грошових коштів складає 800 євро х 24,396 грн. = 19516,80 грн. Станом на 22 жовтня 2015 року з моменту укладення договору пройшло 3 роки та 1 місяць, тобто 3,08 роки у звязку із чим за цей період позивачу за депозитним договором повинно бути нараховано за час користування коштами проценти 160,16 євро (800 євро х 6.5 % х 3,08 роки), що на даний час з урахуванням курсу євро до української гривні складає 160,16 євро х 24,396 грн. = 3907,26 грн. Окрім цього, того ж 23 вересня 2013 року було оформлено у відповідача ще один депозитний вклад «Стандарт на 6 місяців» за заявою № SAMDN7055. згідно якого позивач розмістила на депозиті 3450 грн., що підтверджується самою заявою на оформлення вкладу та банківською квитанцією на вказану суму. Строк даного вкладу був встановлений терміном 6 місяців, по 23 березня 2014 року включно, відсоткова ставка була встановлена в розмірі 17 % річних. Згідно п.1 заяви на оформлення вкладу він щомісяця поповнювався на суму отриманої позивачем в управлінні Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі пенсії. Тобто, за час дії депозитного договору з 23 вересня 2013 року по 23 березня 2014 року на депозитний рахунок було загалом перераховано 11693,71 грн., про що свідчить довідка управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі від 02 вересня 2014 року за №4350 та відомість щодо перерахування пенсійних виплат за період з вересня 2013 року по серпень 2015 року, яку було надано управлінням Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі. Станом на 22 жовтня 2015 року з моменту укладення договору пройшло 3 роки та 1 місяць, тобто 3,08 роки у звязку із чим за цей період позивачу за депозитним договором повинно бути нараховано відсотки за час користування грошовими коштами: 3450 грн. х 17 % х 3,08 роки = 1806,42 грн. З вересня 2013 року по 22 жовтня 2015 року : 1670,53 (розмір пенсії за вересень 2013 року) х 17 % х 3 роки = 852,21 грн. З жовтня 2013 року по 22 жовтня 2015 року : 1670,53 грн. х 17 % х 2,92 роки = 829,48 грн. З листопада 2013 року по 22 жовтня 2015 року : 1670,53 грн. х 17 % х 2,84 роки = 806,76 грн. З грудня 2013 року по 22 жовтня 2015 року : 1670,53 грн. х 17 % х 2,76 роки = 784,03 грн. З січня 2014 року по 22 жовтня 2015 року : 1670,53 грн. х 17 % х 2,68 роки = 761,31 грн. З лютого 2014 року по 22 жовтня 2015 року : 1670,53 грн. х 17 % х 2,6 роки = 738,58 грн. З березня 2014 року по 22 жовтня 2015 року : 1670,53 грн. х 17 % х 2,52 роки = 715,86 грн. Таким чином, загальна сума відсотків складає 7294,65 грн. Після спливу терміну дії обох вкладів, тобто після 23 березня 2014 року позивач відповідно до умов укладених договорів звернулась до відповідача із заявами про повернення грошових коштів із нарахованими на суму вкладів відсотками, що підтверджується копією заяви на адресу відповідача від 02 квітня 2014 року. Проте на звернення про повернення грошових коштів відповідач направив відповідь від 15 травня 2014 року про неможливість задоволення вимог у звязку із тим, що самі депозити мною було оформлено на території Автономної Республіки Крим, яку було окуповано Російської Федерацією, внаслідок чого банком було призупинено обслуговування клієнтів та роботу відділень Кримського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк». Однак зазначені посилання відповідача не мають жодного правового значення, оскільки обидва депозитні договори було укладено із юридичною особою - ПАТ КБ «Приватбанк», яка виступала стороною за договором, має статус самостійної юридичної особи та юридична адреса реєстрації якої - м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50. Грошові кошти передавалися саме ПАТ КБ «Приватбанк» , який і повинен їх повернути з нарахованими відсотками згідно умов укладених договорів. Законодавством України щодо правового режиму на окупованій території Автономної Республіки Крим, зокрема, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не встановлено ніяких обмежень щодо прав вкладників до банківських установ, зокрема, банків, які здійснюють свою діяльність на всій території України. З приводу ситуації, що склалася позивач скаржилась до Національного банку України та 13 червня 2014 року отримала від зазначеної установи відповідь, яка також не вирішує проблеми, у звязку із чим єдиним варіантом захисту прав є звернення до суду із даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовну заяву на підставі доводів позову.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відокремлений підрозділ ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АРК та міста Севастополь не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність після окупації АРК та міста Севастополь. Окупаційна влада ще з травня 2014 року фактично здійснила конфіскацію частини майнового комплексу ПАТ КБ «ПриватБанк», що використовувалась у банківській діяльності відокремленого підрозділу ПАТ КБ «ПриватБанк» - філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк». ОСОБА_4 Росії було прийнято рішення № РН-ЗЗ/І від 21.04.2014 року про припинення з 21.04.2014 року діяльності відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". Вказане було підставою для придбання автономною некомерційною організацією "Фонд захисту вкладників" прав (вимог) по вкладам і здійснення компенсаційних виплат у порядку, встановленому статтями 7 та 9 Федерального Закону від 02.04.2014 року № 39-ФЗ. Згідно з ст.7 Федерального Закону № 39-ФЗ ОСОБА_4 Росії направлено на адресу автономної некомерційної організації "Фонд захисту вкладників"повідомлення про виникнення підстав для придбання автономною некомерційною організацією "Фонд захисту вкладників" прав (вимог) по вкладам, що розміщені в структурних підрозділах банків. Таким чином, автономна некомерційна організація "Фонд захисту вкладників" взяв на себе зобов'язання здійснювати компенсаційні виплати у тому числі вкладникам Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "ПриватБанк", поза волею відповідача, за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АРК та міста Севастополь. ОСОБА_3 було укладено депозитні договори в регіональному відділенні Кримського РУ ПАТ КБ ПриватБанк. Отже, згідно вказаного закону вона підпадає під категорію осіб, які мають право на звернення до автономної некомерційної організації "Фонд захисту вкладників" для викупу прав (вимог) та виплати їй компенсаційних виплат по договору банківського рахунку.

Заслухавши представників сторін та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позову частково з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами підтверджено, що 23 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» укладено договір №SAMDN7199 «Стандарт», згідно умов якого ОСОБА_3 передала для розміщення на депозиті грошову суму в розмірі 800 євро, вклад оформлено на 183 календарних дня по 23.03.2014 року включно, вклад зараховується на особистий рахунок №6655, на суму вкладу нараховуються проценти в розмірі 6,5% річних, проценти за вкладом зараховуються на рахунок/карту №6655, оригінал договору оглянуто в судовому засіданні.

Згідно пунктів 2,6,15 вказаного вище договору мінімальний строк вкладу 6 місяців. Нарахування процентів на суму вкладу починається з першого робочого дня після надходження грошей до банку та нараховується за кожний календарний день. Якщо після закінчення строку вкладу клієнт не заявляє про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще на один строк, строк продовжується неодноразово без відвідування клієнтом банку. Новий строк вкладу та новий мінімальний строк вкладу починається з дня, наступного після дати закінчення минулого строку вкладу.

Згідно квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21 вересня 2013 року ОСОБА_3 сплатила ПАТ КБ «ПриватБанк» 800 євро в рахунок вкладу за договором №SAMDN7199, оригінал квитанції оглянуто в судовому засіданні.

Згідно заяви №SAMDN7055 від 23 вересня 2013 року на оформлення вкладу «Стандарт на 6 міс.» ОСОБА_3 просила оформити депозитний вклад на перелічених в заяві умовах, бажала розмістити в ПАТ КБ «ПриватБанк» вклад в розмірі 3450 грн. на строк 6 місяців по 23.03.2014 року з виплатою 17% річних. Вказана заява була отримана представником ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується підписом працівника ПАТ КБ «ПриватБанк», оригінал заяви оглянуто в судовому засіданні.

Згідно квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21 вересня 2013 року ОСОБА_3 сплатила ПАТ КБ «ПриватБанк» 3450 грн. в рахунок вкладу за договором №SAMDN7055, оригінал квитанції оглянуто в судовому засіданні.

Згідно листа від 02 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з вимогою надати доступ до грошових коштів, які наявні на депозитних вкладах №SAMDN7199 та №SAMDN7055, у звязку із закінченням строку договору та бажанням отримати грошові кошти, наявні на депозитних рахунках.

Однак згідно листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 15.05.2014 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі грошових коштів за депозитами, оскільки відсутня законодавча база, яка б визначала юридичний статус та основи банківської системи України в Криму з врахуванням тих змін, які відбулись останнім часом у суспільстві.

Згідно пояснень, наданих представником ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні, немає відомостей щодо повернення ОСОБА_3 сум грошових вкладів після звернення до банку та процентів, які нараховані за вкладом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.ч. 1,3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Положення ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу грошових коштів за договором банківського вкладу згідно договору №SAMDN7199 від 23 вересня 2013 року після звернення до ОСОБА_4 та в подальшому.

Відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором вкладу №SAMDN7199 від 23 вересня 2013 року, не повернув вклад з нарахованими відсотками, порушив вимоги чинного законодавства України, зокрема, норми Цивільного кодексу України, п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України 03.12.2003 року N 516, діяв всупереч умов договору, укладеного між сторонами у справі.

Таким чином, позивачу підлягають поверненню сума вкладу за договором №SAMDN7199 від 23 вересня 2013 року в розмірі 800 євро та проценти, нараховані за даним вкладом, в розмірі 108,13 євро.

Проценти за договором банківського вкладу №SAMDN7199 від 23 вересня 2013 року в розмірі 108,13 євро нараховані за період з 23 вересня 2013 року по 22 жовтня 2015 року, кінцевий день нарахування згідно позовних вимог, (6,5% х 800 євро / 100 % х 2 (з 23 вересня 2013 року по 23 вересня 2015 року) = 104 євро; 52 євро / 365 календарних днів х 29 календарних днів (з 24 вересня 2015 року по 22 жовтня 2015 року) = 4,13 євро; 104 євро + 4,13 євро = 108,13 євро).

Однак позивачем не було надано, матеріали справи не містять договору банківського вкладу №SAMDN7055, укладеного між сторонами у справі.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно заяви №SAMDN7055 від 23 вересня 2013 року на оформлення вкладу «Стандарт на 6 міс.» ОСОБА_3 просила оформити депозитний вклад на перелічених в заяві умовах, підписом працівника ПАТ КБ «ПриватБанк» підтверджено отримання заяви представником ПАТ КБ «ПриватБанк».

Проте матеріали справи не містять підтвердження досягнення згоди між сторонами щодо конкретних умов договору банківського вкладу.

Позивач не надав доказів, матеріали справи не містять відомостей щодо перерахування управлінням Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області пенсії позивача на рахунок 0362 згідно заяви позивача №SAMDN7055 від 23 вересня 2013 року, відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк».

Заява позивача №SAMDN7055 від 23 вересня 2013 року не містить такої запропонованої умови договору банківського вкладу як перерахування сум, отриманої позивачем пенсії, на рахунок 0362.

Згідно листа управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року пенсія, нарахована ОСОБА_3, перераховувалась на рахунок №33Е/НОМЕР_1, відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно заяви ОСОБА_3 від 22 листопада 2010 року.

Згідно із ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Оглянута в судовому засіданні квитанція ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21 вересня 2013 року підтверджує сплату ОСОБА_3 ОСОБА_5 КБ «ПриватБанк» 3450грн. в рахунок вкладу за договором №SAMDN7055.

Враховуючи, відсутність відомостей щодо повернення позивачу ОСОБА_4 3450грн., сплачених позивачем, вказана сума підлягає стягненню з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,88,209,212,214-215,218 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 суму грошового вкладу за договором №SAMDN7055 в розмірі 3450 (три тисячі чотириста пятдесят) грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 суму грошового вкладу за договором №SAMDN7199 від 23 вересня 2013 року в розмірі 800 (вісімсот) євро та проценти за договором №SAMDN7199 від 23 вересня 2013 року в розмірі 108 (сто вісім) євро 13 євроцентів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 264 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Рішення в повному обсязі складено 07 грудня 2015 року.

Суддя А. О. Врона