АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6474/15 Головуючий 1-ї інстанції Прошутя І.Д.
Справа № 646/1184/14-ц Доповідач Довгаль А.П.
Категорія: витребування майна
РІШЕННЯ

іменем України

07 грудня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - судді Малінської С.М. ,

суддів - Бровченка І.О., Піддубного Р.М.

за участю секретаря : Єрьоменка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м.Харкові справу за апеляційними скаргами прокуратури м. Харкова та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 року по справі за позовом першого заступника прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: фізична особа підприємець ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування майна,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року перший заступник прокурора м. Харкова звернувся до суду з вищевказаним позовом в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, в обґрунтування якого зазначав, що проведеною прокуратурою м. Харкова перевіркою встановлено, що нежитлові приміщення №№ 13, 14, 14а, 14б, 14в, 14г, 15, 15а, 15б, 16, 16а, 16б, 16в, 16г, 16д, 16е, 17, 17а, в літ. «А-4», загальною площею 183,2 кв.м. розташовані за адресою: м.Харків, вул.Кірова, 20 є власністю територіальної громади м.Харкова. Будинок № 20 по вул.Кірова, літ. «А» у м. Харкові є обєктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підставі рішення 12-ї сесії Харківської міської ради народних депутатів від 28 вересня 1992 року та на теперішній час перебувають на балансі КП «Жилкомсервіс». Під час перевірки встановлено, що 25 лютого 2008 року між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_6 було укладено договір оренди спірних приміщень. У подальшому, рішенням Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Санвест» від 17 червня 2008 року у справі №12-ПТС-08 було розірвано вказаний договір оренди, виселено орендаря ОСОБА_6 зі спірних приміщень, стягнуто з нього заборгованість за договором оренди та визнано право власності на спірні приміщення за ОСОБА_4

16 липня 2008 року Господарський суд Харківської області видав наказ на виконання рішення третейського суду. 03 вересня 2008 року ОСОБА_4 подарувала спірні приміщення своєму чоловікові ОСОБА_5, який 07 листопада 2009 року продав спірні приміщення співвідповідачам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

23 квітня 2012 року господарський суд Харківської області скасував вищевказане рішення третейського суду за заявою прокурора. Під час розгляду Господарським судом заяви прокурора про скасування рішення третейського суду було встановлено, що будинок №20 по вул.Кірова у м.Харкові літ. «А» належить до комунальної власності територіальної громади м.Харкова, а спірні приміщення в період з 2007 по 2012 року в оренду субєктам господарювання позивачем у цій справі не передавалися.

На теперішній час спірне нерухоме майно перебуває у господарському віданні КП «Жилкомсервіс». Оскільки спірне майно вибуло з володіння власника територіальної громади м.Харкова поза його волею, а рішення третейського суду, на підставі якого було визнано право власності на спірне майно, скасоване, прокурор, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив витребувати у ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 нежитлові приміщення підвалу №№ 13, 14, 14а, 14б, 14в, 14г, 15, 15а, 15б, 16, 16а, 16б, 16в, 16г, 16д, 16е, 17, 17а, в літ. «А-4», загальною площею 183,2 кв.м. що розташовані за адресою: м.Харків, вул.Кірова, 20 .

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційних скаргах прокурор м. Харкова та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради просили рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню , виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківської міської ради від 28 вересня 1992 року «Про комунальну власність міста» було прийнято у комунальну власність міста обєкти згідно з переліком додатком № 1 по кожному з житлово-експлуатаційних управлінь районів м. Харкова.

Листом КП "Жилкомсервіс" від 14 лютого 2012 року № 2924/2/07-05 підтверджується, що будинок № 20 по вул. Кірова у м. Харкові (літ «А»), в тому числі і підвальні приміщення передані у господарське відання КП "Жилкомсервіс" та перебувають на балансі підприємства відповідно до розпорядження від 28 лютого 2007 року №187. Будинок знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова (а. с. 8).

25 лютого 2008 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 укладено договір оренди нежитлових приміщень, загальною площею 183,2 кв. м, що знаходяться за адресою: вул. Кірова, 20 у м. Харкові (а. с. 13-16).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при товарній біржі "Санвест" від 17 червня 2008 року розірвано вказаний вище договір оренди, виселено орендаря ОСОБА_6 зі спірних приміщень, стягнуто з нього заборгованість за договором оренди та визнано за ОСОБА_4 право власності на нежитлові приміщення загальною площею 183,2 кв.м., що знаходяться за адресою: вул. Кірова, 20 у м. Харкові. Крім того, вказаним рішенням третейський суд зобов'язав Комунальне підприємство "Харківське бюро технічної інвентаризації" зареєструвати за ФОП ОСОБА_4 право власності на ці приміщення.

16 липня 2008 року господарський суд Харківської області у справі № 29/344-08 визнав вказане рішення третейського суду та видав наказ на його виконання (а. с. 22 - 26).

На підставі рішення третейського суду від 17 червня 2008 року, ухвали та наказу господарського суду Харківської області від 16 липня 2008 року ФОП ОСОБА_4 зареєструвала на свої ім'я право власності на вказані нежитлові приміщення.

03 вересня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування, за яким останній отримав у власність спірні нежитлові приміщення (а.с. 27).

07 листопада 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу спірних приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 11592 (а. с. 29).

На підставі зазначеного вище договору купівлі-продажу 08 грудня 2009 року КП «Харківське МБТІ» зареєструвало за вказаними особами відповідачами по справі право власності по 1/3 частини за кожним на нежитлові приміщення, загальною площею 183,2 кв. м, що знаходяться за адресою: вул. Кірова. 20 у м. Харкові (а.с. 30-32).

23 квітня 2012 року господарський суд Харківської області у справі за позовом першого заступника прокурора м. Харкова в інтересах держави скасував вищевказане рішення третейського суду як таке, що ухвалено з порушенням вимог чинного законодавства (а. с. 33 - 39).

Таким чином, спірні приміщення є власністю територіальної громади м.Харкова та вибули з володіння власника поза його волею.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Найважливішим цивільно-правовим засобом захисту права власності є віндикація - витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння шляхом подання до суду віндикаційного позову.

Вказаний засіб захисту права власності передбачений ст. 387 ЦК України (на яку посилався прокурор м. Харкова в інтересах держави, як на підставу для задоволення заявлених ним позовних вимог), згідно якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Віндикаційний позов є речово-правовим позовом, що може бути пред'явлений лише у випадку відсутності між позивачем та відповідачем зобов'язальних правовідносин. У зв'язку з цим, у випадках, коли підставою для позову про повернення у натурі майна є невиконання відповідачем обов'язку щодо його повернення, такий позов не є віндикаційним.

Позивачем за віндикаційним позовом є власник майна. Відповідачем за таким позовом виступає незаконний володілець, тобто особа, яка заволоділа майном позивача без відповідних на те правових підстав.

Об'єктом віндикаційного позову може бути індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову.

Предметом індикаційного позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про повернення майна з чужого незаконного володіння.

При цьому матеріально-правова вимога позивача у віндикаційному позові повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки.

Як розяснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року). Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України власник має право витребувати майно у добросовісного набувача за відплатним договором, якщо це майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав у володіння, не з їхньої волі.

Враховуючи викладене, позов прокурора м. Харкова в інтересах держави про витребування спірних нежитлових приміщень підлягає задоволенню.

Щодо номеру та літерації спірного будинку , то судовою колегією встановлено, що будинку номер 20-А по вул. Кірова у м.Харкові немає, що підтверджено представником апелянта і не надано доказів для спростування цієї обставини ОСОБА_1, а вказівка на літеру «А» біля номеру спірного будинку у додатку 1.1. до договору № 709 від 22.12.1995 року (а.с.175 т.1), у акті приймання-передачі основних фондів від 28.02.2007 року №187 (а.с.112, т.1) та у листі КП «Жилкомсервіс» від 14.02.2012 року № 2924/2/07-05 ( а.с.8) є відображенням літерації будинку у технічній документації.

Ця обставина підтверджується листом Управління комунального майна та приватизації від 15.04.2013 року № 4790 (а.с.169, т.1) копією листа КП « ХМБТІ» від 04.04.2013 року № 2215 (а.с.171,т.1).

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції на зазначені положення уваги не звернув, що призвело до неправильного вирішення спору, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст. 16, 387-388 ЦК України, ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги прокуратури м. Харкова та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 року скасувати.

Позов першого заступника прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: фізична особа підприємець ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування майна задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 нежитлові приміщення підвалу №№ 13, 14, 14а, 14б, 14в, 14г, 15, 15а, 15б, 16, 16а, 16б, 16в, 16г, 16д, 16е, 17, 17а в літ."А-4" ,загальною площею 183,2 кв.м, розташовані за адресою: м.Харків, вул.Кірова,20.

Забовязати ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 передати нежитлові приміщення підвалу №№ 13,14,14а,14б,14в,14г,15,15а,15б,16,16а,16б,16в,16г,16д,16е,17,17а в літ. «А-4», загальною площею 183,2 кв.м., розташовані за адресою: м.Харків,вул. Кірова,20 Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради за актом приймання-передачі.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 судовий збір в сумі 2478,40грн. по 826,13грн. з кожного на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради .

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: