АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/663/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Варневич Л.Б.
Провадження № 22-ц/789/1425/15 Доповідач - Загорський О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Демкович Ю. Й., Хома М. В.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін - представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП в порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

25.03.2015 року ПАТ Українська пожежно-страхова компанія звернулася до суду із вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог вказує, що між ПАТ Українська пожежно страхова компанія та ОСОБА_1 - 01.12.2012 року укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9712736. Позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю застрахованого транспортного засобу сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

14 грудня 2012 року о 15 год. 00 хв. на 88 км. автодороги Р 26 Остріг Кременець Почаїв - Радивилів стався страховий випадок ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, який не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем Фольксваген д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

Відповідно до відомостей ДАІ про ДТП та постанови суду від 04.01.2013 року вказана ДТП сталася з вини відповідача.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання за полісом страхування, позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування - 21074, 77 грн.

Оскільки відповідач в триденний термін не повідомив в письмовій формі ПАТ Українська пожежно страхова компанія про настання страхового випадку представника позивача,- просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ Українська пожежно страхова компанія страхове відшкодування - 21074, 77 грн. та сплачений судовий збір - 243,60 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.03.2015 року позов ПАТ Українська пожежно страхова компанія задоволено і стягнуто з ОСОБА_1 страхове відшкодування за завдані збитки - 21074 гривні 77 копійок.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не враховано роз'яснення викладені у п.19 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, - що несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Зазначає, що він разом із ОСОБА_3 прибув до страховика для повідомлення про настання страхового випадку, але працівник компанії надав бланк заяви лише ОСОБА_3 і сказав, що саме потерпілий повинен її заповнити. Вказує, що в законодавстві не встановлено обов'язку саме страхувальника повідомити про настання страхового випадку у трьохденний строк.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу і надала відповідні пояснення. Вказала, що підстави для стягнення з нього відшкодованої шкоди в порядку регресу відсутні, оскільки вимоги ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів він не порушив. Зазначила, що ОСОБА_1 по телефону повідомив страховика про настання страхового випадку. Звернула увагу суду, що в п. 33.1 ст. 33 вказаного Закону не встановлено обов'язку саме страхувальника повідомити про настання страхового випадку у трьохденний строк, а передбачено обов'язок повідомити про настання страхового випадку водієм який причетний до ДТП.

Представник ПАТ Українська пожежно страхова компанія подав клопотання від 09.11.2015 року №РУ/9712736/14/1 про розгляд справи без участі представника позивача.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Задовольняючи позов ПрАТ Українська пожежно-страхова компанія, суд першої інстанції виходив з того, що страховик виплатив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну з вини ОСОБА_1 і, враховуючи, що він не повідомив страховика протягом трьох днів про настання страхового випадку, має право на відшкодування виплати в порядку регресу.

З висновком суду погодитись не можна, оскільки він суперечить вимогам закону.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

У відповідності до ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зобовязаний вирішити питання: чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що 01.12.2012 року згідно полісу №АВ/9712736 між ПАТ «Українська пожежно страхова компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.6).

З постанови Кременецького районного суду від 04.01.2012 року вбачається, що 14.12.2012 року о 15 год. 00 хв. на 88 км. автодороги Р 26 Остріг-Кременець-Почаїв-Радивилів - ОСОБА_1, керуючи ВАЗ д.н.з. НОМЕР_3, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з Фольксваген д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень (а.с.11).

Згідно страхового акту № 7 від 11.02.2013 року ДТП, що мала місце 14.12.2012 року, є страховим випадком. Страхове відшкодування складає - 21074,77 грн. (а.с.32).

З платіжного доручення № 390 від 11.02.2013 року вбачається, що ПАТ «Українська пожежно страхова компанія» виплатила ОСОБА_3 - 21 074,77 грн. (а.с.33).

З заяви-повідомлення, зареєстрованого в журналі реєстрації за № 197 вбачається, що 17.12.2012 року ОСОБА_3 повідомив ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про страховий випадок, який стався 14.12.2012 року о 15 год. 00 хв. на 88 км. автодороги Р 26 Остріг-Кременець-Почаїв-Радивилів (а.с.14).

З заяви-повідомлення яка зареєстрована в журналі реєстрації за № 1089 вбачається, що 26.12.2012 року ОСОБА_1 повідомив ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про страховий випадок, який стався 14 грудня 2012 року о 15 год. 00 хв. на 88 км. автодороги Р 26 Остріг Кременець Почаїв Радивилів (а.с.13).

20.10.2014 року ПАТ «Українська пожежно страхова компанія» звернулась до ОСОБА_1 з вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с.34).

Пунктом 38.1 ст. 38 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній момент виникнення спірних правовідносин) встановлено підстави подачі страховиком регресного позову до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП після виплати страхового відшкодування:

а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії;

в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);

г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху;

ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону;

д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування);

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Враховуючи вказане і факт того, що позивачем не зазначалась, не доведена і не доводилась наявність інших підстав стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, передбачених статтею 38 вище вказаного спеціального Закону,- позов ПАТ Українська пожежно страхова компанія задоволенню не підлягає.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанцій неправильно застосував положення підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 і підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи вище вказане, колегія суддів приходить до переконання про скасування рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.10.2015 року і ухвалення нового - про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3607 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Позиція колегії суддів відповідає і правовій позиції Верховного Суду України викладеній, зокрема, у Постанові від 16.09.2015 року №6-284цс15 року.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2015 року скасувати і ухвалити нове, яким відмовити Приватному акціонерному товариству Українська пожежно-страхова компанія у задоволенні позову про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП в порядку регресу.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4