АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 683/2166/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2296/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В., Юзюка О.М.,

при секретарі Шевчук Ю.Г.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 3 листопада 2015 року,

встановила:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

ОСОБА_1 зазначив, що 29 березня 2015 року він придбав у ОСОБА_3 металевий вагончик за 3500 грн. Як зясувалося потім, указаний металевий вагончик належав ОСОБА_2, а ОСОБА_3 заволодів ним шляхом шахрайства, за що його було засуджено місцевим судом. Під час досудового розслідування металевий вагончик вилучено у позивача та визнано речовим доказом, а в подальшому суд повернув його ОСОБА_2 Внаслідок спільних дій відповідачів він як добросовісний набувач втратив майно та гроші, крім того, позивач зазнав душевних страждань.

У звязку з цим, ОСОБА_1 просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 3500 грн. майнової шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 3 листопада 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3500 грн. майнової шкоди. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Суд виходив з того, майнової шкоди ОСОБА_4 завдано злочинними діями ОСОБА_3, а ОСОБА_2 не може нести відповідальність за ці дії, до того ж, позивач не довів завдання йому моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду та задовольнити його позов у повному обсязі посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які в установленому порядку оповіщені про час і місце судового засідання, до суду не зявилися. ОСОБА_2 подав апеляційному суду письмове заперечення проти апеляційної скарги.

Заслухавши учасника процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Суд першої інстанції встановив обставини справи повно та правильно, проте висновки з установлених обставин зроблені ним неправильно, також суд не дотримався положень ст.ст. 60, 212 ЦПК України щодо належної оцінки поданих доказів.

У звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм процесуального права оскаржуване рішення в частині відмови в позові до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 88 ЦПК України має бути змінений розподіл судових витрат.

Встановлено, що 29 березня 2015 року ОСОБА_3 шляхом обману ОСОБА_5 одержав доступ до належного йому металевого вагончика з профільної сталі, що знаходився на території колишнього ринку «Космос» по вул. Софійській, 1, в м. Старокостянтинові, Хмельницької області, та заволодів ним. У той же день ОСОБА_3, видавши металевий вагончик за власне майно, продав його ОСОБА_1, за що останній сплатив йому 3500 грн.

Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 серпня 2015 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до 180 годин громадських робіт. Цим же вироком речовий доказ металевий вагончик повернуто ОСОБА_2

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В силу ч. 1 ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України).

Як передбачено ч. 3 ст. 390 ЦК України добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів.

Металевий вагончик вибув з володіння ОСОБА_2 не з його волі, тому ОСОБА_1, який придбав його у ОСОБА_3 за відплатним договором, не є добросовісним набувачем майна. При цьому матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 поніс витрати на утримання та збереження вагончика.

Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний звязок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.

У справі відсутні докази щодо протиправної поведінки ОСОБА_2, яка знаходиться у прямому причинному звязку із заволодінням ОСОБА_3 грошовими коштами позивача.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно виходив з того, що позовні вимоги до ОСОБА_2 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даного висновку суду.

В цій частині рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом із тим, відмовляючи в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, суд припустився помилки.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок вчинення ОСОБА_3 злочину ОСОБА_1 втратив грошові кошти. У звязку з цим змінився спосіб життя позивача, який докладав додаткових зусиль для організації свого життя. Вказані обставини призвели до його душевних страждань.

Не дотримавшись приписів ст.ст. 60, 212 ЦПК України та не давши належної оцінки дослідженим доказам, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо необґрунтованості вимог позивача про відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань ОСОБА_1, вимог розумності та справедливості, апеляційний суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід присудити відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

Оскільки позов ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди задоволено повністю, а позов про відшкодування моральної шкоди наполовину, то з ОСОБА_3 на користь держави має бути присуджено 365 грн. 40 коп. судового збору ((1218х0,2)+(1218х0,2:2)).

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 3 листопада 2015 року в частині відмови в позові до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині вимог нове рішення, змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 365 грн. 40 коп. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 31