Провадження № 2/712/379/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ДЕРУНЕЦЬ О.А.

при секретарі - Сагун Я.І.

за участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення права на частку у спільному майні, посилаючись на те, що з 08.12.1979 р. він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. За позовом ОСОБА_3 шлюбні відносини між ними припинені, на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.07.2013 р. 12.03.2013 р. Соснівський районний суд м. Черкаси частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 до нього про розподіл майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя. Згідно рішення суду за ним визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 вартістю 1 005 974 грн. та 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_2, площею 510 кв. м. вартістю 367 200 грн.. За ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_3 вартістю 1 005 974 грн. та 1/2 частину земельної ділянки по пров. Судовому, 18/2,м. Черкаси, площею 510 кв.м. вартістю 367 200 грн.. Визнано за ОСОБА_3 право власності на автомобіль BMWx3 (2011), державний номер НОМЕР_1 вартістю 473 851,88 грн.. Визнано за ОСОБА_3 право власності на майно домашнього вжитку. Визнано за ним право власності на в автомобіль RENAULT MAGNUM 440 силовий тягач - Е (2000) державний номер НОМЕР_2 вартістю 110618,18грн.; вантажний автомобіль МАN 18. 224 фургон ізотермічний (1999) державний номер НОМЕР_3 вартістю 142191,62грн.; автомобіль FRUEHAUF SREM 34С1 (1992) державний номер НОМЕР_4 вартістю 65624,60 грн.; вантажний автомобіль ЗИЛ 494801 (1990) державний номер НОМЕР_5 вартістю 24420,00грн.; причеп ПМЗ 81011 (1993) № куз.3183 вартістю 3500,00 грн., всього на суму 346 354,40 грн.. Визнано за ним право власності на 1/3 частину нежитлового приміщення по АДРЕСА_5 літ. Б-І,б,б вартістю 272 447 грн.. Визнано за ОСОБА_3 право власності на суму вкладу 12 000 доларів США на депозитному рахунку НОМЕР_6 в ПАТ "Дельта банк" на ім'я ОСОБА_2 та суму нарахованих відсотків 828,50 доларів США згідно з депозитним договором № 3726 від 20.02.2013 р., всього на суму 12 828,50 доларів США, що еквівалентно 119 176,76 грн.. Визнано за ОСОБА_3 право власності на суму вкладу 55 000 грн. на депозитному рахунку НОМЕР_7 ПАТ "Дельта банк" на ім'я ОСОБА_2 та на суму нарахованих відсотків згідно з депозитним договором № 3641 від 20.02.2013 р., всього на суму 64 820,11 грн.. Стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію разом з судовими витратами в сумі 196313,44 грн.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19.05.2014 р. апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволені частково. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2014 р. скасовано в частині відмови у задоволенні позову про визнання договору дарування квартири АДРЕСА_1 удаваним правочином та застосуванні наслідків удаваного правочину. Позов ОСОБА_3 в цій частині задоволено. Визнано удаваним правочином договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 12.06.2012 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та включено її до спільного майна подружжя при його розподілі. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності в рівних долях, по 1/2 частині кожному, квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відхилено, рішення апеляційного суду Черкаської області від 19.05.2014 р. залишено без змін.

На даний час порядок користування житловим будинком з надвірними спорудами по АДРЕСА_3 вартістю 1 005 974 грн. та земельну ділянку по АДРЕСА_2, площею 510 кв. м. вартістю 367 200 грн. ні сторонами, ні судом не визначений, а частки майна в натурі не виділені, оскільки будинок побудований для проживання однієї сім'ї та є неподільною річчю.

Спільне володіння та користування будинком по АДРЕСА_3 неможливе через недоброзичливі стосунки між ним та ОСОБА_3, як співвласниками майна, які перешкоджають їм обом у повній мірі здійснювати права володіння та користування майном.

Просить суду, припинити право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2, припинити право власності ОСОБА_3 на ? частину земельної ділянки, площею 510 кв.м, розташованої по АДРЕСА_2. Стягнути з нього, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості ? частини житлового будинку по АДРЕСА_3 в сумі 502 987,00грн. та вартості ? частини земельної ділянки, площею 510 кв.м., розташованої по АДРЕСА_2 в сумі 183 600,00грн.. Визнати за ним, ОСОБА_2, право власності на 100% житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_3. Визнати за ним, ОСОБА_2, право власності на 100% земельної ділянки площею 510 кв.м., розташованого по АДРЕСА_3.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги повністю підтримали та просили суд їх задоволити. Позивач пояснив, що спірний будинок він будував своїми руками, лише за власні зароблені кошти, будинок є неподільним, оскільки будувався для однієї сім'ї, окрім цього земельна ділянка площею 394 кв.м., яка є його особистою власністю прилягає до земельної ділянки площею 510кв.м., на якій розташований будинок, який є спільною власністю. Використання ділянки площею 394 кв.м., неможливе окремо від ділянки, на якій розміщений будинок, так як ділянка не має окремого заїзду з вулиці і є суцільним масивом домоволодіння. На даний час він має іншу сім'ю, дружину та спільну дитину, через неприязні відносини з ОСОБА_2, яка є власником ? частини спірного будинку та ? частини земельної ділянки площею 510 кв.м., розташованих по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 спільне проживання є неможливим, оскільки ОСОБА_3 постійно влаштовує сварки та всіляко перешкоджає йому користуватися його власністю, тому він звернувся до суду з даним позовом.

Відповідачка та її представник за довіреністю ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача вказала, що позивач своєю зрадою наніс великої травми, як відповідачці так і їх дочці, перешкод в користуванні спірним будинком у позивача ніяких немає, даний будинок є місцем постійного проживання ОСОБА_3 та їх дочки, весь будинок облаштований по їх потребам і наміру його покидати у них немає. Відповідачем надано заперечення, яке приєднано до матеріалів справи.

Заслухавши думку сторін, в результаті повного та всебічного дослідження матеріалів справи суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 08.12.1979 р. позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.07.2013року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2013 р. задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об'єктом права спільного набутого майна. За ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_3 вартістю 1005974 грн. та 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_2, площею 510 кв. м. вартістю 367 200 грн.. За ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_3 вартістю 1005974 грн. та 1/2 частину земельної ділянки по пров. Судовому, 18/2,м. Черкаси, площею 510 кв.м. вартістю 367 200 грн.. Визнано за ОСОБА_3 право власності на автомобіль BMWx3 (2011), державний номер НОМЕР_1 вартістю 473 851,88 грн.. Визнано за ОСОБА_3 право власності на майно домашнього вжитку. Визнано за ОСОБА_2 право власності на в автомобіль RENAULT MAGNUM 440 силовий тягач - Е (2000) державний номер НОМЕР_2 вартістю 110618,18грн.; вантажний автомобіль МАN 18. 224 фургон ізотермічний (1999) державний номер НОМЕР_3 вартістю 142191,62грн.; автомобіль FRUEHAUF SREM 34С1 (1992) державний номер НОМЕР_4 вартістю 65624,60 грн.; вантажний автомобіль ЗИЛ 494801 (1990) державний номер НОМЕР_5 вартістю 24420,00грн.; причеп ПМЗ 81011 (1993) № куз.3183 вартістю 3500,00 грн., всього на суму 346 354,40 грн.. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину нежитлового приміщення по АДРЕСА_5 літ. Б-І,б,б вартістю 272 447 грн.. Визнано за ОСОБА_3 право власності на суму вкладу 12 000 доларів США на депозитному рахунку НОМЕР_6 в ПАТ "Дельта банк" на ім'я ОСОБА_2 та суму нарахованих відсотків 828,50 доларів США згідно з депозитним договором № 3726 від 20.02.2013 р., всього на суму 12 828,50 доларів США, що еквівалентно 119 176,76 грн.. Визнано за ОСОБА_3 право власності на суму вкладу 55 000 грн. на депозитному рахунку НОМЕР_7 ПАТ "Дельта банк" на ім'я ОСОБА_2 та на суму нарахованих відсотків згідно з депозитним договором № 3641 від 20.02.2013 р., всього на суму 64 820,11 грн.. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію разом з судовими витратами в сумі 196313,44 грн.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19.05.2014 р. апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволені частково. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2014 р. скасовано в частині відмови у задоволенні позову про визнання договору дарування квартири АДРЕСА_1 удаваним правочином та застосуванні наслідків удаваного правочину. Позов ОСОБА_3 в цій частині задоволено. Визнано удаваним правочином договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 12.06.2012 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та включено її до спільного майна подружжя при його розподілі. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності в рівних долях, по 1/2 частині кожному, квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відхилено, рішення апеляційного суду Черкаської області від 19.05.2014 р. залишено без змін.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007року вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Стаття 365 ЦК України передбачає припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ч.2 ст.365 ЦК України).

Згідно звіту про оцінку майна, проведеного на замовлення ОСОБА_3 вартість будинку по АДРЕСА_3 становить 1 005 974 грн., а вартість земельної ділянки по АДРЕСА_2, на якій розташований будинок становить 367 200 грн.

Зазначені обставини встановлені судовими рішеннями Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2014р. справа №712/8347/13ц та Апеляційного суду Черкаської області від 19.05.2014р. справа №22ц/793/1119/14, які набрали законної сили.

Згідно ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В ході розгляду даної справи встановлено, що позивач виконав встановлену статтею 365 ЦК України вимогу про попереднє внесення на депозитний рахунок суду вартості частки в спільному майні в розмірі 686 587,00грн., що складає ? вартості житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_3 та земельної ділянки по АДРЕСА_2, площею 510 кв. м. згідно звіту про оцінку майна, що підтверджено квитанцією від 23.02.2015р..

В судовому засіданні були дослідженні документи, які за клопотанням представника позивача та за згодою відповідача були приєднанні до матеріалів справи, а саме позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, з якою вона зверталась у 2014році до суду, згідно даного позову їй було відмовлено. З дослідженої позовної заяви, суд встановив, що лише пів року назад ОСОБА_3 наголошувала на тому, що власники майна по АДРЕСА_3, а саме вона та ОСОБА_2, не можуть користуватися ним спільно і що воно є неподільним. Досліджуючи позовну заяву ОСОБА_3 від 13.06.2014р., суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 фактично визнала, той факт, що майном по АДРЕСА_3 вона з ОСОБА_3 не може користуватися спільно, і що воно є неподільним, що є однією з підстав ст. 365 ЦК України щодо припинення права на частку у спільному майні.

Норма статті 365 ЦК України передбачає припинення права особи на частку у спільному майні на підставі позову інших співвласників. Як вбачається з даного позову, позивач, як один із співвласників звернувся з такою заявою до суду. Відповідачка ОСОБА_3 також користуючись свої правом, як співвласник спірного майна зверталася раніше з даним позовом до суду, однак рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.10.2014р. їй відмовлено у припиненні права на частку у спільному майні.

Судом встановлено та підтверджено сторонами, що спільне користування будинком по АДРЕСА_3 є неможливим через недоброзичливі стосунки між ними, як співвласників майна, які обом їм перешкоджають у повній мірі здійснювати право володіння та користування майном, що підтверджується неодноразовими зверненнями обох сторін до правоохоронних органів через різні конфліктні ситуації, щодо спільної власності.

Розглядаючи спір по суті, суд бере також до уваги, що згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 15.11.2010 р. Серії ЯЛ № 226447, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10, позивачу належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0394 га., що розташована в АДРЕСА_2 та повністю межує із спірною ділянкою площею 510кв.м., на якій розташовано будинок та яка є спільною власністю сторін у справі.

Встановлено, що використання позивачем ділянки площею 0,0394 га. неможливе окремо від ділянки, на якій розміщений будинок, так як ділянка не має окремого заїзду з вулиці і є суцільним масивом домоволодіння. Даний факт підтверджується державними актами про право власності на земельні ділянки, схемою розташування на плані міста, та самим позивачем.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось відповідачкою, що вона має у власності інше житло-трикімнатну квартиру АДРЕСА_4, яку отримала у спадок, та 1/2 трикімнатної квартири АДРЕСА_1, в той час належність іншого нерухомого майна позивачу на праві власності не встановлена та не доведена в судовому засіданні, а відтак суд приходить до висновку, що припинення права власності відповідачки на 1/2 частину спірного будинку, не завдасть їй істотної шкоди.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновки, що позовні вимоги знайшли своє об'єктивне та обґрунтоване підтвердження в судовому засіданні, а відтак позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60,213-215,218 ЦПК України, ст.11, 365 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні - задоволити повністю.

Припинити право власності ОСОБА_3 на ? частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2.

Припинити право власності ОСОБА_3 на ? частину земельної ділянки, площею 510 кв.м., розташованої по АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості ? частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 в сумі 502 987,00 грн., та вартості ? частини земельної ділянки, площею 510 кв.м.. розташованої по АДРЕСА_2 в сумі 183 600,00 грн., а всього на загальну суму 686 587,00грн.. Вказані суми коштів перерахувати з депозитного рахунку НОМЕР_8 ТУ ДСА України у Черкаській області на користь ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 100% житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 100% земельної ділянки площею 510 кв.м, розташованої по АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: