Справа № 500/5759/15-ц
Провадження № 2/500/2796/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Грубіян Л.І,

при секретарі Матвійчук Н.Ф.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в якому просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №8 по вул.Леніна в с.Кирнички Ізмаїльського району Одеської області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_4 надала заперечення на позов, згідно з якими вважає позов безпідставним, зазначивши, що право проживання у будинку в неї та її дітей виникло внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_7, який був сином позивача. Від шлюбу вони мають двох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що її чоловік помер, вона перебуває на обліку як малозабезпечена сім' я. Вказує на те, що в даний час позивач їм чинить перешкоди у користуванні житловим приміщенням, в якому вони повинні проживати як члени родини, тому у даний час вона разом із дітьми вимушена знімати житло.

Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Серед основних прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_8 України проголошує право на житло. Тобто право на житло це одне з найповажніших соціально економічних прав громадян України, оскільки воно стосується основ життя людини.

Повага до права людини на житло закріплена у ст..8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Ніхто не може примусово бути позбавлений житла, безпідставно виселений із нього або визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні встановлено, що будинок №8 по вул.Леніна в с.Кирнички Ізмаїльського району Одеської області належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу за реєстровим №7 від 12.01.1985 року.

В 2000 році син позивача ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з відповідачкою.

У 2000 році позивач ОСОБА_1 зареєстрував за вказаною адресою дружину сина ОСОБА_5 відповідачку по справі ОСОБА_4, після народження нею дітей вона також була зареєстрована за зазначеною адресою.

Від шлюбу подружжя мають двох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

09.07.2013 року ОСОБА_5 помер.

Вказані обставини визнані сторонами у судовому засіданні та додатковому доказуванню не підлягають.

Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку (квартири) які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належать, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

До членів сімї, власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України, тобто дружина власника квартири, їхні діти і батьки, а також інші особи.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів його сімї права користування займаним приміщенням.

Особа, яка вселилася в будинок (квартиру), як член сімї власника цього будинку (квартири), не може бути позбавлена права на користування цим житлом після припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) на підставі правових норм, якими регулюється право власності.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 проживає з дітьми в найманому житлі, перебуває на обліку як малозабезпечена родина, а також отримує пенсію в разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання.

Суд визнає причину не проживання відповідачки в будинку більше 6 місяців поважною, оскільки це неприязнені відношення між колишніми членами сімї, та не приймає як підставу для позбавлення права користування житловимприміщенням відповідачки з дітьми.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9