Провадження № 2/161/3842/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 листопада 2015 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Рудської С.М.,

при секретарі Марчак Е.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна (грошових коштів), набутого без достатньої правової підстави,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 з позовом про повернення майна (грошових коштів), набутого без достатньої правової підстави.

Свою заяву мотивує тим, що між ним (позивачем) та відповідачем ОСОБА_2 11.02.2015 року було укладено договір про надання послуг по будівництву та монтажу, за умовами якого відповідач зобовязувався виготовити: деревяний будинок 100 кв.м. з терасою та гаражем. Для підготовки необхідних проектів ОСОБА_2 попросив позивача внести аванс у розмірі 72000 грн., після гроші були передані ОСОБА_2 у день підписання договору. Однак, з того часу і до 11.08.2015 року, відповідач не надав більше ніяких документів, не приступив до роботи, уникав телефонних розмов з позивачем. Зазначає, що на даний вищезазначений договір, не можна вважати укладеним, оскільки між позивачем та відповідачем, як сторонами не було досягнуто усіх його істотних умов. Просить суд, стягнути з ОСОБА_2 на його користь 97280,39 грн. безпідставно набутих грошових коштів за неукладеним правочином, 1071,12 грн. відсотки річні за користування безпідставно набутими грошовими коштами за неукладеним правочином, 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати у справі.

Представник позивача до початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення (а.с.30).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.22-24, а.с.27-29).

За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Положення цієї статті застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майно було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Обовязковими умовами для виникнення зобовязання з безпідставного збагачення є набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи

Відповідно до ст.1213 ЦК України набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Судом встановлено, що 11.02.2015 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про надання послуг по будівництву та монтажу (а.с.9).

Пунктами 1.1 та 2.1.1 даного договору передбачено, що відповідач зобовязувався виготовити деревяний будинок 100 м2 з терасою та гаражем до 30.06.2015 року, з достроковим виконанням (а.с.9).

Згідно пункту 3.2 договору про надання послуг по будівництву та монтажу позивач ОСОБА_1 11.02.2015 року сплатив ОСОБА_2 аванс в розмірі 72000 грн. для підготовки необхідних проектів (а.с.9).

Однак станом на 11.08.2015 року відповідач ОСОБА_2 умови договору не виконав і грошові кошти, а саме аванс у розмірі 72 000 грн., позивачу не повернув.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведену норму закону, вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів за неукладеним правочином з врахуванням індексу інфляції в сумі 97280,39 гривень підлягає до задоволення (а.с.8).

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем три відсотки нараховані за користування коштами відповідачем ОСОБА_2 у період з 11.02.2015 року по 10.08.2015 року складають - 1071,12 грн. (а.с.8).

Також, у відповідності із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд визначаючи розмір моральної шкоди виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, та враховує ту обставину, що відповідач завдав шкоду позивачу пов'язану з його незаконними діями, що спричинило моральні страждання, порушення нормальних життєвих зв'язків, то суд приходить до висновку, що моральну шкоду слід задовольнити в розмірі 15000 грн.

Враховуючи те, що в матеріалах справи є всі докази не виконання відповідачем своїх зобовязань, суд вважає позивні вимоги такими, що підлягають задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 1212 ЦК України, ст. ст. 79, 208-218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення майна (грошових коштів), набутого без достатньої правової підстави задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 97280 (девяносто сім тисяч двісті вісімдесят) грн. 39 коп. безпідставно набутих грошових коштів за неукладеним правочином.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1071 (одну тисячу сімдесят одну) грн. 12 коп.відсотки річні за користування безпідставно набутими грошовими коштами за неукладеним правочином.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15000 (пятнадцять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1133 (одна тисяча сто тридцять три) грн. 52 коп. судових витрат по справі.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_3