Справа № 304/378/15-ц
Провадження № 2/304/221/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

при секретарі - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати - ОСОБА_3. Після смерті матері відкрилася спадщина, що складається з будинку АДРЕСА_1, яку вона прийняла, так як на час її смерті і на даний час постійно проживає у вказаному будинку. Для оформлення спадщини за покійною матір'ю та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено в оформленні такої за відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок. Тому просить задовольнити позов та визнати за нею право власності на будинок в порядку спадкування за законом.

У судове засідання позивач не з'явилася, однак подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечила проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 22 липня 2003 року (а. с. 7, 28, 29).

Згідно довідок виконкому Перечинської міської ради Закарпатської області № 1488 та № 1489 від 07 жовтня 2014 року, власником домогосподарства АДРЕСА_1 була ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, де на день її смерті і впродовж шести місяців проживала її донька (позивач) - ОСОБА_1 зі своїми дітьми - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (онуки спадкодавця) (а. с. 8, 9).

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим Кодексом чинності.

Як роз'яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і строк на її прийняття закінчився вже після набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), тому суд вважає необхідним для вирішення вказаного позову застосувати норми цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 40098974 від 08 квітня 2015 року, спадкова справа стосовно спадкодавця ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у Перечинській нотаріальній конторі не заведена (а. с. 24, 25).

Разом з цим, згідно повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу Конончук В.Ю. № 47/01-16 від 08 жовтня 2014 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок АДРЕСА_1 за життя спадкодавця ОСОБА_3 виготовлено не було (а. с. 10).

Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом, постійно проживала з покійною матір'ю у спадковому будинку на час відкриття спадщини та продовжує там жити і після її смерті, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину (а. с. 11-16, 28, 29).

Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 328, 331, 392, 1217, 1218, 1258, 1261, 1268, 1269, 1297, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 174 ч. 4, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на житловий будинок АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Ганько І. І.