УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 27 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Сумської міської ради, про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради, прокуратура м. Суми, про визначення місця проживання дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини,

в с т а н о в и в :

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_4 та стягувати із відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дитину у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 26 грудня 2003 року по 24 січня 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син - ОСОБА_4. ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з дитиною, що на її думку позивача, свідчить про нехтування відповідачем своїх батьківських обов'язків.

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом в якому просив суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дитини з матір'ю та визначити спосіб його участі у вихованні сина у наступному порядку: мати періодичні побачення з сином до досягнення ним 14-ти річного віку за згодою матері - ОСОБА_2, попередньо повідомивши її не пізніше як за 30 хвилин до початку побачення, у будь-який день з 15 год 00 хв до 21 год 00 хв за умови непереривання навчального (виховного) процесу у навчальних закладах, в яких ОСОБА_4 буде навчатись, та за згоди дитини; періодично брати сина додому, попередньо повідомивши ОСОБА_2 не пізніше як за 30 хвилин до початку строку, з якого ОСОБА_3 бажає забрати дитину, за умови непереривання навчального (виховного) процесу у навчальних закладах, в яких ОСОБА_4 буде навчатись, та за згоди дитини; періодично брати із собою сина на вихідні і святкові дні, попередньо повідомивши ОСОБА_2 не пізніше як за 30 хвилин до початку строку, з якого він бажає забрати сина із собою, за умови непереривання навчального (виховного) процесу у навчальних закладах, в яких ОСОБА_4 буде навчатись, та за згоди дитини; брати дитину разом із собою на відпочинок терміном до 30 календарних днів під час літніх канікул кожного календарного року без виїзду за межі України, попередньо повідомивши ОСОБА_2, не пізніше як за 3 дні до початку строку, з якого ОСОБА_3 бажає забрати дитину із собою на відпочинок, та за згоди дитини; періодично забирати сина за його згоди із шкільних та освітніх закладів до досягнення ним 14-ти річного віку, попередньо повідомивши ОСОБА_2 не пізніше як за 30 хвилин до початку строку, з якого він бажає забрати дитину із вказаних закладів, та доставляти у такому випадку дитину за місцем проживання матері не пізніше 21 год 00 хв цього ж дня.

ОСОБА_3 посилається на те, що з лютого 2011 року між сторонами склались неприязні стосунки, у зв'язку з чим ОСОБА_2 створює перешкоди у спілкуванні з сином, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості належно виконувати свої батьківські обов'язки у вихованні сина.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 08 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 28 травня 2013 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину у розмірі ј частини з усіх його видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 січня 2013 року. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2014 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 травня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 28 травня 2013 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та в частині залишення без задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визначення способу у вихованні дитини, а справу в цій частині передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 31 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 28 січня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено частково. Встановлено порядок участі ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у формі періодичних побачень з сином кожної суботи або неділі, за домовленістю з матір'ю дитини ОСОБА_2, з 09:00 год. до 20:00 год. з урахуванням стану здоров'я дитини та протягом трьох тижнів в період літніх канікул за погодженням з ОСОБА_2 Решту зустрічних позовних вимог залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині залишення без задоволення її позовних вимог про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відповідно до положень Конвенції про права дитини - позбавлення батьківських прав, це спосіб захисту прав та інтересів дитини.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_4, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а у ст. 164 СК України зазначено перелік підстав за яких суд може позбавити особу батьківських прав відносно дитини, однак судом не встановлено, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Сумської міської ради, про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради, прокуратура м. Суми, про визначення місця проживання дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук