Справа № 486/1383/14-ц
Провадження № 2/486/22/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Франчук О. Д.

при секретарі Філіпповій Ю.І.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника АКІБ "УкрСиббанк" - Безушко В.В.

представника ВДВС - Черненко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Відділу Державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції, ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція"", Акціонерний інноваційний банк "УкрСиббанк" про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Відділу Державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції (далі -ВДВС), ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція"" (далі - ПП "СП "Юстиція""), Акціонерний інноваційний банк "УкрСиббанк" (далі - АКІБ "УкрСиббанк"), в якому просив внаслідок визнання правочину недійсним стягнути з відповідачів кошти.

Свої вимоги мотивував тим, що 21.11.2012 року Миколаївською філією ПП "Юстиція" було проведено прилюдні торги по реалізації нерухомого майна, а саме однокімнатної квартири АДРЕСА_1, переможцем яких став він, сплативши за придбання даної квартири загалом 85250,00 грн. При цьому, за результатами проведених торгів 23.11.2012 року ним сплачено кошти за придбане майно в сумі 73315,00 грн. на депозитний рахунок ВДВС, а кошти в сумі 7675,00 грн. та в сумі 4260,00 грн. на рахунок ПП "СП "Юстиція"". Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29.04.2013 року, яке було частково змінено рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 05.05.2014 року, зазначені прилюдні торги визнані недійсними, проте судом не було вирішено питання щодо повернення грошових коштів, тобто не було застосовано двосторонньої реституції. З посиланням на положення ст.216 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідачів кошти сплачені ним за придбану на прилюдних торгах квартиру розподіливши витрати наступним чином: стягнути на його користь з ПП "СП "Юстиція"" 11935,00 грн., з ВДВС 8525,00 грн., з АКІБ "УкрСиббанк" 64790,00 грн., а також розподілити між відповідачами судові витрати. 30 січня 2015 року на адресу суду надійшло уточнення до позовної заяви, в якому позивач просить суд стягнути з ВДВС на його користь 8780,50 грн. та з АКІБ "УкрСиббанк" 64534,50 грн., та розподілити судові витрати між даними відповідачами (а.с.92).

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю позовні вимоги свого довірителя підтримав.

Представник АКІБ "УкрСиббанк" в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснюючи це наступним. Правова природа процедури реалізації майна полягає у продажі майна, забезпечення переходу прав власності на майно боржника, на яке звернено стягнення до покупця - переможця прилюдних торгів. Складання за наслідками проведення прилюдних торгів відповідного акту є оформлення договірних відносин купівлі на прилюдних торгах, а отже є правочином. Зауважила, що АКІБ "УкрСиббанк" не є належним відповідачем по справі і тією особою, з якої повинні стягуватись кошти. Звернула увагу суду на те, що продавцем є відділ ДВС, а покупцем - позивач по справі, а отже стягувати отримані за угодою кошти необхідно з продавця, тобто з відділу ДВС. Враховуючи вищезазначене просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Представник відділу ДВС також заперечувала проти задоволення позову обґрунтовуючи це тим, що державним виконавцем було вжито заходів щодо реалізації майна боржника на прилюдних торгах. При цьому, грошові кошти отримані від реалізації в сумі 73315,00 грн. сплачені позивачем на депозитний рахунок відділу ДВС, які у подальшому були розподілені відповідно до вимог ст.43 ЗУ "Про виконавче провадження", з яких: 64534,50 грн. перераховано на рахунок АКІБ "УкрСиббанк"; 7170,50 грн. перераховано як виконавчий збір; 110,00 грн. - витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій; 1000,00 грн. - витрати для подальшого перерахування на рахунок ТОВ "Експерт Капітал" та 500,00 грн. - витрати для подальшого перерахування на рахунок ТОВ "Українська експертна група". Зауважила, що відділ ДВС має відповідний рахунок в органах Державної казначейської служби України для обліку сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, тобто дані грошові кошти не є власністю відділу, а отже ДВС не є прибутковою установою та не має власних грошових коштів. З огляду на викладене вважає, що у позивача відсутні підстави для залучення відділу як відповідача та стягнення цих коштів.

Представник ПП "СП "Юсиція"" у судове засідання не з'явився. Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців діяльність ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція"" припинено за рішенням засновників (а.с.38-39).

Суд вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача АКІБ "УкрСиббанк", представника відділу ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі виконавчого листа Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20.04.2010 року було відкрито виконавче провадження 16.06.2010 року ВП № 19802993, в ході примусового виконання якого було описане та арештоване майно боржника ОСОБА_5, а саме: квартира АДРЕСА_1, про що складено акт опису й арешту майна від 05.09.2011 року.

17.08.2012 року торгівельною організацією ПП "СП "Юстиція"" були призначені прилюдні торги на зазначену квартиру, повторні торги зі стартовою ціною об'єкту продажу - 106500 грн. 00 коп. призначені на 21.11.2012 року.

За протоколом проведення прилюдних торгів № 11/27612/і-276 від 21.11.2012 року продаж здійснено за ціною квартири 85250 грн. 00 коп., переможцем визнано ОСОБА_4

26.11.2012 року приватним нотаріусом Южноукраїнського нотаріального округу ОСОБА_6 на підставі зазначеного акту було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29.04.2013 року (а.с.8-13), яке було частково змінено рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 05.05.2014 року, визнано недійсними та скасовано прилюдні торги, а саме протокол № 11/276/12/і-276 про проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна: однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с.14-20).

03.12.2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" відхилено, рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29.04.2013 року в нескасованій частині та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 05.05.2014 року залишено без змін (а.с.67-69).

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 ст. 203 ЦК (ч.1 ст. 215 ЦК).

Визнання незаконним переходу права власності за правочином від однієї особи до іншої свідчить про поновлення становища, яке існувало до його вчинення.

На рахунок ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція"" згідно квитанції №N0YWR37696 від 16.11.2012 року було перераховано позивачем суму у розмірі - 4260,00 грн. та згідно платіжного доручення №441 від 23.11.2012 року - 7675,00 грн. як раніше внесений гарантійний внесок, згідно Протоколу проведення прилюдних торгів залишений як винагорода спеціалізованій організації в рахунок оплати наданих послуг з реалізації майна (а.с.6-7).

На рахунок ВДВС Южноукраїнського МУЮ згідно платіжного доручення № 440 від 23.11.2012 року позивачем були перераховані грошові кошти у розмірі 73315 грн. 00 коп. за результатами прилюдних торгів як сплата за лот №276, тобто за однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до розпорядження державного виконавця ВДВС Южноукраїнського МУЮ №19802993 від 03.12.2012 року, грошові кошти у сумі 73315,00 грн., які надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №2-387 від 25.07.2010 виданого Южноукраїнським міським судом про стягнення з ОСОБА_5 грошових коштів на користь АКІБ "УкрСиббанк", керуючись ст.45 ЗУ "Про виконавче провадження", - необхідно нарахувати :

- 64534,50 грн. на користь АКІБ "УкрСиббанк"; р/р 0113, МФО 351005, ;

- 7170,50 грн. як виконавчий збір;

110,00 грн. - витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій;

- 1000,00 грн. на користь ТОВ "Експерт Капітал";

- 500,00 грн. витрати для подальшого перерахування на рахунок ТОВ "Українська експертна група" (а.с.77).

Відповідно до положень ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, що пов'язані з його недійсністю. Наведена стаття формує загальне правило, відповідно до якого недійсний правочин не спричиняє юридичних наслідків для сторін, чи то будь - яких інших осіб, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, тобто, застосування двосторонньої реституції. Двостороння реституція полягає у тому, що кожна сторона недійсного правочину має повернути іншій стороні все, що кожна одержала на виконання такого правочину.

Пунктом 10 Постанови № 9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", передбачено, що реституція, як спосіб захисту цивільного права (ч.1 ст.216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

Загальним наслідком недійсності правочину є реституція. Виходячи зі змісту реституції в зобов'язально-правових відносинах захисту права власності, її метою є поновлення того майнового становища сторін, яке існувало до вчинення недійсного правочину. При цьому, особливістю реституції, як наслідку недійсного правочину в захисті права власності полягає у можливості її застосування незалежно від наявності вини і заподіяної таким правочином шкоди.

З вивчених судом документів вбачається, що угода (правочин) з реалізації майна через прилюдні торги між сторонами відбулася, вона виконана у повному обсязі, а оскільки судом визнано недійсним протокол № 11/276/12/і-276 від 21.11.2012 року проведення Миколаївською філією ПП " СП Юстиція" прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, в даному випадку слід застосувати наслідки недійсності правочину у вигляді двосторонньої реституції.

З встановлених судом обставин справи вбачається, що кошти, які отримані банком як кредитором від Южноукраїнського ВДВС, отримані хоча і в рахунок погашення боргу за кредитним договором, але за рахунок реалізованого в примусовому порядку майна боржника та внаслідок продажу на прилюдних торгах, які також визнані судом недійсними. За такого, правова підстава, на якій були банком набуті грошові кошти, згодом відпала, а тому дані кошти підлягають поверненню позивачу, як безпідставно отримані.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

А відтак, до наслідків визнання прилюдних торгів недійсними застосовуються наслідки визнання правочинів недійсними, передбачені ч.1 абз.2 ст. 216 ЦК України, за якою у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Основні майнові наслідки недійсності правочинів пов'язані з визначенням правової долі того, що отримано сторонами правочину. Це регламентується загальними правилами, які регулюють правову частку, отриману сторонами правочину.

До загальних правил майнових наслідків недійсності правочинів належить двостороння реституція - у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути іншій стороні у натурі все, що вона отримала від виконання цього правочину.

Тобто, при двосторонній реституції сторонами повертається все виконане ними відповідно до правочину, згідно ст. 216 ЦК України.

Таким чином, з АКІБ "УкрСиббанк" на користь позивача підлягає стягненню 64534,50 грн.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Cудом встановлено, що кошти, які надійшли на депозитний рахунок відділу ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області від реалізації однокімнатної квартири та добровільно внесені боржником були розподілені державною виконавчою службою відповідно до вимог ст.43 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд звертає увагу, що Южноукраїнський відділ ДВС, хоча і вважається стороною вказаного правочину, але він діяв не в своїх інтересах, забезпечував проведення лише реалізації арештованого майна та здійснював розподіл коштів відповідно до норм законодавства і не є вигодонабувачем у вказаному правочині.

Зважаючи на наведену вище специфіку правочину з примусової реалізації арештованого майна органом державної виконавчої служби, який вчиняється з метою задоволення майнових вимог стягувача у виконавчому провадженні та погашення боргу боржника перед стягувачем, суд приходить до висновку, що відповідач - відділ ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції дійсно не є вигодонабувачем у цій справі.

Таким чином, не підлягають стягненню з відділу ДВС Южноукраїнського МУЮ на користь позивача 8780,50 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача АКІБ "УкрСиббанк" на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в сумі 645,35 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до Відділу Державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції, ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція"", Акціонерний інноваційний банк "УкрСиббанк" про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути в порядку застосування реституції з Акціонерного інноваційного банку "УкрСиббанк" (МФО 351005, ) на користь ОСОБА_4 64534,50 грн. (шістдесят чотири тисячі п'ятсот тридцять чотири гривні 50 копійок).

Стягнути з Акціонерного інноваційного банку "УкрСиббанк" на користь ОСОБА_4 645,35 грн. судового збору.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О. Д. Франчук