Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1549/15 Головуючий у 1 інстанції Кіяшко В.О.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення сплаченого авансу та неустойки відповідно до попереднього договору, відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнював, до ОСОБА_5, ОСОБА_5 про стягнення сплаченого авансу та неустойки відповідно до попереднього договору, відшкодування збитків.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 29 квітня 2011 року між ним та ОСОБА_5 було укладено попередній договір на продаж 39/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 96000 грн.

Відповідно до п. 2 вказаного договору сторони встановили строк для укладення договору купівлі-продажу.

Відповідно п. 9 перед підписанням цього договору позивач передав відповідачу суму в розмірі 40000грн. (що є еквівалентною 5000 доларів США), як аванс.

В строк, зазначений в попередньому договорі, з вини відповідача ОСОБА_5 не був укладений договір купівлі-продажу, так як не в повному обсязі були зібрані всі необхідні документи.

11 липня 2011 року між позивачем та відповідачем, в інтересах якого діяв його син ОСОБА_5, замість первісного був оформлений інший попередній договір, згідно до умов якого відповідач ОСОБА_5 зобов'язався продати позивачу 39/100 частин будинку в строк до 01 вересня 2011 року.

Відповідно до п. 9 сторони підтвердили передачу позивачем відповідачу ОСОБА_5 40000 грн. (що еквівалентно 5000 доларів США), як аванс в рахунок покупки частини будинку.

Згідно п. 11 попереднього договору встановлена відповідальність продавця в разі не укладання основного договору з його вини, а саме : продавець повертає покупцю сплачений аванс, неустойку у розмірі авансу та відшкодовує усі понесені збитки, пов'язані з цим договором.

01 вересня 2011 року договір купівлі-продажу не був укладений з вини відповідачів, так як ними був отриманий завдаток від інших покупців і 07 вересня 2014 року без розірвання попереднього договору був укладений договір купівлі-продажу 39/100 частин будинку з іншим покупцем.

У зв'язку з чим відповідачі не виконали взяті на себе зобов'язання.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно суму сплаченого ним авансу з урахуванням курсу долара США - 58350, 00 грн., неустойку - 58350, 00 грн., передбачену попереднім договором, збитки - 2100 грн., а також судові витрати.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аванс в сумі 58350, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 неустойку в сумі 58350, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 збитки в сумі 2100, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 1188, 00 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі , стягнувши суми солідарно з обох відповідачів.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 підлягає відхиленню,апеляційна скарга ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6- частковому задоволенню,виходячи із наступного.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно до вимог ст.. 213 ЦПК України Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення,яким суд,виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення,ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин ,на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами,які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до вимог ст.. 214ч.1 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

Оскаржуване рішення суду частково не відповідає зазначеним вимогам закону.

За змістом вимог ч.1,ч.2 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується сторонами у справі, що 29 квітня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено попередній договір на продаж 39/100 частин будинку, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 96000 грн.

Відповідно до п. 2 вказаного договору сторони встановили строк для укладення договору купівлі-продажу -

Відповідно п. 9 перед підписанням цього договору позивач передав відповідачу суму в розмірі 40000грн. (що є еквівалентною 5000 доларів США), як аванс.

11 липня 2011 року між позивачем та відповідачем в інтересах якого діяв його син ОСОБА_7, досягнута домовленість , за якою був оформлений інший попередній договір, згідно до умов якого відповідач ОСОБА_5 зобов'язався продати позивачу 39/100 частин будинку в строк до 01 вересня 2011 року.

Відповідно до п. 9 сторони підтвердили передачу позивачем відповідачу ОСОБА_5 40000 грн. (що еквівалентно 5000 доларів США) аванс в рахунок покупки частини будинку.

Згідно п. 11 попереднього договору встановлена відповідальність продавця в разі не укладання основного договору з його вини продавець повертає покупцю сплачений аванс, сплачує неустойку у розмірі авансу та відшкодовує усі понесені збитки, пов'язані з цим договором.

До 01 вересня 2011 року договір купівлі-продажу не був укладений.

07 вересня 2014 року між ОСОБА_5 та іншою особою був укладений договір купівлі-продажу 39/100 частин будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. (а.с. 87-88).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 як в частині стягнення авансу, так і в частині стягнення неустойки в сумі 58 350грн., суд виходив із того, що відповідач ухилявся від укладення основного договору без поважних причин, оскільки 07 вересня 2011 року уклав договір купівлі-продажу з іншим покупцем.

Колегія не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 635 ЦК України, зобов'язання встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Із матеріалів справи вбачається,що умовами попереднього договору було укладення сторонами договору купівлі-продажу житлового будинку у строк до 01 вересня 2011року.

На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу покупець ОСОБА_3 передав, а продавець ОСОБА_5 отримав від нього гроші в сумі 40000 грн., зазначена сума розцінена сторонами договору, як аванс в рахунок наступного договору купівлі-продажу (п.9 попереднього договору купівлі-продажу)(а.с.8).

Із п.2 Попереднього договору від 11.07.2011р.(а.с.8) видно,що перешкодою для укладення основного договору була відсутність у продавця правовстановлюючих та інших документів ,необхідних для цього , у зв"язку із чим йому необхідно було, зокрема, одержати витяг із Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, зняти з реєстраційного обліку зареєстрованих осіб,повідомити усіх співвласників про продаж вищевказаної нерухомості шляхом подачі відповідних заяв через орган нотаріату і отримати відповіді.

Згідно показань свідка ОСОБА_9 ,яка здійснювала підготовку документів на продаж будинку за довіреністю від ОСОБА_5, при їх підготуванні виникали проблеми,зокрема в частині зняття осіб з реєстрації у будинку, та інші.

У встановлений строк договір укладений не був і жодна із сторін на виконання вимог ч.3 ст. 635 ЦК України не направила другій стороні пропозицію про його укладення,тому попередній договір між сторонами припинив свою дію після 01 вересня 2011року , проте суд першої інстанції,не взявши до уваги зазначені обставини і у порушення вимог ст.212 ЦПК України ,не надавши оцінки доказам у справі,дійшов помилкового висновку про те,що договір купівлі- продажу не був укладений з вини відповідача ОСОБА_5,так як останній продав свою частину будинку 07.09.2011року ОСОБА_10 і стягнув з відповідача аванс у збільшеному розмірі.Між тим укладення договору купівлі-продажу спірної частини будинку продавцем з іншою особою відбулось після спливу строку, встановленого у попередньому договорі і припинення цього договору - 07 вересня 2011 року.

Ухилення відповідача від укладення договору купівлі-продаджу у встановлений сторонами строк до 01 вересня 2011року спростовується зокрема тим,що рішенням виконавчого комітету Балабинської селищної ради №101 щодо узаконення ОСОБА_5 самовільних прибудов і будівель у житловому будинку АДРЕСА_2 (а.с.93) було вирішено питання лише 12 серпня 2011року,що свідчить про відсутність вини відповідача у неукладенні договору купівлі-продажу будинку у встановлений сторонами строк.

Позивачем у порушення вимог ст.60 ЦПК України не надано суду достовірних доказів і не доведено факту ухилення або відмови відповідача від продажу йому 39/100 частин будинку без поважної причини.

Позивач ОСОБА_3 у порушення ч. 3 ст. 10 ЦПК України не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог .

Оскільки докази щодо ухилення відповідача від укладення договору купівлі-продажу частки будинку суду не надано, то підстави для стягнення з відповідача неустойки і збитків відсутні.

Згідно до ч.2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено,що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком,вона вважається авансом.

Попереднім договором сторін було встановлено,що сума,передана позивачем відповідачу,є авансом в рахунок належної з покупця за основним договором оплати відчужуваного майна.

Згідно до вимог ч.1,ч.3 п.3) ст..1212 глави 83 ЦК України особа,яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи(потерпілого) без достатньої правової підстави(безпідставно набуте майно),зобов"язана повернути потерпілому це майно.Особа зобов"язана повернути майно і тоді,коли підстава,на якій воно було набуте,згодом відпала.Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов"язанні.

Оскільки відповідачем від позивача був отриманий попередній платіж-аванс - за договором купівлі-продажу частки будинку,який сторони передбачали укласти у майбутньому , проте договір купівлі-продажу укладений не був, то підстави для отримання відповідачем авансу відпали і сума авансу підлягає поверненню позивачеві.

Стягуючи з відповідача аванс в сумі 58350гривень з урахуванням курсу іноземної валюти до гривні,суд першої інстанції надав неналежної оцінки доказам у справі і неправильно застосував матеріальний закон.

Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.533 ЦК України грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках,порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно до вимог ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов"язання в іноземній валюті, проте умовами укладеного сторонами попереднього договору передбачена оплата авансу в гривнях(а.с.8) і не визначено,що сума,що підлягає уплаті,визначається за офіційним курсом долара США, встановленого НБУ на момент платежу, тому

З урахуванням того,що попередній договір укладений в національній валютіі рахунки здійснювались також у гривнях (а.с.8, 120) між фізичними особами, то розмір авансу, що підлягає поверненню, повинен відповідати авансу,отриманого відповідачем, в сумі 40 000гр.

З огляду на зазначене рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_5 сум підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог за наведеними підставами.

Разом із тим рішення суду в частині відмови у задоволені позову до довіреної особи відповідача- ОСОБА_5.- є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга ОСОБА_3- безпідставна,оскільки спірні правовідносини і відповідні зобов"язання виникли лише між позивачем ОСОБА_3 і відповідачем ОСОБА_5.

Згідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3, а також з урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 належить стягнути судовий збір в сумі 198гр.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року у цій справі в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення авансу,неустойки,збитків, а також стягнення судових витрат скасувати.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аванс в сумі 40 000гривень, а також судові витрати за виключенням судового збору за подачу апеляційної скарги пропорційно задоволеним вимогам скарги , в сумі 198гр.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити .

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_7 залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: