Справа № 646/3973/14-ц
№ производства 2/646/281/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2015 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: cудді Чудовського Д.О.,

при секретарі судового засідання: Козар К.О., Косовій Т.В.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явилась,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він та відповідачка, яка є його бабусею, являються власниками однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та йому на праві власності належить 5/6 частини даної квартири, а відповідачу 1/6 частини квартири. Відповідачка у спірній квартирі не мешкає, за комунальні послуги не сплачує, не слідкує за станом квартири, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, та мешкає за адресою: АДРЕСА_3, у зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача з пропозицією придбати її 1/6 частину квартири, однак відповіді не отримав. Вважає, що з технічної точки зору однокімнатна квартира не може бути виділена в натурі, спільне володіння та користування квартирою є неможливим, оскільки співвласниками є особи різного полу, віку та у разі спільного користування квартирою неможливо буде дотримуватись існуючих санітарних та житлових норм, у зв'язку з чим просить суд припинити право власності відповідача на її 1/6 частину квартири та визнати за ним право власності на вказану частину квартири.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та вказав, що відповідачці належить окрім 1/6 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1, квартира АДРЕСА_3, однак дана квартира перебуває у непридатному для проживання стані, у відповідача не має ключів від квартири по просп. Гагаріна, тому вона не може там проживати, крім того, відповідач запропонувала продати позивачу свою частину однак, позивач не погоджується, також представник позивача не погоджувався із висновком експерта, так як вартість 1/6 частини квартири є заниженою.

Суд, вислухавши доводи позивача його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази та висновок експерта, роз'яснення експерта, приходить до наступного.

Відповідно до рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.11.2011 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та визнано право власності за ОСОБА_1 на 5/6 частин вказаної квартири (а.с. 6-8).

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, вказана квартира є однокімнатною, житловою площею 16,1 кв.м. (а.с. 11-12).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.01.2015 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 1/1 частина квартири АДРЕСА_2 (а.с. 116).

У судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі - ОСОБА_3 є єдиним власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується договором дарування від 14.02.2003 року, (а.с. 142) та співвласником квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 1996 року комісією по приватизації житлового фонду ХДП «Завод ім.. Малишева» (а.с. 141).

Доказів того, що позивачу належить інше житло на праві власності, окрім 5/6 частин квартири АДРЕСА_1, сторонами подано не було.

Згідно ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 16.01.2012 року, ухваленої у справі № 6-81цс-11, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі, припинення права власності на 1/6 частину квартири відповідача не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім'ї.

Частиною 2 статті 365 ЦК України передбачено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 10774 від 08.12.2014 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 складає 202547,00 грн., а вартість 1/6 частини даної квартири 33 758,00 грн.

Позивачем 09.02.2015 року на депозитний рахунок суду внесено вартість 1/6 частини квартири у розмірі 33758,00 грн. (а.с. 120).

У судовому засіданні експерт роз'яснюючи свій висновок зазначила, що нею при визначені вартості квартири використовувався один з трьох можливих методів дослідження - порівняльний, при складані висновку їй використовувалась інформація, що зазначена у самому висновку, вартість квартири визначалась експертом на день складання висновку, технічні описки, що містяться у висновку не можуть впливати на його достовірність та обгрунтованість.

Таким чином, враховуючи, що частка відповідачки у спірній квартирі є незначною та не може бути виділена в натурі, а також те, що у власності відповідачки знаходиться квартира АДРЕСА_2 та частина квартири АДРЕСА_3, що в свою чергу свідчить про те, що припинення права відповідачки на її частку у спірній квартирі не спричинить їй значної шкоди, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

При цьому судом не приймаються у якості доказів непридатності квартири АДРЕСА_2 для проживання відповідача через неподання до суду належних доказів підтвердження цієї обставини, що передбачені ст. 7 Житлового кодексу УРСР.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору та на проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись: правовим висновком Верховного Суду України, викладеного у постанові від 16.01.2012 року, ухваленої у справі № 6-81цс-11, ст.ст. 364, 365 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 81, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права власності та визнання права власності - задовольнити.

2. Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1

3. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вартість 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 в сумі 33 758,00 грн. (тридцять три тисячі сімсот п'ятдесят вісім грн. 00 коп.), що внесені згідно квитанції № 13186541 від 09.02.2015 року ОСОБА_1 на депозитний рахунок Червонозаводського районного суду м. Харкова, які підлягають виплаті ОСОБА_3 територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Харківській області.

Стягнути з ОСОБА_3, і.н. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 250,00 грн., а також витрати на проведення експертизи у розмірі 2460,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 18.03.2015 року.

Суддя Д.О. Чудовський