АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 638/5310/15-ц Головуючий суддя І інстанції Штих Т. В.
Провадження № 22-ц/790/8221/15 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Коваленко І.П.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль», Харківської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль», ОСОБА_4 банку України про перенесення строків платежів за споживчим кредитним договором, захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль», Харківської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль», про перенесення строків платежів за споживчим кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що 10 квітня 2006 року вона уклала з Акціонерним поштового - комерційним банком «Аваль» кредитний договір за № 014/1932/74/62024, за яким отримала кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом у 170000 дол. США зі сплатою 12% річних строком до 10 квітня 2021 року.

При отримання кредиту в 2006 році відповідач не повідомив її про можливі ризики і зміни курсу долару більше ніж у тричі, так як в 2006 році курс долара був 5,05 грн. за один долар, в 2008 році - 7, 97 грн., в 2013 році - 13 грн., а на сьогоднішній час вже майже 25 грн.

Будучи не обізнаною в фінансових інструментах вона не могла навіть гадати, що долару збільшиться більше ніж в пять разів, через що вона не матиме можливості погашати кредит, бо борг постійно збільшується прямо пропорційно зростанню курсу іноземної валюти, враховуючи, що дохід складається з гривні.

При отриманні кредиту вона витрачала на його погашення понад 18 % від свого заробітку, а сьогодні для сплати кредиту змушена сплачувати більш ніж 132 % від заробітку.

20 грудня 2014 року нею відіслано до відповідачів письмову вимогу про перенесення строків платежів з метою зменшення фінансового навантаження.

14 січня 2015 року їй надана відповідь, в якій зазначено, що ініціювання перенесення строків платежів по кредитному договору є несприйнятливим для Банку.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 змінювала позовні вимог, залучивши до складу відповідачів ОСОБА_4 України.

Зазначає, що ОСОБА_4 банк не виконує покладених на нього функцій, не забезпечує стабільність банківської системи, грошової одиниці гривні, що призвело до збільшення розміру її зобовязань за кредитом більш ніж на 200 %.

Просить перенести строк всіх платежів за споживчим кредитним договором від 10 квітня 2006 року за №014/1932/74/62024 та остаточне погашення отриманого кредиту продовжити на строк, на який було перенесено строки внесення платежів за кредитним договором, не більше ніж на три роки,

встановити факт нестабільності грошової одиниці - гривні на сьогоднішній час та не можливості їй належним чином виконувати умови кредитного договору від 10 квітня 2006 року за №014/1932/74/62024 з обставин, які від неї не залежать;

зобовязати ОСОБА_4 банк України захистити її права споживача. за кредитним договором, стабілізувати грошову одиницю - гривню, за час перенесення платежів за кредитним договором, для подальшого своєчасного та належного виконання кредитного договору.

В судове засідання представники відповідачів не з'явились. Надали до суду заперечення щодо позовних вимог.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог, оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що фізично неможливо з фінансовою кризою в України на теперішній час належним чином виконувати умови договору.

Перенесення платежів на визначений період відіграло б дуже велике значення, а саме знизилося фінансове навантаження, не існували б штрафи за прострочення, не зіпсувалася б кредитна історія та її репутація. Банк отримав би додатковий прибуток, не ніс витрати по стягненню боргу (робота з колекторами, службою стягнення, позовна заява в суд), не було б погіршення кредитного портфелю (вплив частки простроченої заборгованості).

Для регулювання курсу гривні щодо іноземною валюти ОСОБА_4 банк використовує золотовалютний резерв, купує і продає цінні папери, встановлює і змінює ставку рефінансування та застосовує інші інструменти регулювання грошової маси в обігу.

Маючи визначені законом повноваження НБУ не виконує свої функції та його дії в значній мірі причетні до погіршення фінансово-економічного становища населення, підприємств, в і державних фінансів.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 10 квітня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль»(правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/1932/74/62024, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надає позивачці кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом у 170 000 дол. США зі сплатою 12% річних.

Кредит надано на 180 місяців з 10 квітня 2006 року до 10 квітня 2021 року з ануїтетним щомісячним платежем 2044,38 доларів США .

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що підстав для задоволення позову не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 1054, 627, 651, 652 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами договору, графіком погашення заборгованості, що підтверджується її підписами.

Саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для зміни кредитного договору, оскільки й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті.

Посилання позивачки щодо необхідності внесення змін у кредитний договір у визначений нею спосіб обґрунтовано не прийнято судом першої інстанції та не приймається судовою колегією.

Так, згідно ч.12 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Реструктуризація, зокрема, здійснюється шляхом надання позичальникам відстрочки сплати суми основного боргу за договорами про надання споживчого кредиту на строк не більше трьох років.

Таким чином, чинне законодавство встановлює право Банку надання відстрочки позичальнику, а не обовязок.

Відповідно до п. 3,4 Постанови ОСОБА_4 Банку України «Про затвердження Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів» офіційний курс гривні розраховується до долара США - як середньозважений курс продавців і покупців, що склався за даними Системи підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України ОСОБА_4 банку України в день установлення офіційного курсу.

Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату.

Офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється НБУ, виходячи з її ринкових котирувань, які формуються в результаті врівноваження попиту на іноземну валюту її пропозицією і не може не відповідати світовим економічним процесам.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: