Справа № 316/836/15
Провадження № 6/316/226/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2015 р.

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Куценка М.О.,

при секретарі Рябуха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1, про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобов`язань, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець ВДВС Енергодарського МУЮ ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх аліментних зобов`язань за виконавчим листом № 2/316/469/15-ц, який виданий 07.07.2015 року Енергодарським міським судом Запорізької області відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязаний платити аліменти ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2 000 грн. щомісяця до повноліття дитини.

В поданні зазначено, що у відділі державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 2/316/469/15-ц, який виданий 07.07.2015 року Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 Аніти, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2 000 грн. щомісяця до повноліття дитини. До ВДВС боржник не зявляється, аліменти не сплачує.

В судове засідання державний виконавець Кулбаєва Ю.Г. зявилась та підтримала вимоги, викладені у поданні.

Вислухавши думку державного виконавця, дослідив матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судом України і є обов`язковими до виконання на усій території України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Частиною першою Указу Президента України «Про додаткові заходи і підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24 березня 2008 року №261 визначається за необхідне вжиття додаткових заходів, спрямованих на посилення забезпечення захисту конституційних прав людини щодо виконання рішень суду.

Положенням ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язань.

Відповідно до положень п.18 ч.3 ст. 11 Закону України державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, зі змісту вищенаведених норм законів випливає, що підставою для обмеження особи у праві виїзду за кордон є сукупність обовязкових умов:

- наявність статусу боржника у виконавчому провадженні;

- наявність у особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї рішенням суду або органу (посадової особи);

- ухилення від виконання таких зобов'язань.

Так відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 дійсно є боржником у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа № 2/316/469/15-ц, який виданий 07.07.2015 року Енергодарським міським судом Запорізької області відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязаний платити аліменти ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2 000 грн. щомісяця до повноліття дитини, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.32). Зазначений виконавчий лист був виданий на підставі заочного рішення суду від 24.06.2015 року, винесеного по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с.24). Проте жодного доказу, щодо отримання відповідачем (боржником) ОСОБА_2 заочного рішення суду, в матеріалах справи не має. Крім того, відповідно до довідки ДМС, ОСОБА_2 знятий з обліку 14.08.2009 року до м. Біла Церква Київської області (а.с.34). Державний виконавець не надала доказвів, якіб підтверджули що боржнику направлялись виклики до м. Біла Церква Київської області про явку до ДВС чи повідомлення про наявність заборгованості, яка виникла за виконавчим листом.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Державним виконавцем в поданні зазначено, що боржник ігнорує вимоги державного виконавця. В матеріалах справи наявна вимога, яка направлялась боржнику ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30). Але суд не може розцінювати дії відповідача, як такі що направлені на ухилення від сплати аліментів, так як за адресою на яку направлялась вимога, боржник не проживає.

Крім того, матеріали справи не містять жодного доказу про ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязань по сплаті аліментів по зазначеному виконавчому листу.

Таким чином в матеріалах подання відсутні будь-які дані, які б підтверджували факт ухилення боржника від виконання зазначених зобов'язань, наявність боргу ще не свідчить про свідоме ухилення боржника від сплати заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області про обмеження у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1, про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобов`язань відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя М. О. Куценко