Справа № 236/486/15-ц
10 березня 2015 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Саржевської І.В.
при секретарі Олійник С.М.
розглянувши у відкртому судовому засіданні в залі суду м. Красний Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за участю: позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_3, свідків- ОСОБА_6., ОСОБА_4, суд, -
20.02.2015року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги, просять задовольнити позов.
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з*явився, заперечення про неможливість слухати справу в його відсутнсті суду не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивачів, свідків, розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно з*ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об*єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено:
ОСОБА_1, ОСОБА_3 є власниками домоволодіння АДРЕСА_1. Зазначена домобуділя належить позивачам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Краснолиманської міської ради 26.03.2001року, зареєстрованого в КП БТІ м. Слов*янська 05.06.2001року за № 101 (а.с.14-17).
Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований з 14.10.2002року зареєстрований в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).
Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Власники домоволодіння - ОСОБА_1, ОСОБА_3, на теперішній час обмежені у здійсненні права володіння, користування та розпорядження своїм будинком, оскільки в ньому зареєстрований відповідач ОСОБА_2.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду: про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Виходячи зі змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов'язане з поняттям «житлові права» (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила таке користування, виселення із займаного приміщення та інше).
Згідно статті 16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору про житлові права. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане і залежать від вирішення питання про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 156 Житлового кодексу України; ст. 405 ЦК України).
Власник житлового приміщення, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житлом, має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши, в даному випадку, вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Статтею 405 частиною 2 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У судовому засіданні з пояснень позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, а також з досліджених матеріалів справи (акта з місця мешкання) встановлено, що відповідач ОСОБА_2 понад один рік, а саме: з весни 2012року, без поважних причин, не проживає в будинку АДРЕСА_1 (а.с.21).
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 16, 405 ЦК України, ст. 105 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», 10, 11, 209, 211, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, втратившим право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя: