Провадження №2/761/5526/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.,

за участю представника прокуратури: Воробйова В.В.,

представника позивача: Кириченко А.Б..,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом Першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_4 про витребування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: витребувати земельну ділянку площею 0,10 га розташованої по АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 690 086,12 грн. у ОСОБА_4; зобов'язати ОСОБА_4 повернути земельну ділянку площею 0,10 га розташованої по АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 690 086,12 грн., територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням VII сесії ХХІV скликання Київської міської ради від 24.06.2004 року №2326-2/1536 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд» затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1. На підставі даного рішення виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №01-7-00504 та 27.10.2004 року видано ОСОБА_5

31.10.2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,10 га по АДРЕСА_1 у м. Києві, кадастровий номер НОМЕР_1. В подальшому 17.12.2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено договір дарування даної земельної ділянки.

Як зазначає позивач, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.03.2015 року визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради від 24.06.2004 року №326-2/1536, а тому відповідач має повернути земельну ділянку територіальній громаді м.Києва.

Представник прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки рішення суду на яке посилається прокурор в позовній заяві скасовано касаційною інстанцією.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням VII сесії ХХІV скликання Київської міської ради від 24.06.2004 року №326-2/1536 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд» затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1.

Договором дарування земельної ділянки від 17.12.2008 року ОСОБА_6 безоплатно передав ОСОБА_4 у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1, площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 19.03.2015 року у справі за позовом Першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва ОСОБА_7 до Київської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання недійсними рішень, державних актів на право власності на земельну ділянку, договорів купівлі-продажу і дарування та відновлення становища, яке існувало до порушення, скасовано рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 20.10.2014 року, яким відмовлено в задоволенні позову тапозов задоволено частково - визнано незаконним та скасовано рішення VII сесії XXIV скликання Київської міської ради від 24.06.2004 р. № 326-2/1536 в частині передачі громадянці ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва; визнано незаконним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №01-7-00504, виданий 27.10.2004 року ОСОБА_5 на підставі рішення Київської міської ради від 24.06.2004 року № 326-/153; визнано незаконним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 01-7-00840, який 23.11.2005 року був виданий ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31.10.05 р. № 3924 (НОМЕР_4).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.09.2015 року рішення апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року скасовано, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року залишено в силі.

Відповідно до ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Статтею 80 ЗК України встановлено, що суб'єктами права власності є: громадяни та юридичні особи; територіальні громади; держава.

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено неправомірності володіння відповідачем спірною земельною ділянкою, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли підтвердження в судовому засіданні, а тому суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.118,123 ЗК України, ст.ст.10, 11, 60, 159, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_4 про витребування земельної ділянки - відхилити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г. Притула