Номер провадження 22-ц/788/570/15 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 лютого 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а:

В вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому просив зменшити розмір аліментів стягнутих на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 2-4272/06 на користь відповідача на утримання дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_7 з 1/3 частки доходу на 1/6 частку доходу позивача щомісячно.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник апелянта, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 19.12.2006 р. між сторонами був розірваний шлюб та з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки його заробітної плати щомісячно, починаючи з 29.11.2006 р. і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9,10,11).

Як вбачається з фотокопії трудової книжки, позивача 12.08.2014 р. було звільнено за власним бажанням з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе» (а.с. 7-8).

Вказані факти правильно і з достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини, всебічно встановив обставини, що мають значення для справи у відповідності з ч. 1 ст. 212 ЦПК України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Оскаржуючи рішення суду апелянт посилається на те, що висновки суду суперечать матеріалам справи, оскільки підставою для зміни розміру аліментів є погіршення його майнового стану, він втратив роботу, має на утриманні малолітню дитину, від нових шлюбних стосунків та утримує свого батька.

Проте вказані доводи не можна визнати підставою для зміни розміру аліментів, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач є молодою працездатною особою, звільнився з роботи за власним бажанням, захворювань чи інших перешкод до працевлаштування та отримання заробітку з метою утримання дітей немає, доказів на підтвердження того, що він є батьком малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, якого утримує, суду не надав, доказів про утримання свого батька також не надав.

Доводи апеляційної скарги про те, що в судовому порядку розглядався позов ОСОБА_3 про визнання його батьком малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки на час ухвалення рішення в даній справі батьківство позивача щодо даної дитини не було встановлено.

Встановлення в подальшому батьківства позивача щодо малолітнього ОСОБА_8 може бути підставою для пред'явлення нового позову про зміну розміру аліментів.

Судова колегія вважає, що позивач не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог щодо вищевказаного позову, що є обов'язком сторін згідно з засадами змагальності процесу.

При цьому, суд першої інстанції створив всі умови для змагальності процесу, роз'яснював сторонам їх права та обов'язки.

Із всього вищевикладеного вбачається, що суд першої інстанції при ухваленні рішення по даній справі врахував положення ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини щодо того, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

На підставі зазначеного вище, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до невірного вирішення справи.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 лютого 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -