Справа № 755/2350/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарі Лесик Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Гарант-Авто" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 13966 грн. 78 коп., витрати на проведення експертизи в розмірі 1500 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 714 грн. 26 коп. та стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" завдану матеріальну шкоду в сумі 55958 грн. 90 коп.

Вимоги мотивує тим, що 27.03.2014 року о 17 год. 55 хв. в м. Києві на Ленінградській площі ОСОБА_2 керуючи автомобілем "Хюндай", д.р.н. НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем "Тойота", д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження автомобілів, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", згідно полісу № АС/2950135, тому витрати пов"язані з відновлювальним ремонтом автомобіля "Тойота", д.р.н. НОМЕР_2, з урахуванням зносу повинен сплачувати відповідач ПАТ "СК "Гарант-Авто".

24.04.2013 р. проведено оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику колісного транспортного засобу, відповідно до якої встановлено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Тойота", д.р.н. НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження у ДТП 27.03.2014 р. у розмірі 89 176 грн. 75 коп., з яких втрата товарної вартості складає 13 966 грн. 78 коп. Витрати на проведення експертизи становлять у розмірі 1 500 грн.

Заяву про виплату страхового відшкодування відповідач ПАТ "УСК "Гарант-Авто" отримав 16.05.2014 року, однак по даний час страхова сума у розмірі 50 000 грн. не виплачена. У зв"язку з цим позивач просить стягнути з даного відповідача пеню за період з 15.08.2014 року по 26.01.2015 р. в сумі 5 958,90 грн.

З відповідача ОСОБА_2 просить стягнути визначену за висновком спеціаліста втрату товарної вартості у розмірі 13 966 грн. 78 коп.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позов та викладені у ньому обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову відносно його, пояснив, що він на вимогу позивача 15.07.2014 року передав кошти у розмірі 26 722 грн. 36 коп. для відновлення автомобіля ОСОБА_1, що підтверджується відповідною розпискою, тому зобов"язань у зв"язку з подією ДТП більше ніяких не має, про що також позивач вказала у виданій йому розписці.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів справи, автомобіль "Тойота" д.р.н. НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 8).

Відповідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2014 р., ОСОБА_2 27.03.2014 року о 17 год. 55 хв. на Ленінградській площі в м. Києві, керуючи автомобілем "Хюндай", д.р.н. НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем "Тойота", д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до пошкодження автомобілів, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху (а.с. 6).

Даною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові

наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

На момент скоєння ДТП транспортний засіб "Хюндай", реєстраційний номер НОМЕР_1, був застрахований ОСОБА_2 у Публічному акціонерному товаристві "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", згідно полісу № АС/2950135 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, термін дії якого з 19.04.2013 р. до 18.04.2014 р., яким визначено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 50 000 грн., розмір франшизи встановлено 0 грн. (а.с. 42).

Відповідно ст. 9 Закону України "Про страхування", страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що у зв"язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов"язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому уповноваженим органом.

Позивач 16.05.2014 року подавала заяву Публічному акціонерному товариству "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" про виплату страхового відшкодування у якій зазначала банківські реквізити для перерахування коштів та до заяви додавала відповідні документи для нарахування страхової виплати, що підтверджується вхідним реєстраційним № 3085/6 від 16.05.2014 року (а.с. 37).

При цьому ОСОБА_1 ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" була надана відповідь від 06.06.2014 року про те, що подана нею заява розглянута, розмір страхового відшкодування складає 50 000 грн., яке буде перераховано на вказаний позивачем розрахунковий рахунок (а.с. 39).

У зв"язку з невиплатою коштів позивач зверталася до ПАТ "УСК "Гарант-Авто" зі скаргою від 18.08.2014 року на яку відповідачем була надана відповідь від 11.09.2014 року з повідомленням про те, що страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. буде виплачене найближчим часом (а.с. 40).

Відповідно до ч. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Враховуючи зазначене, оскільки ПАТ "УСК "Гарант-Авто" отримало від позивача заяву про виплату страхового відшкодування 16.05.2014 року, тому повинно було сплатити страхову виплату, як визначено законом протягом 90 днів з дня отримання заяви, тобто не пізніше 14.08.2014 року. Однак, як пояснив суду представник позивача, страхове відшкодування по даний час вказаним відповідачем не сплачене.

Згідно частини 36.5 ст. 39 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За заявленими вимогами позивач просить сягнути з відповідача ПАТ "УСК "Гарант-Авто" пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за період часу з 15.08.2014 року по 26.01.2015 року.

За період часу з 15.08.2014 року по 12.11.2014 р., що включає 90 календарних дні, облікова ставка НБУ встановлена у розмірі 12,5 %.

Виходячи із суми заборгованості 50 000 грн., за вказаний період пеня становить у розмірі 3 082,19 грн. (50 000 грн. х (12,5 % х 2)% / 365 х 90).

Період з 13.11.2014 року по час заявлених вимог - по 26.01.2015 року включає 75 днів прострочення, при цьому облікова ставка НБУ визначена 14 %. Тому пеня складає у розмірі 2 876,71 грн. ( 50 000 х (14 х 2)% / 365 х 75).

Отже, загальна сума пені становить у розмірі 5 958 грн. 90 коп.

В спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачем ПАТ "УСК "Гарант-Авто" суду не надано.

За викладених обставин у частині вимог про стягнення з відповідача ПАТ "УСК "Гарант-Авто" суми страхового відшкодування 50 000 грн. та пені у розмірі 5 958 грн. 90 коп. за прострочення виплати страхового відшкодування позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження в судовому засідання та ґрунтується на положеннях закону.

За замовленням позивача спеціалістом ПП "ГАЛавтоекспетиза" 24.04.2013 року було складено Звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди № 08С/04/14, відповідно до якого матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля "Тойота", д.р.н. НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження у ДТП складає 89 176 грн. 75 коп., що включає втрату товарної вартості у розмірі 13 966,78 грн. та вартість відновлювального ремонту в сумі 75 209,97 грн. та (а.с. 9-10).

Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 втрату товарної вартості автомобіля у розмірі 13 966,78 грн. та витрати за проведення товарознавчого дослідження в сумі 1 500 грн.

При цьому судом встановлено, що автомобіль позивача "Тойота", д.р.н. НОМЕР_2, відновлений ТОВ "Автосаміт ЛТД". ОСОБА_1 оплачено вартість проведених ремонтних робіт в сумі 76 722,36 грн., що підтверджується рахунками-фактури, актом виконаних робіт від 28.04.2014 року та квитанціями (а.с. 45-64).

ОСОБА_2 сплатив позивачу кошти в рахунок відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 26 722 грн. 36 коп., що становить різницю між понесеними ОСОБА_1 витратами на ремонт автомобіля 76 722,36 грн. та страховим відшкодуванням в сумі 50 000 грн. Факт отримання позивачем вказаних коштів від ОСОБА_2 в судовому засіданні визнано представником позивача та підтверджується виданою ОСОБА_1 розпискою від 15.07.2014 року, у якій також зазначено, що позивач матеріальних та інших претензій до ОСОБА_2 не має (а.с. 36).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За викладених обставин, суд не може прийняти до уваги вищевказаний висновок спеціаліста, оскільки пошкоджений у ДТП автомобіль позивачем відновлений та ОСОБА_1 відповідно до страхового відшкодування і сплачених коштів відповідачем ОСОБА_2 відшкодовано всю суму вартості понесених нею витрат по відновленню транспортного засобу, а саме вартості проведених ремонтних робіт та вартості нових замінених деталей транспортного засобу, при цьому фактична вартість відновлювального ремонту являється вищою ніж встановлена висновком спеціаліста.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 р. № 1335/5/1159), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості) (надалі по тексту - Методика).

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки коли у разі пошкодження колісного транспортного засобу і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту, а саме унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду та унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

За викладених обставин вимоги у частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки ним відшкодовано позивачу різницю між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою.

Також відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню з відповідача ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимоги, а саме в сумі 559 грн. 59 коп.

Керуючись ст. ст. 22, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. 9 Закону України "Про страхування", ст. ст. 22, 29, 36, 39 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", п. п. 1.6, 2.4, 8.3, 8.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 р. № 1335/5/1159), ст. ст. 10, 11, 60, 61, 62, 64, 74, 76, 88, 89, 208, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Гарант-Авто" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Гарант-Авто" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 50 000 грн., пеню у розмірі 5 958 грн. 90 коп. та судовий збір в сумі 559 грн. 59 коп., а всього 56 518 (п"ятдесят шість тисяч п"ятсот вісімнадцять) грн. 49 коп.

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя