У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф.,Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до житлово-будівельного кооперативу «Маяк» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою житлово-будівельного кооперативу «Маяк» на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 9 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 10 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення загальних зборів від 31 травня 2010 року її обрано головою житлово-будівельного кооперативу «Маяк» далі - ЖБК «Маяк») терміном на чотири роки. 13 січня 2013 року її незаконно звільнено із зазначеної посади, що встановлено судовим рішенням. Приступити до виконання службових обов'язків вона не мала можливості, оскільки наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили, були скликані загальні збори кооперативу з порядком денним про обрання нового голови ЖБК «Маяк».

Рішенням загальних зборів кооперативу від 14 грудня 2013 року її вдруге звільнено з посади голови кооперативу, однак указані збори також визнані незаконними рішенням апеляційного суду Донецької області від 8 липня 2014 року та з цієї дати вона вдруге поновлена на посаді голови кооперативу.

20 липня 2014 року відбулись чергові загальні збори кооперативу, на яких головою було обрано ОСОБА_4

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 січня 2013 року до 20 липня 2014 року в розмірі 23 927 грн 15 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 9 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ЖБК «Маяк» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу без урахування податків та інших обов'язкових платежів до бюджету в розмірі 20 323 грн 05 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1 273 грн 95 коп. У решті позову відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду в частині заробітної плати у межах платежу за один місяць у розмірі 1 305 грн 15 коп. Стягнуто з ЖБК «Маяк» в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 10 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено, ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ЖБК «Маяк» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 20 323 грн 05 коп. з утриманням податків та інших обов'язкових платежів з цієї суми.

У касаційній скарзі ЖБК «Маяк» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що факт відсторонення позивача від роботи з часу ухвалення рішення на загальних зборах членів ЖБК «Маяк» до його скасування судом встановлено судовими рішеннями й відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, тому, визначивши затримку розрахунку за час вимушеного прогулу, стягнув середній заробіток без урахування податків та інших обов'язкових платежів до бюджету.

Апеляційний суд погодився з таким висновком суду першої інстанції, змінивши рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнувши середній заробіток за час вимушеного прогулу з утриманням податків та інших обов'язкових платежів.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що згідно з протоколом звітно-виборчих зборів членів ЖБК «Маяк» від 31 травня 2010 року головою кооперативу обрано ОСОБА_3 Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 19 листопада 2013 року, визнано рішення загальних зборів ЖБК «Маяк» від 13 січня 2013 року про звільнення з посади голови ОСОБА_3 недійсним. Крім того, рішенням апеляційного суду Донецької області від 8 липня 2014 року скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 7 травня 2014 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3, ухвалено в цій частині нове рішення, яким рішення загальних зборів, оформлене протоколом від 14 грудня 2013 року № 12, визнано недійсним.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Згідно з пп. 10.1, 10.10 Статуту ЖБК «Маяк» вищим органом кооперативу є загальні збори, до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, зокрема, визначення порядку витрат і надходжень, затвердження коштовних витрат, у тому числі на утримання штатного апарату кооперативу, затвердження штатного розпису окладів найманих працівників.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Так, суди на підставі наданих позивачем довідок від 14 липня 2014 року, підписаних ОСОБА_3 як головою ЖБК «Маяк», в яких зазначено середньомісячний її заробіток у розмірі 1 305 грн, а середньоденний - 62 грн 15 коп.

Разом з тим апеляційний суд не врахував, що вказані довідки від 14 липня 2014 року (а.с. 16, 17) підлягали перевірці та дослідженню, про що й просив представник ЖБК «Маяк», оскільки на час їх підписання ОСОБА_3 та головний бухгалтер, ОСОБА_5 у ЖБК «Маяк» не працювали та відповідно до п. 10.21 Статуту ЖБК «Маяк» не мали повноважень на підписання таких довідок.

При цьому відповідач надав штатні розписи кооперативу на 2013 - 2014 роки, в яких зазначено інший посадовий оклад голови кооперативу, на що суд не звернув уваги. Правильне визнання середньомісячного заробітку позивача впливає на розмір інших стягнень, про які вона просила.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК).

Проте суд, взявши до уваги довідки від 14 липня 2014 року, не перевірив та не звернув уваги на те, що голова кооперативу діє в межах наданих йому Статутом ЖБК «Маяк» повноважень (п. 10.21), тому після звільнення позивач не мала права підпису довідок щодо заробітної плати.

Таким чином, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 316 ЦПК України апеляційний суд на зазначені положення закону уваги не звернув, не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог та дійшов передчасного висновку про стягнення на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого рішення з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу житлово-будівельного кооперативу «Маяк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 10 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко