Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2695/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Фомічов С. Є.
УХВАЛА

Іменем України

03.12.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Фомічова С.Є.

суддів - Дуковського О.Л.

ОСОБА_2

при секретарі - Аліксійчук І.В .

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди завданої професійним захворюванням, за апеляційною скаргою Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди завданої професійним захворюванням.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем, і під впливом шкідливих факторів у нього виникли професійні захворювання. Висновком ОСОБА_4 обласної медико-соціальної комісії від 02 вересня 2014 року йому була встановлена ІІІ (третя) група інвалідності та встановлений ступінь втрати професійної працездатності 60 % (шістдесят відсотків). Через професійні захворювання і втрату працездатності він переживає моральні страждання, які повязані з постійним болем в руках, ногах, хребті та попереку; відчуває посилення болю при фізичних навантаженнях, звичайному русі та при виконанні побутових робіт, постійно відчуває задуху і не може вільно дихати, також позбавлений можливості заробляти на своєї утримання та утриманні родини своїми професійними здібностями.

У звязку із поганим станом здоровя він змушений постійно лікуватися та проходити медичні обстеження. Також, позивач зазначає в позові, що хронічний характер захворювань не надає йому надії на видужання у майбутньому, на даний час йому 52 роки, але він є інвалідом зі значною втратою працездатності, фізично неповноцінною людиною, що призводить до його глибоких моральних страждань, що на його думку заподіяні з вини відповідача.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Смолінська шахта на його користь грошову суму в розмірі 90000,00 грн., в якості відшкодування моральної шкоди заподіяної професійним захворюванням.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 17000,00 грн., в якості відшкодування моральної шкоди заподіяної професійним захворюванням.

У апеляційній скарзі ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ставиться питання про зміну рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди до 10000 грн. Посилається на те, що стягнута судом у відшкодування моральної шкоди сума є надмірно високою, виходячи з недоведеності обставин справи, глибини, характеру, тривалості страждань, віку позивача, його власного відношення до збереження здоровя, можливості виконувати роботу на поверхні без шкідливих факторів, принципів розумності, виваженості і справедливості.

Позивач чи його представник в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, причину неявки не повідомив.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності позивача.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_5 - представника відповідача, яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач втратив працездатність у зв'язку з професійним захворюванням, яке виникло внаслідок дії негативних виробничих факторів під час виконання ним трудових обов'язків, відповідач не забезпечив позивачеві безпечних умов праці, тому зобов'язаний відшкодувати завдану ушкодженням здоров'я моральну шкоду.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним, оскільки суд дійшов його з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, передбачено ст. 237-1 КЗпП України.

Пленум Верховного Суду України у п.13 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами) роз'яснив, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що 17 червня 1985 року по 06 вересня 2013 року працював на різних посадах в ДП «Схід ГЗК», Смолінська шахта (попередня назва Рудоуправління № 3 Східного гірничо-збагачувального комбінату). 06 вересня 2013 року був звільнений, у звязку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров»я, який перешкоджає продовженню роботи, згідно п. 2 ч. 40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки.

Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпаталогічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання Українського Науково-дослідного інституту промислової медицини від 08 липня 2014 року ОСОБА_3 був встановлений професійний характер захворювання.

Також, даним висновком та на підставі іншої медичної документації позивачу був встановлений наступний діагноз: радилукопатія п/крижова та шийна, зі стійким помірно вираженим больовим синдромом, порушенням біомеханіки хребта та статико-динамічними порушеннями, нейродистрофічними проявами у вигляді деформуючого артрозу колінних суглобів, ПФ 1 ступеню, деформуючого артрозу ліктьових суглобів, ПФ 0-1 ступеню, двобічним плечолопатковим періартрозом, ПФ 2 ступеню, периферичним нейросудинним синдромом верхніх кінцівок. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт 1 стадії, емфізема легень 1 стадії). ЛН першого ступеня. Супутний діагноз: гіпертонічна хвороба 2 ст., ст. 2, ГС. СН 0-1 ст.. Ризик 4. Початкові явища нейросенсорної приглуховатості.

02 вересня 2014 року позивачу ОСОБА_4 обласною МСЕК було встановлено 60 % ступеню втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність факту заподіяння позивачеві моральної шкоди та наявність правових підстав для покладення обов'язку по її відшкодуванню на ДП «СхідГЗК» відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України та наданим доказам.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено право працівника на відшкодування моральної шкоди в обраний ним спосіб, зокрема, шляхом повернення вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру і обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у житті та з урахуванням інших обставин.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ДП «СхідГЗК» на користь позивача 17000 грн. у відшкодування моральної шкоди, суд відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України врахував наведені позивачем обставини, що свідчать про його моральні страждання, їх глибину та тривалість, значне погіршення стану здоров'я, тяжкість та істотність вимушених змін у житті після встановлення йому ІІІ групи інвалідності та втрати 60 % працездатності внаслідок професійного захворювання, яке виникло через роботу протягом тривалого часу в особливо важких та шкідливих умовах праці, а також характер порушення прав позивача.

За таких обставин та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, положень ст. 3 Конституції України, згідно з якою найвищою соціальною цінністю України є людина, її життя і здоров'я, колегія суддів вважає, що рішення суду щодо розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь позивача, в сумі 17000 грн. є законним та обґрунтованим.

Визначений судом розмір моральної шкоди відповідає встановленим обставинам справи, вимогам ч.3 ст.23 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає, що підстав для її задоволення не має.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області.

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» відхилити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суд набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді