Справа №: 343/3089/14-ц
Провадження №: 2/0343/91/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З., Прокопишин Я.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції про зміну строків платежів і виконання рішення суду, звільнення від сплати та скасування заборгованості, суд-

В С Т А Н О В И В :

Позивач , просить постановити рішення, яким змінити строки платежів, стягуваних з нього- ОСОБА_1 і ОСОБА_4, на користь ОСОБА_2, згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області, від 19 квітня 2002 року, з моменту винесення судом даного рішення і до часу настяння у ОСОБА_2 пенсійного віку та часу виникнення у нього права виходу на пенсію по віку.

Звільнити його - ОСОБА_1, від сплати щомісячних платежів на користь ОСОБА_2, які сплачуються у відповідності до рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області, від 19 квітня 2002 року, з моменту настання у ОСОБА_2 пенсійного віку і часу виникнення у нього права виходу на пенсію по віку.

Свої вимоги мотивує тим , що 19.04.2002р., Долинським районним судом Івано-Франківської області, було прийнято рішення, по цивільній справі, за №2-57/2002 року , за позовом ОСОБА_2 до нього, ОСОБА_1 і ОСОБА_4, «Про відшкодування шкоди, заподіяної злочином», яким зобов'язано їх в солідарному порядку стягнути на користь ОСОБА_2-144 грн. щомісячно та стягнути 25 грн. судових витрат згідно квитанцій за надання адвокатом юридичної допомоги та стягнути 51 грн. державного мита в дохід держави.

Предметом розгляду даної цивільної справи і предметом для винесення судом по ній свого рішення, була шкода, завдана ними ОСОБА_2, внаслідок злочину, у вигляді втраченої середньомісячної заробітної плати, яка, в його розумінні, повинна була стягуватися із моменту вступу в законну силу даного судового рішення та до часу працездатного віку ОСОБА_2, тобто до часу настання у нього пенсійного віку та часу виходу його на пенсію. ОСОБА_2, є ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим, вже дев'ять років перебуває на пенсії і ніде не працює, заробітної плати не отримує, а, отже, жодним чином вже не втрачає певну різницю до свого заробітку, хоч по сьогоднішній день на його користь стягується з них вказана вище спричинена йому шкода у вигляді втраченої ним середньомісячної заробітної плати.

Крім цього, ухвалою від 09.12.2013р., Долинський районний суд Івано-Франківської області, змінивши при цьому зміст першочергового винесеного цим же судом свого рішення від 19.04.2002р., дає йому роз'яснення щодо виконання вказаного вище винесеного ним рішення і приходить до переконання, що стягнення з нього - ОСОБА_1 та ОСОБА_4, в розмірі-144 гривні, необхідно здійснювати щомісячно, на користь ОСОБА_2 - пожиттєво, зіславшись при цьому на ч. 3 ст. 456 ЦК України, в редакції закону 1963 року, яка діяла на час виникнення між ними спору.

У своїй ухвалі, від 09.12.2013р., Долинський районний суд Івано-Франківсьської області, помилково прийшов до висновку, що така шкода на користь ОСОБА_2 з них повинна стягуватися пожиттєво. Дані твердження суду не відповідають дійсності, є не законними і порушують його ,як особисті немайнові, так і майнові права, так як при даних обставинах справи, він оплачує кошти і відшкодовує шкоду для ОСОБА_2, яку вже би не мав відшкодовувати, і яка вже втратила всі на то правові підстави для її відшкодування, чим саме створюється для нього певні обмеження, обтяженя і неможливість на свій власний розсуд розпоряджатися і користуватися заробленими ним коштами, та чим саме спричиняється йому певна матеріальна шкода зі сторони самого ОСОБА_2

Крім того, у відповідності до ч. 4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішення суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позовувимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_6 (довіреність а.с.4) в судовому засіданні позовні вимоги уточнили ( заява про уточнення позовних вимог а.с.34), просили постановити рішення, яким змінити строки платежів, стягуваних з ОСОБА_1 і ОСОБА_4, на користь ОСОБА_2, згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області, від 19 квітня 2002 року, та встановлених на підставі Ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області «Про роз'яснення рішення суду» від 09 грудня 2013 року, визначивши їх з 19 квітня 2002 року ( з моменту винесення судом рішення) і до 13 листопада 2004 року ( до часу настання у ОСОБА_2 пенсійного віку та часу виникнення у нього права на виходу на пенсію по віку). Звільнити ОСОБА_1, від сплати щомісячних платежів на користь ОСОБА_2, які сплачуються у відповідності до рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області, від 19 квітня 2002 року, з моменту настання у ОСОБА_2 пенсійного віку і часу виникнення у нього права виходу на пенсію по віку, а саме з 13 листопада 2004 року. Додатково пояснили , що рішення Долинського районного суду від 19.04.2002р. та ухвала Долинського районного суду від 09.12.2013р.вступила в законну силу, однак на їх думку вони є незаконними, оскільки судом не правильно застосовані вимоги законодавчих актів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, хоч про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений судом. В Долинський районний суд поступила заява (а.с.23), згідно якої ОСОБА_2 просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позов не визнає.

Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: відділу Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Карбівська Л.М. (довіреність а.с.33), Матійців В.О. ( довіренсть а.с.41), в судовому засіданні пояснили, що у Відділі ДВС на виконання перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1. та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 144 гривні щомісячно. Відділ ДВС звертався до Долинського районного суду про роз"яснення рішення суду, однак їм було відмовлено в цьому.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності приходить до висновку , що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ч.1 ст. 14 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Рішенням Долинського районного суду від 19 квітня 2002 року в справі №2-57/2002 року, яке вступило в законну силу 20.05.2002р. (а.с.35-36) стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 144 гривні щомісячно та стягнуто 25 гривень судових витрат згідно квитанції за надання юридичної допомоги адвокатом та стягнуто 51 гривню державного мита в дохід держави .

Відповідно до ст. 457 ЦК України 1963 року, в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, якщо каліцтво або інше ушкодження здоров'я заподіяно організацією або громадянином, не зобов'язаними сплачувати за потерпілого внески по державному соціальному страхуванню, ця організація або громадянин повинні відшкодувати потерпілому шкоду за правилами статей 440, 441, 450 цього Кодексу у частині, що перевищує суму одержуваної ним допомоги або призначеної йому після ушкодження його здоров'я і фактично одержуваної ним пенсії.

Відшкодування за шкоду, пов'язану із зменшенням працездатності потерпілого, а також за шкоду, пов'язану зі смертю, провадиться щомісячними платежами, що передбачено ст. 465 ЦК України в редакції 1963 року.

Разом з тим, ця норма закону не містить положення щодо строку, протягом якого потерпіла особа має право на відшкодування шкоди.

Тому відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦПК України в редакції 1963 року до вказаних правовідносин необхідно застосувати аналогію закону.

Подібні за змістом цивільні відносини регулюються ч.3 ст. 456 ЦК України, відповідно до якої шкода відшкодовується інвалідам на строк інвалідності.

Як встановлено в судовому засіданні - ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності безстроково.

Ухвалою Долинського районного суду від 09 грудня 2013 року в справі №343/3493/13-ц, про роз"яснення рішення суду, яка набрала законної сили 17.02.2014р. (а.с.37) заяву ОСОБА_1, задоволено частково. Роз'яснено, що відповідно до рішення Долинського районного суду від 19 квітня 2002 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, та ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, підлягає стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 144 грн. щомісячно. Стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в розмірі 144 грн. необхідно здійснювати щомісячно на користь ОСОБА_2 пожиттєво. В частині відстрочки виконання рішення відмовлено.

Ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а ухвалу Долинського районного суду від 09 грудня 2013 року залишено без змін (а.с.38-39).

За таких обставин, суд не знаходить підстав для застосування ч.4ст.223 ЦПК України, оскільки позивачем по справі фактично ставиться питання про зміну рішення Долинського районного суду від 19.04.2002р., яке вступило в законну силу, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції про зміну строків платежів і виконання рішення суду, звільнення від сплати та скасування заборгованості, слід відмовити.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України

На підставі ст.ст. 456,457, 465 ЦК України в редакції 1963 року, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд,-

Р1ШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції про зміну строків платежів і виконання рішення суду, звільнення від сплати та скасування заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текс рішення виготовлено 16.03.2015р.