Справа № 363/4777/14-Ц Головуючий у І інстанції Підкурганний В.В.
Провадження № 22-ц/780/1254/15 Доповідач у 2 інстанції Данілов О.М.
Категорія 23 25.02.2015

УХВАЛА
Іменем України
25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,
суддів: Мережко М.В., Журби С.О.,
при секретарі: Франюк Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» про зайві неправомірні нарахування за надані послуги, -

ВСТАНОВИЛА:
У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що він є ветераном військової служби і відповідно до ст.6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» він та члени його сім`ї, які проживають разом з ним, мають право на 50% знижку плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги). Позивач зазначав, що він сплачує відповідачу за надані послуги з газопостачання з урахуванням 50% знижки, яка поширюються на нього та членів його сім`ї (дружину та повнолітнього сина), однак відповідач в супереч вимогам зазначеної вище норми Закону враховує таку знижку тільки на нього та його дружину й не поширює це право на його повнолітнього сина, що призвело до нарахування заборгованості за спожиті послуги.
З наведених підстав, позивач просив суд зобов`язати відповідача виключити з його особистого рахунку № НОМЕР_1 борг у сумі 505 грн. 61 коп. та в подальшому проводити нарахування за послуги з газопостачання відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» з урахуванням 50% знижки плати на всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним.
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 09 січня 2015 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення у справі, яким його позов задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції керувався ст.51 Бюджетного кодексу України, згідно з якою при наданні пільг та здійснені видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни I групи та доглядає за ним, за умови що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним. Застосовуючи до спірних правовідносин вищезазначену норму, суд першої інстанції дійшов висновку, що повнолітній син позивача відповідно до чинного законодавства не є тим членом сім`ї пільговика, якому у силу п.6 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» надаються пільги на оплату комунальних послуг відповідно до наведеної вище правової норми.
Вищезазначені висновки суду є правильними і ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданого 09 серпня 2012 року Київським обласним військовим комісаріатом, а відтак його статус визначений Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».
По справі встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання (особистий рахунок № НОМЕР_1 ), що надаються Вишгородським ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз».
З довідки комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради від 23 липня 2014 року № 1277 (форма 3А) вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 разом із позивачем проживають та зареєстровані його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Відповідно до пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» від 9 грудня 1999 року № 2246, а саме: у разі встановлення лічильника газу у комунальній квартирі плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до кількості мешканців квартири та займаної ними площі.
У справі заначено, що відповідач надає 50% знижку плати за користування послугами з газопостачання лише позивачу та його дружині ОСОБА_2 , посилаючись на те, що пільги, передбачені п.6 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», на повнолітнього сина ОСОБА_3 не розповсюджуються.
Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.
Зі змісту ст.4 Бюджетного кодексу України (далі БК України) випливає, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням цього Кодексу та закону про Державний бюджет України.
Згідно з п.6 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» ветеранам органів внутрішніх справ надаються пільги з 50-відсоткової знижки плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія та інші послуги), користування квартирним телефоном ветеранами органів внутрішніх справ і членами їх сімей, які проживають разом з ними, в жилих будинках усіх форм власності в межах норм, встановлених для продажу населенню для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення.
Статтею 9 цього Закону передбачено, що витрати, пов`язані з реалізацією цього Закону, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством, що передбачено.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 51 БК України при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни I групи та доглядає за ним, за умови що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.
Зазначені положення цього Кодексу не змінені, не скасовані й не визнані неконституційними.
Посилання апелянта на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2005 року у справі за позовом КПЖіКГ Вишгородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по квартплаті судом не може бути взято до уваги у зв`язку із тим, що врегульовані ним правовідносини мали місце у 2005 році, в той же час, Бюджетний кодекс України було прийнято у 2010 році. Крім того, спір який вирішувався судом полягав щодо розміру суми по оплаті квартирної плати, а не послуг із газопостачання.
Також позивач посилається на Роз`яснення Конституційного Суду України 22-ї статті Конституції України в рішенні № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, в пунктах 5.4 та 7.1 стверджуючи, що бюджетним законодавством не можна вносити зміни до інших законів.
Вказане посилання являється безпідставним оскільки Закон про Держбюджет в даному випадку не змінює, зупиняє та скасовує, а саме доповнює Закон на який посилається апелянт в своїй скарзі.
Відповідно до резолютивної частини пунктів 1,3, Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99, до кола членів сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Щодо них ознака (вимога) ведення спільного господарства з суб`єктом права на пільги в оплаті користування житлом і комунальними послугами застосовується лише у передбачених законом випадках. Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця є особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму). До них належать: неповнолітні; непрацездатні; інші особи, яких військовослужбовець зобов`язаний утримувати за законом.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що до членів сім`ї позивача, які одночасно з ним мають право користування пільгою позивача, належить його дружина ОСОБА_2 , а повнолітній син ОСОБА_3 не є тим членом сім`ї пільговика, якому у силу п.6 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» надаються пільги на оплату комунальних послуг, оскільки не зазначений таким в наведеній вище ч.5 ст.51 БК України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково застосував до спірних правовідносин положення Бюджетного кодексу України, є безпідставними, оскільки спірні правовідносини виникли з приводу надання гарантованої державою пільги, а відтак, врегульовані спеціальними законодавчими актами, одним з яких є Бюджетний кодекс України, що і визначає поняття складу сім`ї пільговика, оскільки видатки на фінансування таких витрат здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, а якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у Бюджетному кодексі України, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.
Інші доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову не спростовують.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив обставини справи, надані сторонами докази, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову в позові та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.
Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: