У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, товариства з обмеженою відповідальністю «Екостатус С», третя особа - ОСОБА_8, про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 9 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7, товариства з обмеженою відповідальністю «Екостатус С» (далі - ТОВ «Екостатус С»), третя особа - ОСОБА_8, про стягнення коштів.

Позивач посилався на те, що 11 листопада 2007 року він надав ОСОБА_7 у борг грошові кошти у сумі 197 450 доларів США з кінцевим терміном повернення до 20 лютого 2009 року, про що останній надав йому відповідну розписку.

З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язань ОСОБА_7 щодо повернення позичених коштів між ним, ОСОБА_6, та товариством з обмеженою відповідальністю «Академія здоров'я та краси» (далі - ТОВ «Академія здоров'я та краси»), назву якого було змінено на ТОВ «Екостатус С», 5 квітня 2011 року було укладено договір поруки № 1, відповідно до умов якого ТОВ «Екостатус С» зобов'язалося відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_7 усіх зобов'язань, що виникли із договору позики від 11 листопада 2007 року.

Відповідач свого зобов'язання щодо повернення позичених коштів у встановлений термін не виконав, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у сумі 1 719 611 грн 80 коп., з яких: 1 577 625 грн 50 коп. - основний борг, 141 986 грн 30 коп. - 3 % річних за весь час прострочення виконання зобов'язання, які позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18 вересня 2012 року позов ОСОБА_6 задоволено частково, стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_7 та ТОВ «Екостатус С» 1 578 217 грн 80 коп. боргу та 140 742 грн 44 коп. 3% річних, а всього 1 718 960 грн 20 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 3 вересня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2014 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи, позивач ОСОБА_6 уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку 4 432 752 грн. боргу та 820 059 грн 12 коп. 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов'язання з 21 лютого 2009 року по 27 квітня 2015 року.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 9 вересня 2015 року, позов ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ТОВ «Екостатус С» на користь ОСОБА_6 борг у розмірі 4 432 752 грн, 3 % річних у розмірі 820 059 грн 12 коп. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Під час розгляду справи судами правильно були встановлені обставини у справі, які свідчать про те, що 11 листопада 2007 року ОСОБА_7 надав ОСОБА_6 розписку, в якій зазначив про отримання у борг грошовихкоштів у сумі 197 450 доларів США з кінцевим терміном повернення до 20 лютого 2009 року.

На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_7 щодо повернення позичених коштів за вказаною розпискою між позивачем та ТОВ «Академія здоров'я та краси», назву якого було змінено на ТОВ «Екостатус С», 5 квітня 2011 року було укладено договір поруки № 1.

Відповідно до умов договору поруки товариство взяло на себе зобов'язання протягом 2 календарних днів від дати отримання письмової вимоги кредитора ОСОБА_6 про невиконання позичальником ОСОБА_7 зобов'язань за розпискою від 11 листопада 2007 року, виконати його шляхом передачі грошових коштів кредитору.

Належність і справжність підписів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вказаній розписці підтверджені висновком судово-почеркознавчої експертизи від 2 квітня 2015 року № 11299/11300/14-32 (а. с. 234-244, т. 2).

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин і правовими нормами, які підлягають застосуванню та встановивши, що борг за розпискою повернуто не було, дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача суми боргу за розпискою з урахуванням 3 % річних.

Такий висновок судів відповідає встановленим у справі обставинам та ґрунтується на доказах, яким суди надали належну оцінку.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 9 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.Є. Червинська А.О. Леванчук Л.М. Мазур Т.О. Писана Г.В. Юровська Головуючий Судді: