УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської І.М., Дьоміної О.О., Попович О.В., Штелик С.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2007 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 04 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні серпні 2007 року закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ( далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначили, що 18 липня 2006 року між Банком, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 356/2005, за умовами якого Банк передав позичальнику кредитні кошті в розмірі 200 00 грн строком до 18 липня 2007 року зі сплатою 24% річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зазначеного кредитного договору в цей же день було укладено договір поруки з ОСОБА_8, за умовами якого даний поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й позичальник.

У зв'язку із порушенням позичальником умов кредитного договору та неналежне виконання зобов'язань, станом на 14 серпня 2007 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 282 432 грн 30 коп., яка складається з 200 000 грн - заборгованість за кредитом; 66 936 грн 99 коп - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 15 495 грн 40 коп - пеня. Загальну суму заборгованості просить позивач стягнути в солідарному порядку з боржника і поручителя.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2007 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в солідарному порядку 282 432 грн 39 коп заборгованість за кредитним договором та 1730 грн - судові витрати.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 04 листопада 2014 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2007 року змінено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 119 421 грн 42 коп. заборгованість за кредитним договором № 356/2005, укладеним 18 липня 2005 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_7, яка складається з 83 100грн - заборгованість за кредитом та 8 967 грн 99 коп.- пеня.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь публічного акціонерного комерційного банку «ПриватБанк» 163 010 грн 97 коп. - заборгованість за кредитним договором № 356/2005 від 18 липня 2005 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 порушує питання про скасування рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2007 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 04 листопада 2014 року,посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, просить ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із матеріалів справи встановлено, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2007 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 04 листопада 2014 року відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 04 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.О. Дьоміна О.В. Попович С.П. Штелик