Справа № 361/5174/15-ц Головуючий у І інстанції Селезньова Т. В.
Провадження № 22-ц/780/6502/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 09.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

9 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А..

суддів: Кашперській Т.Ц., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Вербовій І.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення суми авансу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулись до суду із вказаним позовом, в якому просили стягнути на їх користь з ОСОБА_2 кошти в сумі 16 000 дол. США, що на момент звернення до суду становить 351 680 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що вказана грошова сума була передана позивачем відповідачу як аванс в рахунок плати за земельну ділянку, яку вони разом з ОСОБА_4 мали наміри купити у матері відповідача ОСОБА_2

Посилались на те, що пізніше відповідач земельну ділянку продав іншій особі, в добровільному порядку грошові кошти не повертає.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 отриманий аванс у розмірі 16 000 дол. США, що еквівалентно 351 600 грн.

У позові ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 16 000 доларів США, як авансовий платіж за відчужувану земельну ділянку, належну на праві власності іншій особі, без законних підстав, оскільки не був власником відчужуваного майна і не мав права розпорядження даним майном, в тому числі правом його продажу, а той факт, що він є сином власника, не надавав йому таких повноважень. Тому позивач має право витребувати від відповідача вказане майно (грошову суму) як безпідставно набуте ним.

Колегія суддів погоджується із такими висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що згідно розписки ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 16000 доларів США, еквівалент 128000грн., як передплату за земельну ділянку, розташовану за адресою вул. Петровського,14. В розписці зазначено, що завдаток надано до 6.10.2012 року (а.с. 17).

Розписка складена у простій письмовій формі, виконана власноручно ОСОБА_2, що визнається сторонами спору.

Власником земельних ділянок площею 0,0075 га, 0,0245 га, 0,0025 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою м. Бровари, вул. Петровського,14 та земельної ділянки площею 0,0243 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за цією-ж адресою є ОСОБА_5 - мати ОСОБА_2 (а.с. 37, 42, 47, 52).

Крім того встановлено, що 16 червня 2012 року між продавцем ОСОБА_5, покупцем ОСОБА_4 і ФОП ріелтором ОСОБА_6 був укладений попередній Договір, згідно якого покупець і продавець зобовязались укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою м. Бровари, вул. Петровського,14 за погодженою ціною обєкту 440 000грн., що в еквіваленті складає 55 000доларів США за курсом 1:8, для чого зявитись для підписання договору не пізніше 17.07.2012 року. (а.с.11-13).

Згідно додатку до основного договору №б/н від 16.06.2012 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 домовились продовжити термін дії попереднього договору до підписання основного договору купівлі-продажу, а саме до 26.07.2012 року. (а.с.14).

Вказані договір та додаток підписані трьома його учасниками, завірені печаткою ФОП ОСОБА_6, але не посвідчені нотаріально.

Також в судовому засіданні встановлено, що власник земельних ділянок і учасник попереднього договору ОСОБА_5 не видавала довіреності своєму синові відповідачу у справі - ОСОБА_2 на представлення її інтересів на продаж належних їй земельних ділянок.

ОСОБА_2 не мав і не набув права власності на відчужувані земельні ділянки.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції прийшов до законного і обґрунтованого висновку про набуття ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 16 000 доларів США без достатньої правової підстави та необхідність їх повернення власникові ОСОБА_3 відповідно до положень ст. 1212 ЦК України.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги на те, що суд в порушення вимог закону змінив правову підставу позову із ст..570 ЦК України про стягнення суми авансу на ст..1212 ЦК України зобов»язання у зв»язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави підлягають відхиленню, оскільки вирішуючи спір суд з врахуванням вимог ст..ст.10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України встановив дійсні правовідносини сторін та обставини справи, які свідчать про безпідставне набуття відповідачем майна і підставно застосував норму матеріального права, яка регулює ці правовідносини.

Інші доводи апеляційної скарги про безпідставне стягнення грошових коштів в еквіваленті 355 196,80грн. відповідно до курсу НБУ станом на 17.07.2015 року, а повинен був зазначити еквівалент, зазначений у розписці 128 000 гривень, підлягають відхиленню.

Відповідно до ст..533 ЦК України

1. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

2. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Встановлено, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в іноземній валюті 16 000 доларів США, а тому суд вірно стягнув із відповідача кошти в іноземній валюті, зазначивши еквівалент у гривні станом на час ухвалення рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги на незаконність і необґрунтованість рішення суду, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права є необгрунтованими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: