АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 2391 /2015 Головуючий у 1-ій інстанції - Сальникова Н.М.
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Жигальської Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про захист прав споживача страхових послуг та стягнення суми страхового відшкодування;

за апеляційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_2

на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 08 грудня 2014 року

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 08.12.2014 року ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» про захист прав споживача страхових послуг та стягнення суми страхового відшкодування.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на незаконність ухваленого судом рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що 06.01.2014 року він звернувся до Відповідача із письмовою заявою на виплату страхового відшкодування у зв'язку із настанням страхового випадку із застрахованим транспортним засобом, а саме ДТП, яка мало місце 31 грудня 2013 року, що підтверджується наданими відповідачу довідками ДАІ (первинною та довідкою форми № 2) та постановою Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17.01.2014 року у справі № 373/99/14-п. На виконання умов Договору страхування, позивачем було надано відповідачу пакет документів, визначений розділом 15 Договору страхування, необхідний для виплати страхового відшкодування, але 14 квітня 2014 року відповідач направив позивачу лист вих. № 1511/604178 згідно якого безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування.

Позивач вважає, що дана відмова є неправомірною та такою, що суперечить умовам Договору страхування та чинному законодавству України, оскільки несвоєчасне повідомлення відповідача про настання страхового випадку не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Під час судового засідання 08.12.2014 року представником Позивача було заявлено письмове клопотання про відкладення розгляду справи. Вказане клопотання обґрунтовувалось тим, що тих доказів, які були на момент слухання справи, а саме 08.12.2014 року, не достатньо для прийняття правильного та обґрунтованого рішення по справі, оскільки в матеріалах справи відсутня копія страхової справи. Для отримання та долучення копії страхової справи в інтересах захисту прав Апелянта, було здійснено адвокатський запит для отримання копії страхової справи, проте на дату слухання Відповідач не надав відповіді на вказаний запит. Вказане клопотання судом першої інстанції було безпідставно відхилено, з мотивуванням, що позивач затягує розгляд справи судом. Проте, такий висновок суду є необґрунтованим, оскільки позивач сам зацікавлений в якомога швидшому вирішенню справи.

Таким чином, судом першої інстанції не вжито заходів для витребування та належного дослідження доказів.

Також, суд фактично позбавив Позивача права на подання письмової заяви про збільшення позовних вимог.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_2 підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в ній. Представник відповідача ПАТ СК «ВУСО» Жигальська Ю.Ю. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість ухваленого судом рішення. Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія судів дійшла висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 16.12.2013 року між ОСОБА_4 та ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» було укладено Договір добровольного страхування наземного транспорту № -01.

06.01.2014 року ОСОБА_4 звернувся до відповідача із письмовою заявою на виплату страхового відшкодування у зв'язку із настанням страхового випадку із застрахованим транспортним засобом, а саме ДТП, яка мало місце 31 грудня 2013 року, що підтверджується наданими відповідачу довідками ДАІ (первинною та довідкою форми № 2) та постановою Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17.01.2014 року про притягнення ОСОБА_5 (особи, яка керувала автомобілем позивача під час ДТП) до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Листом за № 1511/604178 від 11.04.2014 року страхова компанія відмовила ОСОБА_4 у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі у зв'язку з несвоєчасним повідомленням страхової компанії про настання страхового випадку.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення заявлених ОСОБА_4 позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, частиною 1 ст.626 ЦК Україні визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Договір страхування, згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування», є письмова угода між страхувальником і страховиком, за умовами якого страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, позивач підписавши договір добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 16.12.2013 року, підтвердив свою обізнаність щодо його змісту і не висловивши будь-яких заперечень щодо передбачених Правилами умов, порядку нарахування та виплати страхового відшкодування.

Так, відмовляючи позивачеві у виплаті страхового відшкодування, ПАТ «СК «Вусо» зазначало у листі наступне: «Согласно п. 14.3. Договора добровольного страхования наземного транспорта № -01 от 16.12.2013 г., «... Страхователь обязан до изменения обстоятельств (картины) происшедшего события (месторасположения участников ДТП, следов наступления страхового случая и т.д.), что произошло, но не позднее 2-х часов, сообщить о наступлении страхового случая Страховщику по т. 0800-5-037-73 и выполнять его инструкции, а также в государственные органы, в компетенцию которых входит подтверждение факта насту пления страхового случая (ГАИ, МВД, Гидрометеоцентр и т.д.), и в течении 2-х часов с момента ДТП пройти медицинское освидетельствование на предмет алкогольного, наркотического или токсического опьянения в Учреждениях охраны здоровья, по требованию аварийного комиссара или компетентных органов. В случае отсутствия уведомления Страхователем о наступлении страхового случая с места происшествия непосредственно до изменения обстоятельств (картины) события, Страховщик имеет право отказать в выплате страхового возмещения...»), а также п. 12.4. Договору, «...Страхователь обязан довести до ведома лиц, допущенных к управления застрахованным транспортным средством, условия договора и Правила, и требовать их соблюдения...». Руководствуясь п. 17.1.1. Договора, Страховщик имеет право отказать в выплате страхового возмещения, если о событии не было сообщено Страховщику или в компетентные органы в порядке и в сроки, указанные в этом договоре, без уважительных на то причин, а также когда данный факт не подтверждается документами компетентных органов или предоставленние документи оформлены е нарушением действующих норм (отсутствие номера, печати, даты, имеют исправления), а также п. 17.1.2. Договора, Страховщик имеет право отказать в выплате страхового возмещения, если Страхователь не выполнил любые условия этого договора, ЧАО «СК «ВУСО» вынуждено сообщить Вам об отказе в выплате страхового возмещения по вышеуказанному случаю.».

Відповідно до п.14.3 Договору, Страхувальник - ОСОБА_4 дійсно зобов'язаний був повідомити страхову компанію про настання страхового випадку протягом 2-х годин і виконувати її інструкції.

Судом першої інстанції було відтворено аудіо запис телефонної розмови позивача ОСОБА_4 з оператором ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», згідно якого позивач не довів суду виконання ним умов п.14.3 Договору страхування наземного транспорту № -01 від 16.12.2013 року, що в подальшому і зумовило прийняття відповідачем рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Позивач не надав суду доказів поважності причин пропуску ним визначеного Договором строку щодо повідомлення Страховика про настання страхового випадку. Відповідно до п.17.1.1. Договору Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо Страхувальник без поважних причин не повідомив його про настання страхового випадку у визначений Договором строк.

Відповідно ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

А відтак, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди застрахованим транспортним засобом марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1, про що беззаперечно зазначив під час телефонної розмови позивач ОСОБА_4 з оператором відповідача, призвело до неможливості огляду аварійним комісаром місця дорожньо-транспортної пригоди, пошкодженого автомобіля одразу після дорожньо-транспортної пригоди, складення аварійного сертифікату та фіксування всіх інших обставин, які мають значення при визначенні страхового випадку.

Частиною 1 ст.991 ЦК України встановлені випадки, коли страховик має право відмовитися від здійснення страхових виплат страхувальнику, ч.2 цієї статті передбачено, що договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Право на страхові виплати за договором страхування виникає у страхувальника за умови дотримання ним положень таких правил та умов договору.

Беручи до уваги невиконання (без поважних причин) як позивачем так і водієм ОСОБА_5 умов договору страхування наземного транспорту № -01 від 16.12.2013 року (щодо своєчасного повідомлення страхової компанії про настання страхового випадку) суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення суми страхового відшкодування.

Що стосується відмови суду у задоволенні клопотання представника позивача про витребування страхової справи, то колегія суддів розцінює такі дії суду законними та обґрунтованими виходячи з наступного. Так, позивач є стороною Договору добровільного страхування наземного транспорту, він (як сторона договору) має право та мав можливість ознайомитись з матеріалами страхової справи та отримати копії усіх документів, які містяться в страховій справі ще до його звернення до суду. Подаючи позов до суду, він повинен був долучити до нього усі докази в підтвердження доведення його позовних вимог. У відповідності до вимог ст.10 ЦПК України, суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Позивач не надав суду доказів, які б свідчили про те, що він був позбавлений можливості отримати будь - які документи, які містяться в матеріалах страхової справи.

Отже, твердження апелянта про незаконність ухваленого судом рішення, неповне з'ясування обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права, на думку суду є необґрунтованими, а обставини, на які він посилається - недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: