АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3378/15 Головуючий 1 інст. - Пашнєв В.Г.
Категорія : договірні Доповідач - Черкасов В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кокоші В.В., Бобровського В.В.,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 23 березня 2015 року

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків екоресурс» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ТОВ «Харків екоресурс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості.

В обгрунтування позовних вимог ТОВ «Харків екоресурс» вказує, що відповідачі є споживачами послуг, які надає товариство з вивезення побутових відходів по АДРЕСА_1 у місті Харкові на підставі Договору на вивезення побутових відходів. Станом на 01 жовтня 2014 року відповідачі не здійснили оплату за надані послуги з 01 липня 2013 року по 30 вересня 2014 року, сума їх заборгованості за вказаний період становить 408,60 грн.

Тому, ТОВ «Харків екоресурс» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь позивача заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 491,48 грн., з яких 408,60 грн. - сума основної заборгованості, 67,53 грн.- інфляційні витрати та 15,35 грн. - 3% річних від простроченої суми; вирішити питання судових витрат.

У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заперечував проти позову, вказував, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння по АДРЕСА_1 у місті Харкові, тому позов пред'явлений до неналежних відповідачів, оскільки на її адресу та ім'я надійшов лист від Директора ТОВ «Харків екоресурс», в якому їй пропонується здійснити оплату у сумі 408,60 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 23 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ТОВ «Харків екоресурс» заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 408,60 грн. - сума основної заборгованості. Стягнуто з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн., тобто по 81,20 грн. з кожного. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає, що ОСОБА_1 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1, а позов пред'явлений до осіб, що мешкають у її квартирі. Тоді як на її адресу надійшов лист від Директора ТОВ «Харків екоресурс», в якому їй пропонується здійснити оплату у сумі 408,60 грн.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 проживають за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з вивезення побутових відходів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.13 та абзацу 10 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вивезення побутових відходів є комунальною послугою, а споживачем цієї послуги є фізична чи юридична особа, яка її отримує чи має намір отримати.

Побутовими відходами згідно ч.1 ст.1 ЗУ «Про відходи» є відходи, що утворюються в процесі життя і діяльності людини в житлових та нежитлових будинках (тверді, великогабаритні, ремонтні, рідкі, крім відходів, пов'язаних з виробничою діяльністю підприємств) і не використовуються за місцем їх накопичення.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України в редакції від 24.01.2006 року №45 встановлено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.15 та ст.35-1 ЗУ „Про відходи" громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов'язані дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами та вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів та укладати договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, забезпечувати роздільне збирання твердих побутових відходів.

На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи свідчать, що власником домоволодіння по АДРЕСА_1 у місті Харкові є ОСОБА_1, на ім'я якої відкритий особовий рахунок у ТОВ «Харків екоресурс» (а.с.58).

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як до власника домоволодіння на адресу ОСОБА_1 від позивача надійшов лист про наявну заборгованість за послуги з вивезення побутових відходів з пропозицією сплатити наявну заборгованість з роз'ясненням, що в разі несплати заборгованості ТОВ «Харків екоресурс» буде вимушено звернутися до суду із заявою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с.59).

Доводи апеляційної скарги підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та вимогами чинного законодавства, оскільки відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово- комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов'язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК Української РСР).

Власник квартири, ОСОБА_1 до участі у справі залучена лише як, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів (а.с.67).

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення з відмовою у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин судова колегія відповідно до вимог ст.. 309 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 303 304, п.2ч.1ст.307, ст.309, 313,314,316,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 23 березня 2015 року - скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків екоресурс» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: