Справа № 360/2875/14ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д.Є.
Провадження № 22-ц/780/2951/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 05.11.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Поліщука М.А.

при секретарі: Бобку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 30 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 23 березня 2014 року, близько 21 год. на 39 км автодороги Київ-Ковель в с.Микуличі Бородянського району Київської області, ОСОБА_3, керуючи автомобілем AUDI А8 д.р.н. АС 0086 АХ допустив зіткнення з його автомобілем CHERRY AMULET д.р.н. АІ 7387 СІ, в результаті чого автомобіль CHERRY AMULET зазнав механічних пошкоджень і відновленню не підлягає. Постановою Бородянського районного суду Київської області від 15 серпня 2014 року встановлена вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Пошкодженням автомобіля йому завдана шкода у розмірі 69050,75грн. 20 вересня 2014 року Моторно (транспортне) страхове бюро частково відшкодувало йому завдану шкоду, виплативши 49481,96 грн. Різниця між отриманими ним страховими виплатами та реальним розміром збитків становить 27385 грн., з яких 3154,99 грн. - збитки заподіяні пошкодженням відеореєстратора, мобільного телефону, зникненням інструментів, аптечки та вогнегасника, 4662 грн. - витрати на послуги евакуатора та оплату стоянки, 19568,79 грн. різниця між шкодою заподіяною пошкодженням автомобіля та отриманою страховою виплатою, які відповідач в добровільному порядку не відшкодовує. У звязку з цим просив стягнути з відповідача 27385,78 грн. завданої матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 30 березня 2015 року в позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 243,60 грн., в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити всі його позовні вимоги, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд при ухвалені рішення мав врахувати вартість його автомобіля до ДТП віднявши відшкодовану йому страховою компанією шкоду та стягнути з винної особи вказану різницю відповідно до ст. 1194 ЦК України. Крім того вважає, що суд не врахував при стягнені моральної шкоди, завданих йому тілесних ушкоджень, вимушеної втрати заробітку та можливості заробляти та утримувати свою сімю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позову в частині стягнення відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що суду не надано належних та допустимих доказів що підтверджують вартість транспортного засобу до ДТП та після ДТП, а тому суд позбавлений можливості встановити фактичний розмір шкоди заподіяний відповідачем позивачу та розмір невідшкодованої МТСБУ суми, а тому підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається. Крім того позивачем не надано доказів того, що майно та інструменти на суму 3154,99 грн. були в наявності та втрачені внаслідок ДТП.

Однак, такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Крім того судом першої інстанції було частково задоволено позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00грню, обґрунтовуючи свої висновки тим, що відповідачем, з вини якого відбулося ДТП, заподіяно позивачу моральних страждань, суд вважав за можливе стягнути 5000,00грн.,оскільки позивачем не надано доказів та не доведено заподіяння моральної шкоди на більшу суму.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що постановою Бородянського районного суду Київської області від 15 серпня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні 23 березня 2014 року ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль "CHERRY AMULET" д.р.н. АІ 7387 СІ та притягнуто до адміністративної відповідальності останнбого за здійснення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.9).

Відповідно до звіту про незалежну експертну оцінку колісного транспортного засобу легкового автомобіля "CHERRY модель А15 AMULET" ЗНГ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вартість вказаного транспортного засобу станом на 05 грудня 2014 року становила 69050,75 грн. (а.с.27-56).

Із звіту про незалежну експертну оцінку вбачається, що відновити транспортний засіб неможливо, відповідно до технічних умов виробника (а.с.27-34).

Моторно (транспортне) страхове бюро України зобов'язалось сплатити на відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП 23 березня 2014 року 50000 грн. та 2435,13 грн., що підтверджується копіями листів (а.с.17, 21, 22).

Судом апеляційної інстанції було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 та призначено по справі судово-автотоварознавчу експертизу, для визначення залишкової вартості автомобіля, який не підлягає відновленю.

Відповідно до висновку №19/15 судової авто товарознавчої експертизи від 05.10.2015 року утилізаційна вартість автомобіля "CHERRY AMULET" д.р.н. АІ 7387 СІ, який належить ОСОБА_2 після дорожньо-транспортної пригоди 23.03.2014 року, складала 16344,32 грн. (а.с. 123-135).

Відповідно ч.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі, якщо цивільно-правова відповідальність цієї особи застрахована, шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу, в межах ліміту відповідальності відшкодовується страховиком.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо транспортний засіб визнається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на експлуатацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 4 червня 2014 року при розгляді справи № 6-49 цс 14, предметом якої був спір про відшкодування майнової шкоди, завданої ДТП. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, зокрема й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала цю шкоду, у загальному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що при вирішенні даного спору в частині відшкодування матеріального збитку, суд мав виходити з того, що ліміт розміру відшкодованої матеріальної шкоди майну потерпілого МТСБУ визначений законом та становить 50000,00 грн., позивачем на підтвердження своїх доводів про заподіяння матеріальної шкоди надано письмовий доказ - звіт, в якому зазначена ринкова вартість автомобіля, а у відповідності до ч.2 ст. 57 ЦПК України, відповідачем висновки дослідження в судовому засіданні не спростовувались іншими доказами.

З метою встановлення вартості транспортного засобу після ДТП судом в порушення вимог ст. 10 ЦПК України не було розяснено особам, які беруть участь у справі їх права та обовязки щодо права сторони заявляти клопотання про призначення судової експертизи на предмет визначення залишкової вартості пошкодженого під час ДТП автомобіля, що в свою чергу призвело до не всебічного і не повного зясування обставин справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріального збитку завданому майну потерпілому пошкодженням автомобіля.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги ринкову вартість транспортного засобу 69050,75 грн. відповідно до звіту про незалежну експертну оцінку серії ТЗ №20141205/01 від 05 грудня 2014 року, утилізаційну вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди 16344,32 грн. та те, що МТСБУ було відшкодовано 50000,00 грн. колегія суддів приходить до висновку, що сума завданого збитку внаслідок ДТП (69050,75 50000,00 грн. 16344,32 грн.) становить 2706,43 грн.

Суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги доводи позивача про заподіяння шкоди на суму 3154,99 грн., а саме те що майно та інструменти, які знаходились в пошкодженому автомобілі, були в наявності та втрачені внаслідок ДТП, оскільки зазначені позовні вимоги жодним належним та допустимим доказом не підтверджені.

Відповідно до п.п. 47-48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цвільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року " Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з частині відмови в задоволені позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної майну потерпілого - автомобілю та стягнення судових витрат в розмірі 243, 60 грн. з ухваленням в цій частині нового рішення відповідно до ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 771,36 грн. судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, 1000,00 грн. за оцінку залишків транспортного засобу, 2032,80 грн. за проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 30 березня 2015 року в частині відмови в задоволені позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення судових витрат в розмірі 243, 60 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 2706,43 грн. матеріальної шкоди та 3804,16 грн. судових витрат.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: