Справа № 559/2965/15-ц
У Х В А Л А

"04" грудня 2015 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого Юзьвяк Б. Г. ,

вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2015 року до Дубенського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_1 позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про відшкодування збитків, заподіяних незаконним користуванням її майном. Одночасно подала заяву про забезпечення позову у даній справі. Дану заяву обгрунтовує наступними доводами.

Дубенським міськрайонним судом 11 березня 2011 року розглянуто справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 10 березня 2011 року позов задоволено частково. Цим рішенням за ОСОБА_1 було визнано право власності на нерухоме і рухоме майно, у тому числі на 1/2 частину вбудованого приміщення магазину №42 «Гастороном» по вул. Грушевського, 174 в м.Дубно, загальною площею 516.6 кв.м. Зазначеним рішенням за відповідачем ОСОБА_2 було також визнано право власності на 1/2 частину 41/100 вбудованого приміщення магазину №42 «Гастороном» по вул. Грушевського, 174 в м.Дубно, загальною площею 516.6 кв.м.

17 березня 2011 року Дубенським міськрайонним судом було винесено ухвалу про виправлення описки, допущеної в резолютивній частині цього рішення про те, що:

- за ОСОБА_1, слід визнати право власності на 1/2 частину 41/100 частки вбудованого приміщення магазину №42 «Гастороном» по вул. Грушевського, 174 в м.Дубно площею 213 кв.м., замість помилково вказаних у рішенні суду 516,6 кв.м.;

- за ОСОБА_2 слід визнати право власності також на 1/2 частину 41/100 частки вбудованого приміщення магазину №42 «Гастороном» по вул. Грушевського, 174 в м.Дубно площею 213 кв.м., замість помилково вказаних у рішенні суду 516, 6 кв.м.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2011 року рішення Дубенського міськрайонного суду від 10 березня 2011 року в зазначеній справі було залишено без змін.

Своє право власності на 1/2 частину 41/100 частки вбудованого приміщення магазину №42 «Гастороном» по вул. Грушевського, 174 в м.Дубно площею 213 кв.м. ОСОБА_1 зареєструвала в КП «Архітектор» Дубенської міської ради, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав (номер витягу 32494247 від 14.12.2011 року, реєстраційний номер 1087964, номер запису 209 в книзі 2). При цьому у витязі про державну реєстрацію зазначено, що розмір її ідеальної частки у спільній частковій власності становить 205/1000.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 незаконно заволодів належною ОСОБА_1 частиною приміщення магазину, постійно здаючи його без її відома і без її згоди в оренду іншим особам, отримуючи від цього значні доходи і порушуючи тим самим її майнові права як співвласника, у березні 2012 року ОСОБА_1 змушена була звернутися в Дубенський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ в натурі зазначеного приміщення магазину (справа №1705/1074/2012). Рішенням Дубенського міськрайонного суду у зазначеній справі №1705/1074/2012 від 20 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 28 січня 2015 року, даний позов було задоволено частково.

Зокрема, згідно з цим рішенням суд виділив ОСОБА_1, приміщення: 2-11 торгового залу площею 62,4 кв.м.; 2-12 склад площею 37,4 кв.м.; 2-13 склад площею 19,8 кв.м., загальною площею 119,6 кв.м., які знаходяться по вул.Грушевського 174 в м.Дубно Рівненської області. Вартість виділених поліпшень становить 529325 грн. Частка виділених земельних поліпшень становить 56/1 оо.

Цим же рішенням відповідачу ОСОБА_2 судом було виділено приміщення: 2-5 торгового залу площею 20,6 кв.м.; 2-7 склад площею 38,1 кв.м.; 2-8 торговий зал площею 17,5 кв.м.; коридор площею 7,4 кв.м.; 2-10 коридор площею 6.4 кв.м.; ІІІ-тамбур площею 3,4 кв.м; загальною площею 93,4 кв.м., які знаходяться в м.Дубно вул.Грушевського 174 Рівненської області. Вартість виділених поліпшень становить 413 373 грн. Частка виділених земельних поліпшень становить 44/100.

Не дивлячись на те, що зазначене рішення суду вступило в законну силу ще 28 січня 2015 рокук, відповідач-l ОСОБА_2 і його батько - відповідач-2 ОСОБА_3, відмовлялися звільнити виділене ОСОБА_1 судом приміщення магазину, порушуючи тим самим її право володіння, користування і розпорядження належним майном (ст.317 ЦК України). За захистом свого порушеного майнового права ОСОБА_1 знову змушена була звернутися в Дубенський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_2 і його батька ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням (справа №559/1105/15-ц). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 03 липня 2015 року позов у цій справі задоволено повністю. Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 15 жовтня 2015 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу відповідачів без задоволення. Однак і після цього обидва відповідачі, як і раніше, продовжують користуватися належною ОСОБА_1 частиною магазину, отримуючи від цього значні доходи.

Оскільки тривалими неправомірними діями ОСОБА_2 і ОСОБА_3 позивачу заподіюються значні збитки, повязані з незаконним, без її згоди, використанням належного їй на праві власності частини приміщення магазину, вона змушена звернутися до них з цим позовом про відшкодування збитків в розмірі 894 608 гривень.

З метою забезпечення даного позову, ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на майно відповідачів, тому що невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у даній справі.

На підставі наведеного, ОСОБА_4 просить постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів:

-ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1;

-ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається в тому разі, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Враховуючи те, що у разі задоволення даного позову наслідком стане відшкодування збитків та стягнення 894608 грн., доцільно вжити такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно відповідачів в межах цієї суми.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись вимогами ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

По справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків - вжити заходів забезпечення позову.

Накласти арешт на майно відповідачів:

-ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1;

-ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

в межах суми 894608 (вісімсот дев'яносто чотири тисячі шістсот вісім) гривень.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя: