Ухвала

іменем україни

25 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення відсотків за користування грошовими коштами, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно боргової розписки від 18 листопада 2006 року відповідач взяв у неї в борг 9400 доларів США, які зобов'язувався повернути до 18 травня 2009 року, але вказане зобов'язання не виконав. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 квітня 2010 року з відповідача на користь позивача стягнуто 65 559 грн. основного боргу за вказаною розпискою, 3 % річних, що становлять 555 грн., та судові витрати у розмірі 782,00 грн. Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2013 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2013 року з боржника стягнуто 3 % річних у розмірі 6022,10 грн. та інфляційні витрати у розмірі 152,27 грн. 21 січня 2014 року Святошинським районним судом м. Києва на виконання рішень судів видано виконавчі листи, але до сьогодні рішення суду боржником не виконані, примусове стягнення не здійснено. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на вимоги ст. 1048 ЦК України, просив стягнути з відповідача проценти за користування грошовими коштами у вигляді подвійної облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ) за період з 18 травня 2009 року до 23 липня 2014 року в розмірі 42 449,45 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 проценти за користування позикою в розмірі облікової ставки НБУ згідно договору позики від 18 листопада 2006 року за період з 18 травня 2009 року до 23 липня 2014 року в розмірі 42 449,45 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції змінено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 проценти за користування позикою в розмірі облікової ставки НБУ згідно договору позики від 18 листопада 2006 року за період з 23 липня 2009 року до 23 липня 2014 року в розмірі 29 546,24 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення місцевого та апеляційного судів, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та просить ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволені з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції у незміненій частині, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення процентів на підставі ст. 1048 ЦК України в розмірі облікової ставки НБУ.

Змінюючи рішення місцевого суду в частині розміру стягуваних процентів, суд апеляційної інстанції, вірно виходив із того, що позивач пропустив строк позовної давності щодо частини заявлених вимог. Відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності. Крім того, облікова ставка НБУ в період нарахування процентів декілька раз змінювалась, проте, судом першої інстанції застосовано лише найбільшу ставку та не проведено розрахунку по кожному періоду окремо.

Судом першої інстанції в незміненій частині та апеляційним судом при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду в незміненій частині та рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська