Номер провадження 2/754/25/15
Справа №754/3016/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12.03.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі - Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Житлово - будівельного кооперативу "Хімік - 10"до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Житлово - будівельного кооперативу "Хімік -10" про визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ЖБК "Хімік - 10" з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення ОСОБА_1 разом з проживаючими з нею особами із самовільно зайнятого приміщення площею 17 кв.м., яке примикає до квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є членом ЖБК і їй належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 51,7 кв.м., і житловою площею 29,5 кв.м.

Поруч з квартирою відповідача, що розташована на першому поверсі знаходиться нежитлове приміщення - "калясочна", площею 17,6 кв.м., яке ОСОБА_1 самовільно зайняла і використовує як додаткове жиле приміщення у своїй квартирі.

Оскільки відповідно Статуту ЖБК нежитлові приміщення є власністю кооперативу, на загальних зборах його членів було прийнято рішення про повернення приміщення кооперативу.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд позов задовольнити.

20.05.2013 року ОСОБА_1 заявила зустрічний позов про визнання за нею права власності на нежитлове приміщення - "калясочну" площею 17,6 кв.м.. розташовану в будинку АДРЕСА_1 в м. Києві та визнати двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 ум. Києві трикімнатною загальною площею 73, 8 кв.м.

Крім того, ОСОБА_1 заявила про застосування до позову ЖБК про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нежитловим приміщенням наслідків спливу строків позовної давності (т.1 а.с. 52 - 58).

В ході розгляду справи ЖБК "Хімік - 10" уточнив вимоги позову про усунення перешкод у здійсненні права користування нежитловим приміщенням, зазначивши, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.12.2014 року рішення загальних зборів членів ЖБК щодо надання дозволу ОСОБА_1 на викуп приміщення площею 17,6 кв.м. визнано недійним а тому остання займає приміщення без законних на те підстав (т.1 а.с. 202 - 205).

Посилаючись на викладене, представник ЖБК просить суд усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням площею 17,6 кв.м., розташованим на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 в м. Києві, що належить на праві власності ЖБК "Хімік - 10" шляхом зобов'язання ОСОБА_1 звільнити вказане приміщення та привести його у відповідність із технічним планом станом на 10 грудня 1984 року.

ОСОБА_1 також уточнила підстави свого зустрічного позову, зазначивши, що вона набула право власності на підставі набувальної давності, оскільки заволоділа приміщенням добросовісно, використовувала його відкрито протягом 23 років, експлуатувала його, сплачувала кошти за користування приміщенням, утримувала його.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд позов задовольнити у повному обсязі (т. 1 а.с. 190 - 198).

Представник ЖБК "Хімік - 10" в судовому засіданні вимоги, заявлені до ОСОБА_1 підтримала, вимоги зустрічного позову не визнала.

Представники ОСОБА_1 вимоги зустрічного позову до ЖБК "Хімік - 10" підтримали, вимоги ЖБК, заявлені до неї, не визнали.

Заслухавши пояснення представників сторін у справі та дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01.02.2012 року встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 загальною площею 51,7 кв.м., яка розташована на першому поверсі. (а.с. 60 - 62).

Актом від 12.05.2011 року, складеним комісією ЖБК виявлено, що приміщення - "калясочна", розташована на першому поверсі в буд. АДРЕСА_1 самовільно захоплена членом ЖБК ОСОБА_1 (а.с. 12).

В обґрунтування правомірності зайняття спірного приміщення - "калясочної" ОСОБА_1 посилається на рішення загальних зборів ЖБК від 10.12.1991 року про надання їй дозволу на викуп зазначеного приміщення (а.с. 78).

Разом з тим, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.12.2014 року рішення загальних зборів членів ЖБК "Хімік - 10" від 10.12.1991 року про надання ОСОБА_1 дозволу на викуп приміщення площею 17,6 кв.м. на першому поверсі буд АДРЕСА_1 в м. Києві визнано недійсним (а.с. 184 - 185).

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 займає приміщення "калясочної" без законних на то підстав.

Відповідно п. 23 Статуту ЖБК "Хімік - 10" нежитлові приміщення належать ЖБК (а.с. 31 - 33).

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Оскільки на час розгляду справи правові підстави для зайняття ОСОБА_1 приміщення "калясочної" відсутні, суд вважає вимоги ЖБК щодо усунення перешкод у здійсненні права користування майном обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд не знаходить підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності щодо зазначених правовідносин, оскільки на час розгляду справи відповідач продовжує безпідставно використовувати приміщення "калясочної", а тому порушення прав ЖБК триває і на час постановлення у справі рішення.

Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на приміщення - "калясочну", суд не знаходить підстав для їх задоволення з наступних підстав.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 334 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постановою Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено судам, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

ОСОБА_1 не набула право власності за набувальної давності, оскільки недобросовісно заволоділа ним, як член кооперативу не могла не знати про те, що нежитлові приміщення ЖБК належать кооперативу та не можуть бути відчужені в будь - який спосіб.

Крім того, відсутність рішення ЖБК про надання ОСОБА_2 про надання їй дозволу на викуп приміщення "калясочної" встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.12.2014 року (а.с. 184 - 185).

Відповідачем також не доведено факт користування нею спірним приміщенням протягом 10 років безперервно.

Так, з Довідки форми № 3 від 14.09.2011 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_4 з двох кімнат з 1990 року (а.с. 8), план за поверхами з зазначенням трикімнатної квартири (з приєднаною калясочною площею 17 кв.м.) складено лише 13.10.2008 року (а.с. 74), Акт обстеження квартири на предмет перепланування сколено у 2007 році (а.с. 81 - 82), Розпорядження Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації на перепланування квартири АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_1 винесено 13.02.2008 року (а.с. 80).

Зазначені обставини сталять під сумнів користування відповідачем "калясочною" з 1991 року, на що посилається остання.

Аналізуючи викладене, суд вважає позов ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності за набувальною давністю недоведеним, а тому таким, що задоволенню не підлягає.

Щодо вимог відповідача про визнання двокімнатної квартири трикімнатною, зазначена вимога знаходиться поза компетенції суду та такого способу захисту прав фізичної чи юридичної особи чинне законодавство не встановлює.

Задовольняючи вимоги ЖБК "Хімік - 10" про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим приміщенням суд відповідно вимог ст. 88 ЦПК України стягує з ОСОБА_1 на користь позивача документально підтверджені судові витрати - суму сплаченого при зверненні до суду судового збору в розмірі 114 грн. 70 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Житлово - будівельного кооперативу "Хімік - 10" до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування приміщенням задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити нежитлове приміщення площею 17,6 кв.м., розташоване на першому поверсі будинку № АДРЕСА_1 в м. Києві , що належить Житлово - будівельному кооперативу "Хімік - 10" та привести його у відповідність із технічним планом першого поверху будинку станом на 10 грудня 1984 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово - будівельного кооперативу "Хімік - 10" судові витрати в розмірі 114 грн. 70 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Житлово - будівельного кооперативу "Хімік - 10" про визнання права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя