АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/480/2015 Головуючий в І інстанції: Кузьменко А.Д. Категорія: 27 Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 02 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас І.В.
Суддів:Цуканової І.В.
Склярської І.В.
При секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 06 жовтня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_5 відповідно до договору від 10.09.2006 року отримав кредит у розмірі 1511,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з неповним та несвоєчасним виконанням умов кредитного договору відповідач станом на 22.04.2014 року має заборгованість 27596 грн., яка складається з : 6700 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 102 гривні - заборгованість по комісії за користування кредитом; 19003,95 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань з договором, 500 гривень - штраф (фіксована частина); 1290,31 гривень - штраф (процентна ставка). Просили стягнути вказану заборгованість з відповідача.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 06 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено, в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в апеляційній скарзі вказує, що судом не в повній мірі досліджені обставини справи, зокрема, по розрахунку заборгованості вбачається переривання строків позовної давності, оскільки 15.08.2011 року відповідачем було здійснено погашення заборгованості по кредитному договору в розмірі 2200 гривен. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просили рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Письмовізаперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Однак з таким висновком суду не можна погодитись в повному обсязі, оскільки суд зробив його через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

З матеріалів справи слідує, що 10 вересня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та ОСОБА_5 було укладено договір кредиту № HECFRX09200164, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 1511,40 гривень на строк 12 місяців, з умовами сплати за користування кредитом у розмірі 2% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 20,4 гривень та единоразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 137,40 гривень. ОСОБА_5 погодився, що заява позичальника із запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір (а.с.5). ОСОБА_5 отримав кредитні кошти шляхом перерахування їх на розрахунковий рахунок для повного розрахунку за товар та сплати комісій банку (а.с.6).

Згідно з п.п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Згідно розрахунку наданого банком ОСОБА_5 несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював погашення за кредитним договором. Остання сплата заборгованості за договором була здійснена ним 15 серпня 2011 року (а.с.4).

Статтями 525,526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049,1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п.п.4.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») за користування кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення Кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі , зазначеному у тарифах та заяві.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Відповідно до ч.1 та ч.3ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується позовна давність в один рік.

З наданого позивачем розрахунку слідує, що ОСОБА_5 15.08.2011 року сплатив в рахунок погашення заборгованості 2200 гривень (а.с.4), що не заперечується відповідачем.

Отже має місце переривання строку позовної давності, і звернувшись до суду з позовом 07 травня 2014 року позивачем не пропущено строк позовної давності звернення до суду.

Разом з тим, враховуючи положення ст.258 ЦК України, за якою до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується позовна давність в один рік, судом правильно, в зв'язку з пропуском строку позовної давності, відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу та пені, що нараховані до 07 травня 2013 року в розмірі 15361,37 гривень.

Так, п.5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості.

Отже право нарахування штрафу виникло у банку при порушенні позичальником строків платежів, і звертаючись до суду в травні 2014 року позивачем пропущено строк звернення до суду з вказаним вимогами.

Підстави для скасування рішення суду у вказаній частині відсутні.

Отже, виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови в стягненні заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 6700,20 гривень, заборгованості по комісії в сумі 102 гривні та пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором за період з 07 травня 2013 року по 22 червня 2014року (згідно розрахунку наданого представником позивача) в сумі 3642,58 гривень, з ухваленням нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України у зв'язку із частковим скасуванням рішення суду першої інстанції, та частковим задоволенням позову ПАТ КБ «ПриватБанк», понесені позивачем та документально підтверджені, судові витрати при подачі позову до суду та при подачі апеляційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 253, 256, 258, 261, 260, 264, 266, 267, 525,526, 549,589, 627, 628, 629, 638, 1048, 1050,1054 ЦК України, керуючись ст.303, п.2 ст. 307, п.2-4 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 06 жовтня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_5 штрафу та пені в розмірі 15361,37 гривень в зв'язку з пропуском строку позовної давності залишити без змін.

Це ж рішення суду в іншій частині скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 6700,20 гривень, заборгованість по комісії в сумі 102 гривні, пеню за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в сумі 3642,58 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в сумі 413,93 гривень.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: