Справа № 0203/2985/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року

Вінницький районний суд Вінницької області у складі-

головуючого- судді Саєнко О.Б., при секретарі Ільченко Ю.В.

за участю- позивача ОСОБА_1, представника позивача- Куцого Р.А., третьої особи- Данилича М.М., його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лука Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 « про визнання права власності на ? частку самочинно збудованого житлового будинку, виділу його частки в користування та встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно фактичного користування будинком » , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -ОСОБА_4,-

ВСТАНОВИВ :

У травня 2012 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача, який після його уточнення 30 липня 2015 року ( Т.2 ст. 114), обґрунтовувала тим, що 17 лютого 2001 року вона з відповідачем ОСОБА_3 уклали шлюб, який розірваний рішенням Вінницького районного суду від 18 квітня 2012 року.

Вказує, що за час шлюбу ним побудований житловий будинок в с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області на земельній ділянці наданій відповідачу ОСОБА_3 під забудову, згідно до рішення Лука - Мелешківської сільської ради від 29 квітня 2005 року. Будинок повністю закінчений будівництвом , проведені всі комунікації.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради №233 від 02 грудня 2011 року, за її заявою, присвоєно поштову адресу спірному будинковолодінню : с. Лука-Мелешківська, вул. Незалежності, 7а.

Зазначає, що між ними склалися непрязливі стосунки, відповідач ОСОБА_3 відмовляється легалізувати побудований ними будинок, так як він не прийнятий в експлуатацію, на ґрунті чого між ними виник спір. Вважає даний будинок та земельну ділянку спільною сумісною власністю подружжя. Просить суд, з посилкою на ст.ст.60,69 СК України та ст. 376 ЦК України визнати за нею право власності на ? частку самочинно збудованого будинку № 7а з господарськими будівлями ; виділити їй в користування частину даного будинку згідно до варіанту № 3 судово будівельно технічної експертизи та встановити між ними порядок користування земельною ділянкою площею 100 соток, згідно з фактичним користуванням будинком , згідно до варіанту № 9 вказано експертизи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні зазначеним у ньому.

Представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити суду доповнив, що рішенням Вінницького районного суду від 23 червня 2014 року по цивільній справі № 128/77/14-ц задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4 , треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про оформлення права власності на житловий будинок, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, про визнання протиправним та скасування рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації про передачу у власність земельної ділянки, яким визнано в декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області 24 вересня 2012 року за № ВН3, згідно якої, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами без номеру по вул. Незалежності в с. Лука- Мелешківська Вінницького району закінчений і готовий до експлуатації , справжніми забудовникам подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Вважає, що дане рішення є преюдиціальним поданій справі, так як ним встановлено , що спірний будинок і земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя. Тому обставини по даній справі не підлягають доказуванню позивачем.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради надав суду заяву , в якій просив проводити судове засідання у його відсутності, при вирішення справи поклався на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3, який дві був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання по невідомим причинам нез*явився.

Третя особа- Данили М.М. та його представник ОСОБА_2 позов не взнали , просили відмовити у його задоволені , так як вважають , що забудовником спірного будинку є ОСОБА_4, який безпосередньо купував будівельні матеріали та будував будинок.

Суд, з урахування міркування присутніх учасників цивільного процесу, якій не заперечували, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб.

Вислухавши пояснення- позивача, її представника, третьої особи та його представника, дослідивши матеріали даної справи, а також матеріали цивільної справи № 128/77/14 ц та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов необґрунтований та такий що підлягає відмові у задоволені, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 17 лютого 2001 року позивача з відповідачем ОСОБА_3 уклали шлюб, який рішенням Вінницького районного суду від 18 квітня 2012 року розірваний.

Рішенням ОСОБА_5 сільської ради від 29 квітня 2005 року про передачу земельної ділянки у приватну власність, ОСОБА_3 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлових споруд. ( а.с.7)

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради №233 від 02 грудня 2011 року, за її заявою, присвоєно поштову адресу спірному будинковолодінню: с. Лука-Мелешківська, вул. Незалежності, 7а. ( а.с.8)

Рішенням Вінницького районного суду від 23 червня 2014 року цивільній справі № 128/77/14-ц, задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4 , треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_3 , яким визнано частково недійсною, в частині забудовника ОСОБА_4, декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області 24 вересня 2012 року за № ВН3; визнано в декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області 24 вересня 2012 року за № ВН3, згідно якої, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами без номеру по вул. Незалежності в с. Лука- Мелешківська Вінницького району закінчений і готовий до експлуатації , справжніми забудовникам подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3; визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради № 142 від 27 вересня 2012 року про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації на ім'я ОСОБА_4; визнано недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, видане Даниличу М.М. на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, проведену КП «ВООБТІ» ЗО вересня 2012 року; визнано протиправним та скасовано рішення 16 сесії 6 скликання ОСОБА_5 сільської ради про надання дозволу ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території ОСОБА_5 сільської ради, в межах населеного пункту.

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ч. 3 ст.61 ЦПК України , обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно до роз*яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вбачається , що оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники (частина третя статті 61 ЦПК) , то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах.

Згідно до позовних вимог ОСОБА_1 по цивільній справі 128/ 77/14-ц, вбачається, що вони пред*явлені до відповідачів Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4 ( третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору по даній справі) , в свою чергу, ОСОБА_3 ( відповідач по даній справі) зазначений як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог по цивільній справі 128/ 77/14-ц ОСОБА_1, вказує, що спірний будинок є закінчений будівництво ( новостворене майно ст.331 ЦК України), але не зданим в експлуатацію , а по даній справі вказує що спірний будинок є самочинно збудованим.

Тому , доводи представника позивача ОСОБА_6 , про те, що рішення Вінницького районного суду від 23 червня 2014 рок по цивільній справі 128/ 77/14-ц, в частини визнання справжніми забудовникам подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спірного будинку є преюдиціальним по даній справі, суд вважає хибними, а обставини по даній справі повинні встановлюються у судовому засіданні на загальних підставах, тобто відповідно до положень ст.ст.10,11, 60 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно до ч.4 ст. 26 ОСОБА_8 України « Про регулювання містобудівної діяльності», право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Судом встановлено, що згідно до дозволу № 12 на право виконання будівельних робіт від 26.03.1993 р. дозволено громадянину ОСОБА_9 будівництво двох поверхового індивідуального будинку; відповідно видано йому будівельний паспорт, наявний складений проект забудови земельної ділянки забудовника, виданий акт винесення в натурі границь земельної ділянки і розбивки будівель . ( Т.1 (а.с.27-32) , цивільної справа 128/77/14-ц).

Рішенням ОСОБА_5 сільської ради від 29 квітня 2005 року вилучено з користування громадянина ОСОБА_9 земельну ділянку розміром 0,10 га в зв*язку з неможливістю використання її за призначенням та передано відповідачу ОСОБА_10 ; відповідачем ОСОБА_3А отримано робочий проект на будівництво житлового будинку № 7а по вул. Незалежності с. Лука- Мелешківська в 2007 році та технічні умови № 1204 від 31.08.2007 року ; робочий проект та технічні умови від 2008 року ( Т.1 а.с.36 , 45-68, цивільної справа 128/77/14-ц).

Тому , суд вважає , що у даному випадку , спірний будинок ні є самочинно збудований, як зазначає позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог , а є збудованим на законних підставах, але не зданий до експлуатації та не зареєстрований у законному порядку.

Посилання позивача і її представника на те, що спірна земельна ділянка є спільної сумісною власністю подружжя , суд вважає також хибними так як , вона була передана відповідача ОСОБА_3 безкоштовно у власність 29 квітня 2005 року рішенням ОСОБА_5 сільської ради.

Згідно до ч. 5 ст. 61 Сімейного кодексу України в редакції ОСОБА_8 від 11 січня 2011 р. № 2913-VІ «Про внесення зміни до статті 61 Сімейного кодексу України щодо обєктів права спільної сумісної власності подружжя», який набрав чинності 8 лютого 2011 р. визначалося, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації".

ОСОБА_8 України від 17 травня 2012 р. № 4766-VІ «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка», згідно до якого режим майна подружжя, набутого внаслідок приватизації, знову змінено. Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 57 СК житло та земельна ділянка, набуті за час шлюбу внаслідок приватизації, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Частину 5 ст. 61 СК виключено. Вище вказаний Закон не має зворотної дії в часі.

Тому , спірна земельна ділянка, що отримана відповідачем 29 квітня 2005 року безкоштовно , є особистою приватною власністю відповідача ОСОБА_10

Таким чином, суд в межах заявлених позивачем , вважає за необхідне відмовити у задоволені заявлених позовних вимог, за необґрунтованістю .

Керуючись ст. ст.15,16, 376 ЦК України, ч.4 ст. 26 ОСОБА_8 України « Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 10,11,60,61, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Лука Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 « про визнання права власності на ? частку самочинно збудованого житлового будинку, виділу його частки в користування та встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно фактичного користування будинком » , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -ОСОБА_4,- відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд , шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду виготовлено 04 грудня 2015 року.

Суддя: