Справа № 274/6510/14-ц
Провадження № 2/0274/334/15
РІШЕННЯ

Іменем України

17.02.2015 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Щербака Д.С., за участю секретаря Поступайло Х.О., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Бердичівський районний сектор УДМС у Житомирській область про виселення та зобов'язання зняти з реєстраційного обліку, сплати комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року позивач - ОСОБА_3 через свого представника звернувся в суд до відповідача - ОСОБА_2, третя особа Бердичівський районний сектор УДМС у Житомирській область з позовом про виселення та зобов'язання зняти з реєстраційного обліку, сплати комунальних послуг.

Позовні вимоги мотивуються тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області по цивільній справі за № 274/1618/14-ц від 06.10.2014 року було припинено право власності ОСОБА_2 на 5/32 ідеальних часток житлового будинку з господарськими спорудами за АДРЕСА_1, та визнано за ОСОБА_3 право власності на 5/32 ідеальних часток житлового будинку з господарськими спорудами за АДРЕСА_1.

Також, судом було стягнено з ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості її 5/32 ідеальних часток житлового будинку з господарськими спорудами за АДРЕСА_1 в сумі 31.000,00 (тридцять одну тисячу гривень 00 копійок) гривень згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 562/08.14 від 04.08.2014 року.

Вказане вище рішення набрало законної сили та не було оскаржено до апеляційній інстанції.

Проте, відповідач продовжує надалі проживати у вказаному житловому будинку, є зареєстрованою в ньому, користується комунальними послугами, які не сплачує.

Своїми діями відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні його права власності на вказаний будинок, добровільно не бажає його звільнити та знятися з реєстрації, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав.

У судовому за засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги повністю підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, заперечила проти його задоволення, пояснила суду, що вона не чинить перешкод позивачу у користуванні житловим будинком за АДРЕСА_1, не проживає за вказаною адресою, передала ключі від будинку представнику позивача ОСОБА_1, проте ствердила, що не знялась з державної реєстрації, так як позивач не виконав рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області по цивільній справі за № 274/1618/14-ц від 06.10.2014 року в частині сплати грошової компенсації вартості 5/32 ідеальних часток житлового будинку з господарськими спорудами за АДРЕСА_1 в сумі 31.000,00 (тридцять одну тисячу гривень 00 копійок) гривень згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 562/08.14 від 04.08.2014 року, а саме відповідачу було сплачено лише 30.685,15 гривень компенсації.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду письмове заперечення на позов, просив суд розглядати справу у їх відсутності, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наступне.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області по цивільній справі за № 274/1618/14-ц від 06.10.2014 року було припинено право власності ОСОБА_2 на 5/32 ідеальних часток житлового будинку з господарськими спорудами за АДРЕСА_1, та визнано за ОСОБА_3 право власності на 5/32 ідеальних часток житлового будинку з господарськими спорудами за АДРЕСА_1.

Також, судом було стягнено з ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості її 5/32 ідеальних часток житлового будинку з господарськими спорудами за АДРЕСА_1 в сумі 31.000,00 (тридцять одну тисячу гривень 00 копійок) гривень згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 562/08.14 від 04.08.2014 року (а.с.8-9).

Вказане вище рішення набрало законної сили та не було оскаржено до апеляційній інстанції.

Щодо тверджень відповідача щодо невиконання позивачем рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області по цивільній справі за № 274/1618/14-ц від 06.10.2014 року в частині сплати грошової компенсації вартості 5/32 ідеальних часток житлового будинку з господарськими спорудами за АДРЕСА_1 в сумі 31.000,00 (тридцять одну тисячу гривень 00 копійок) гривень згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 562/08.14 від 04.08.2014 року, а саме те, що відповідачу було сплачено лише 30.685,15 гривень компенсації, то вони були спростовані на підставі наданого суду представником позивача оригіналу квитанції від 16.12.2014 року на суму 31.030,05 гривень в порядку виконання рішення (а.с.29).

Відповідно до частини третьої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

А отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила право на користування житлом є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку з господарськими спорудами за АДРЕСА_1, а її реєстрація перешкоджає позивачу у повному обсязі розпорядитися своїм майном, вимога про усунення перешкоди у користування житлом, шляхом виселення відповідача з зазначеного будинку підлягає захисту.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити за недоведеністю та безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 79, 88, 208-210, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Висилити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з будинку за АДРЕСА_1.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити за недоведеністю та безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 81,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя: Д.С. Щербак