РІШЕННЯ

Іменем України

06.03.2015 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді: Мартьянова С.М.

при секретарі: Нетреба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У позові зазначає, що шлюб зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 894 від 06 травня 2007 року та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1. Зазначає, що від подружнього життя з відповідачем народилось двоє дітей: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачка покликається на те, що на протязі останніх півтора року подружнє життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю та стосунки, що призвело до втрати почуття любові та поваги до відповідача. Зазначає, що протягом вищезазначеного строку відповідач проживає окремо за іншою адресою разом з їхнім спільним сином та спілкування протягом усього цього строку між позивачкою та відповідачем ґрунтується суто заради виховання дітей. Ведення спільного господарства, сумісне проживання припинено. Вказує, що з відповідачем дійшли взаємної згоди та домовились про те, що син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживатиме з відповідачем за адресою його реєстрації та фактичного проживання, а донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживатиме з позивачкою. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу буде суперечити її правам, особистій свободі, інтересам, а тому не бачить жодного змісту зберегти шлюб, який фактично розпався. Жодних майнових спорів між ними немає та шлюб розривають вперше. У зв'язку з наведеним позивачка просить розірвати шлюб та термін на примирення не давати.

Позивачка в судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на підставі наявних матеріалів справи просить шлюб розірвати. після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище - «ОСОБА_2».

Відповідач в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив, зазначив, що примирення з позивачкою неможливе, шлюб існує фактично, а також відсутні майнові спори.

Суд у відповідності до ст.169 ЦПК України, вважає, що справу слід розглядати у відсутності позивачки та відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 травня 2007 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 894 від 06 травня 2007 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1. Від зареєстрованого шлюбу народилось двоє дітей: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі припинили спільне проживання, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу не узгоджується з інтересами позивачки та відповідача, а тому суд приходить до переконання, що примирення між сторонами не вбачається можливим.

Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачкою та відповідачем слід розірвати.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 15, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 894 від 06 травня 2007 року - розірвати, після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище - «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Мартьянова С.М.