АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №759/2537/15-ц Головуючий у 1 інстанції Миколаєць І.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3

представників відповідача Ковриженка С.О., Талалуєвої Н.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», третя особа Національний банк України про захист прав споживача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.03.2014 між позивачем та АТ «Сбербанк Росії» був укладений договір банківського вкладу №3320/047/586782 з видачею безкупонного ощадного (депозитного) сертифіката в рамках договору щодо банківського обслуговування, за умовами якого сума вкладу становить 115000 дол. США, строком отримання (розміщення) вкладу на три місяці (до 06.06.2014) з процентною ставкою 7,2% річних (ас9-9а).

13.03.2014 позивач звернувся до банку із заявою про дострокове погашення депозитного сертифікату, а 21.03.2014 - із заявою на продаж іноземної валюти та доручив банку списати з його поточного рахунку в інвалюті 115000 дол. США. 21.03.2014 на рахунок позивача надійшов гривневий еквівалент від обов'язкового продажу валюти за встановленим розпорядженням курсом купівлі та продажу готівкової іноземної валюти для приватних осіб в операційних касах АТ «Сбербанк Росії» на період з 21.03.2014 по 23.03.2014 9,9грн за 1дол. США.

Виходячи з того, що банк здійснив дострокове погашення депозитного сертифіката з дотриманням умов договору та вимог чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що у відповідності до п.32 розділу І Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженого постановою НБУ №281 від 10.08.2005, банк мав здійснити продаж іноземної валюти з використанням засобів системи підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України у сумі та за курсом, які визначені клієнтом у його заяві, а саме за курсом 10,3грн за 1дол. США, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній доводів та просила її задовольнити. Представник відповідача просив апеляційну скаргу відхилити і залишити без змін законне і обгрунтоване рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Встановлено судом і не заперечується сторонами, що відповідно до умов укладеного сторонами договору банківського вкладу (депозиту) з видачею безкупонного ощадного (депозитного) сертифіката на пред'явника в рамках Договору щодо банківського обслуговування (ас9) банк прийняв від позивача грошові кошти, перераховані клієнтом з його поточного рахунку, відкритому у банку, на рахунок банку та видав клієнту відповідний неемісійний цінний папір в документарній формі - ощадний (депозитний) сертифікат на пред'явника і зобов'язався виплатити клієнту номінальну вартість сертифікату (суму вкладу, що зазначена на бланку сертифіката) та сплачувати проценти за сертифікатом на умовах та в порядку, передбачених цим договором. Сума вкладу - 115000дол. США, дата вимоги вкладу 06.06.2014.

Також установлено, що позивач 13.03.2014 звернувся до банку із заявою про дострокове погашення належного йому безкупонного ощадного (депозитного) сертифіката (ас14).

У разі пред'явлення сертифіката для дострокового погашення банк у відповідності до п.2.3. договору від 06.06.2014 у строк не менший ніж два робочі дні від дня подання заяви перераховує суму номінальної вартості Сертифіката та проценти за ним, на поточний рахунок пред'явника Сертифіката, відкритий у банку.

Відповідно до п.1 постанови правління НБУ від 16.09.2013 №365 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» (далі - Положення №365) надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку (цієї фізичної особи) або шляхом унесення готівки власником рахунку.

Оскільки грошові кошти в сумі 115000 дол. США, внесені ОСОБА_6 на підставі договору від 06.03.2014 з його поточного рахунку, відкритому у банку, на рахунок банку, де і обліковувались, а також що відповідно до п.1 Положення №365 могли бути перераховані на його поточний рахунок в іноземній валюті лише з іншого власного (його) рахунку, а не з рахунку банку, позивач 21.03.2014 подав заяву на продаж іноземної валюти та доручив банку списати зі вказаного в цій заяві рахунку НОМЕР_1 в інвалюті 115000дол. США та перерахувати гривневий еквівалент проданої іноземної валюти на його (ОСОБА_6) поточний рахунок НОМЕР_1 в гривнях. При цьому позивач не забезпечив наявність на власному поточному (вказаному) рахунку грошових коштів в іноземній валюті.

За таких обставин банк у відповідності до підпункту 7 п.4 постанови Правління НБУ №49 від 06.02.2014 залучені у позивача кошти в іноземній валюті повернув на його поточний рахунок у національній валюті за курсом купівлі іноземної валюти у цьому банку на день проведення операції.

Оскільки продаж 115000дол. США для погашення депозитного сертифіката ОСОБА_6 було здійснено не з його поточного рахунку, а з банківського рахунку обліку грошових коштів по депозитному сертифікату, заява позивача на продаж валюти не вимагалась, а продаж іноземної валюти здійснено банком самостійно за відповідним курсом , установленим банком на день продажу.

За таких обставин доводи позовної заяви та апеляційної скарги про те, що продаж валюти мав бути здійснений на підставі заяви позивача за курсом, зазначеним ним у заяві про продаж іноземної валюти, не заслуговують на увагу як такі, що не грунтуються на вимогах закону. Посилання представника позивача при цьому на п.32 розділу І Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженого постановою НБУ №281 від 10.08.2005, не заслуговує на увагу, оскілки вказане Положення регулює порядок та умови торгівлі іноземною валютою і не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги про порушення банком зобов'язань за Договором від 06.03.2014 спростовуються встановленими судом обставинами і не грунтуються на нормативних актах, що регулюють спірні правовідносини. Передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна