Справа № 286/202/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Мінич Ю. М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, третя особа: Реєстраційна служба Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання за нею права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1, яке належало померлій ОСОБА_2, мотивуючи тим, що остання була її матір'ю і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після її смерті відкрилась спадщина на майно, зокрема на спірне домоволодіння, позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину, так як у встановлений законом строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, однак нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, тому просить на підставі ст.ст.1316, 328 ЦК України позов задоволити та визнати за нею право власності на спірне домоволодіння.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, хоча були повідомлені своєчасно та належним чином про дату, час і місце розгляду справи судом, що стверджується наявними у справі повідомленням про вручення поштового відправлення та розписками. Відповідач подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника, при цьому зазначивши, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа участі представника в судовому засіданні не забезпечила, про причини неявки не повідомила.

В судовому засіданні позивач вимоги та доводи позовної заяви підтримала, з мотивів у ній наведених, при цьому настоює на задоволенні позову про визнання за нею права власності на домоволодіння саме за адресою: АДРЕСА_1.

Перевіривши законість визнання позову та дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії І-НОМЕР_1, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, яке ОСОБА_2 заповідала своїй дочці ОСОБА_1, що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконкому Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області Сухановою В.К. 14.04.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 80. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області № 1934 від 24.12.2014 року, ОСОБА_2 згідно з записами в погосподарській книзі № 11 на 2011-2015 роки, особовий рахунок № НОМЕР_4, належить житловий будинок по АДРЕСА_1, 1959 року побудови. Проте, як стверджує позивач, при житті ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на належний їй житловий будинок не виготовила і своє право власності на нього належним чином не зареєструвала.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

З постанови державного нотаріуса Овруцького державної нотаріальної контори Кулініч І.Д. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.10.2014 року № 1564/02-31 та наданої Овруцькою ДНК у відповідь на запит суду листом від 26.01.2014 року № 88/01-16 копії спадкової справи № 111/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, а також довідки виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області № 143 від 22.01.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 спільним із нею проживанням та шляхом подання до нотаріуса у встановлений законом строк 07.03.2014 року заяви про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві; інших спадкоємців немає.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою.

Відтак, позивач вважає, що у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами та неможливістю їх оформити і зареєструвати право власності на спірне домоволодіння за померлою особою, вона (позивач) не може оформити спадщину на спірне домоволодіння, хоч і має на це право, а тому просить визнати за нею право власності на це спірне домоволодіння, яке знаходиться саме за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за померлим спадкодавцем.

Проте згідно з наданою Реєстраційною службою Овруцького районного управління юстиції Житомирської області у відповідь на запит суду Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 26.01.2015 року, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно містяться відомості про те, що право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 09.11.2004 року зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу ВВМ 776628 від 20.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу ОСОБА_6, реєстровий № 2658.

В судовому засіданні позивач пояснила, що ОСОБА_5, за яким зареєстровано право власності на житловий будинок за цією ж адресою: АДРЕСА_1, є її сусідом і це насправді зовсім інший будинок, проте доказів цього суду не подала, ніяких клопотань та заяв не заявляла. Судом було роз'яснено позивачу право змінити свої позовні вимоги, уточнивши адресу спірного об'єкта, однак позивач ним не скористалась та настоює на задоволенні позову про визнання за нею права власності на домоволодіння саме за адресою: АДРЕСА_1.

З огляду на викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову про визнання за ОСОБА_1 права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, з наведених позивачем правових підстав слід відмовити, оскільки позивачем не доведено, що спірне домоволодіння на праві власності належало саме її спадкодавцю і належними доказами не спростовано з'ясованої судом обставини належності будинку, що розташований по АДРЕСА_1, на праві приватної власності іншій особі. З огляду на це, визнання позову відповідачем не приймається судом, оскільки порушуватиме права іншої особи.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 341,85 грн., який відповідно до ст.88 ЦПК України залишається за позивачем.

Відтак, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 196, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Овруцький районний суд Житомирської області в Апеляційний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. І. Вачко