Справа № 752/1162/15-ц
Провадження №: 2/752/2369/15
27 лютого 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Пасинок В.С.
за участю секретаря - Тасенко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
у січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 22 листопада 2007 року в розмірі 12 525,28 грн., а також судових витрат.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що між банком та відповідачем 22 листопада 2007 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого останній було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 10 000,00 грн. зі сплатою 30,00 % за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до умов укладеного кредитного договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитним договором в установлені в ньому терміни і порядку та сплачувати банку нараховані проценти та комісію в розмірах, визначених у договорі.
Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши ОСОБА_1 обумовлену в останньому суму кредиту, однак, вона, в свою чергу, зобов'язань за договором не виконала.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22травня 2012 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 22 листопада 2007 року в розмірі 20 173,46,26 грн., проте, зазначене судове рішення не виконано. Станом на 30 листопада 2014 року у відповідача наявна заборгованість в сумі 31 626,11грн.

Тому, просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором б/н від 22 листопада 2007 року за вирахуванням суми заборгованості, стягнутої за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 травня 2012 року, в розмірі 12 525,28 грн. та судовий збір.

Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В останній також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідачів та ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідач, яка повідомлялась в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_122 листопада 2007 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого останній було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 10 000,00 грн. зі сплатою 30,00 % за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 12-18).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти, а остання, всупереч договірним зобов'язанням, належним чином не виконала їх, у встановлені графіком терміни кредит та проценти за користування ним не погасила.

Вказані обставини не підлягають доказуванню в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, оскільки встановлені рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22травня 2012 року, за яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 22 листопада 2007 року в розмірі 20 173,46,26 грн. (а.с. 7-8).

Відповідно до п. 3 ст. 3, ст. ст. 6, 626 та 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Як встановлено в ході розгляду даної справи, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22травня 2012 року не виконано. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано.

Судом встановлено, що станом на 30 листопада 2014 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором б/н від 22 листопада 2007 року в розмірі 31 626,11 грн. (а.с. 9-10).

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших

осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, ст. 27 ЦПК України визначає права особи, яка бере участь у справі, серед яких такі як подання доказів, заявлення клопотань тощо.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України у випадку, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. У заяві про витребування доказів має бути зазначено, який доказ вимагається, підстави, за яких особа вважає, що доказ знаходиться в іншої особи, обставини, які може підтвердити цей доказ.

В ході розгляду справи відповідачем клопотань заявлено не було.

Тому, оскільки на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором, суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 11 ЦПК України, приходить до висновку про обґрунтованість позову банку щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, про те, що обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем, оскільки останній стороною відповідача не спростований в розрізі ст. 60 ЦПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі.

З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 509, 525, 526, 559, 611, 625-627, 638, 649, 1054, 1055, 1056 ЦК України, п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст. ст. 4, 10, 11, 57-60, 64, 179, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнутиз ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01054, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ОКПО 14360570, рах. № 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 22 листопада 2007 року станом на 30 листопада 2014 року в розмірі 12 525 (дванадцять тисяч пятсот двадцять п'ять) грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01054, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ОКПО 14360570) судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.С. Пасинок

,