Справа № 204/2899/15-ц
Провадження № 2/204/1560/15
РІШЕННЯ

Іменем України

25 серпня 2015 року м.Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Духневича В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Нізамі Насреддін огли про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

08 травня 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить визнати ОСОБА_2, 15.10.1969р.н., таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме 9/100 частинами домоволодіння №3 по провулку Калініна в м.Дніпропетровську, із зняттям його з реєстраційного обліку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу на підставі договору дарування домоволодіння від 04.06.2013р. № 351, належить на праві власності 9/100 частин домоволодіння №3 розташованого по провулку Калініна у м.Дніпропетровську. Договір дарування домоволодіння було укладено між позивачем та ОСОБА_2. На момент укладання договору дарування домоволодіння у даній частині домоволодіння був зареєстрований лише ОСОБА_2. Він у даній частині домоволодіння ніколи не проживав, там мешкали квартиранти. Відповідач пообіцяв що після укладення договору дарування домоволодіння він перереєструє своє місце проживання по фактичному місцю проживання. А саме, провулок Кооперативний, буд.34, м. Дніпропетровська. Після укладання договору дарування домоволодіння позивач заселилася до будинку, зареєструвався за адресою: пров.Калініна, 3, кв.6, м.Дніпропетровськ. Відповідач ніколи не мешкав за вищезазначеною адресою. З 04.06.2014р. він перестав бути власником цієї частини будинку, не має доступу до квартири, не проживає, немає в будинку його особистого майна та речей. Проте і по цей час не знявся з реєстраційного обліку, чим порушує права позивача як власника. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням знятися з реєстрації, проте він спочатку давав обіцянки, згодом став погрожувати, а на сьогодні він ухиляється від зустрічей. Відповідач добровільно обрав собі інше місце постійного проживання та не проживає в спірному житловому приміщенні більше року без поважних причин. Дії відповідача, а саме не зняття з реєстраційного обліку, примушують мене нервувати, хвилюватися стосовно свого майна, нести додаткові затрати на комунальні послуги. Я тяжко хворію, в грудні 2014 року мені видалено одну нирку, я потребую в коштах, проте внаслідок реєстрації відповідача я не маю змоги оформити субсидію та знижку по комунальним послугам, і тому знаходжусь у дуже тяжкому фінансовому становищі.

У судове засідання позивач не зявилась. Від неї надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

У зв'язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Договором дарування домоволодіння від 04 червня 2013 року посвідченого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_1 9/100 частини домоволодіння №3 по провулку Калініна у м.Дніпропетровську (а.с.7).

Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджується, що ОСОБА_1 є власником 9/100 частини житлового будинку №3 по провулку Калініна у м.Дніпропетровську (а.с.8).

Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) від 30.11.2012р. виданим начальником КП ДМБТІ ДМР підтверджується, що ОСОБА_2 власник 9/100 частки №3 по провулку Калініна у м.Дніпропетровську (а.с.9)

Згідно з адресною карткою виданою Красногвардійським РВ у м.Дніпропетровську від 10.04.2015р. по провулку Калініна №3 у м.Дніпропетровську зареєстровані ОСОБА_1, 24.07.2012р. та ОСОБА_2, 02.08.2007р. (а.с.13).

Актоми про непроживання від 30.01.2015р., 30.04.2015р., виданими головою квартирного кооперативу №6, підтверджується, що ОСОБА_2 з червня 2013 року за адресою: пров.Калініна, 3 кв.6, м.Дніпропетровськ не проживає, не навідує, власних речей в квартирі не має (а.с.22,23,24).

Згідно із записом у паспорті ОСОБА_2 серії АН 613558, виданого Кіровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 31.07.2007р., зробленого Красногвардійським РВ Дніпропетровського МУ УМВС України в Дніпропетровській області від 02.08.2007р., останнє місце проживання пров.Калініна, 3 кв.6, м.Дніпропетровськ (а.с.25).

Відповідно до запису у паспорті ОСОБА_1 серії АК 664700, виданого Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 30.11.1999р., зробленого Красногвардійським РВ Дніпропетровського МУ УМВС України в Дніпропетровській області від 02.08.2007р., останнє місце проживання пров.Калініна, 3 кв.6, м.Дніпропетровськ (а.с.25).

Актами про непроживання від 30.04.2015р. підтверджується, що ОСОБА_2 з червня 2013 року за адресою: пров.Калініна, 3 кв.6, м.Дніпропетровськ не проживає, не навідує, власних речей в квартирі не має (а.с.22-24).

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність усунення перешкод у користуванні позивачем належним їй майном та наявність підстав для визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищезазначеною адресою.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Нізамі Насреддін огли про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 Нізамі Насреддін огли, 15 жовтня 1969р.н., таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме 9/100 частинами домоволодіння №3 по провулку Калініна в м.Дніпропетровську.

Стягнути із ОСОБА_2 Нізамі Насреддін огли на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три)грн.60коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Тітова