Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1241/15 Головуючий у 1 інстанції: Геєць Ю.В.
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2014 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про передачу предмета іпотеки в управління іпотекодержателя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про передачу предмета іпотеки в управління іпотекодержателя.

Позивач зазначав, що за рішенням суду в рахунок погашення заборгованості в розмірі 105 244, 41 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом 31 жовтня 2011 року дорівнює 839 534, 66 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 68 225, 54 доларів США; заборгованості за відсотками 30 845, 79 доларів США; заборгованості з пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків 6 173, 08 доларів США, що утворилася у ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк „Приватбанк" станом на 26.10.2011 року за Іпотечним договором № 49/ЦРБ від 12.05.2012 року, у відповідності до процедури передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку» звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру НОМЕР_1, площею 54,71 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на праві власності.

Посилаючись на те, що на вказане іпотечне майно звернуто стягнення та на ст. 34 ЗУ „Про іпотеку", просили передати його в управління Банка на період до його реалізації або повного виконання умов кредитного договору № 49/ЦРБ від 12 травня 2008 року та покласти на відповідача обов'язок вивільнити його від будь-якого майна та осіб.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2014 року позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника апелянта Якушека С.О., заперечення представника відповідача ОСОБА_5 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. . Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як установлено судом, 12 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк") та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 49/ЦРБ на суму 70 000 доларів США на споживчі цілі на умовах сплати 18 % за користування кредитними коштами з кінцевим строком повернення грошей 08 травня 2018 року (а. с. 3-5).

З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором 12 травня 2008 року між банком та ОСОБА_3 був укладений Іпотечний договір № 49/ЦРБ, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку належну йому на праві власності квартиру НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-10).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2012 року в рахунок погашення заборгованості в розмірі 105 244, 41 доларів США, що станом 31 жовтня 2011 року еквівалентно 839 534, 66 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 68 225, 54 доларів США; заборгованості за відсотками 30 845, 79 доларів США; заборгованості з пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків 6 173, 08 доларів США, що утворилася у ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" станом на 26.10.2011 року за Іпотечним договором № 49/ЦРБ від 12 травня 2012 року, у відповідності до процедури передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку» звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру НОМЕР_1, площею 54,71 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на праві власності (а.с. 11-12).

Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачено Розділом 5 Закону України «Про іпотеку»

Згідно зі ст. 34 Закону України "Про іпотеку" після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначення предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається заходи щодо забезпечення збереження предмету іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.

Таким чином, передача майна в управління не є безумовною в разі звернення стягнення на предмет іпотеки. Підставою передачі іпотечного майна в управління законодавець визначив, як наявність мети отримання продукції, плодів та доходів, так і необхідність в забезпеченні належного господарського використання іпотечного майна відповідно до його цільового призначення та з зазначенням умов управління відповідно до вимог Закону.

Зважаючи на те, що позивач ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі не обґрунтував належними доказами вимогу щодо передачі йому предмета іпотеки в управління, не зазначив умов, на яких може бути передане йому вказане майно, а лише послався на положення ст. 34 Закону України «Про іпотеку», то суд дійшов до правильного висновку про те, що вказана вимога не підлягає задоволенню і не підлягають задоволенню вимоги банку про покладення на відповідача обов'язку звільнення приміщення квартири АДРЕСА_1 від речей та осіб, які там знаходяться, оскільки ці вимоги заявлені позивачем як похідні від вимоги про передачу вказаного майна в управління. Крім того, позивачем не заявлені вимоги про виселення , тобто такі вимоги щодо звільнення приміщення квартири від осіб не конкретизовані.

Доводи представника апелянта щодо наявності перешкод у виконанні судового рішення не впливають на наведені висновки суду, оскільки у разі наявності перешкод у виконанні судового рішення щодо звернення стягнення на іпотечне майно, позивач не позбавлений права усунути їх в інший спосіб, в тому числі в судовому порядку, шляхом пред'явлення інших позовних вимог, спрямованих саме на захист права на виконання судового рішення.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: