АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 666/7597/14-ц Головуючий в 1 інстанції: Рябова О.Д. Номер провадження 22ц/791/2706/15 Доповідач Іванова І.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Іванової І.П.

суддів: Прокопчук Л.П., Полікарпової О.М.,

секретар Прушинська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 03 вересня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності та витребування майна,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, мотивуючи його тим, що 12.04.2012 року вона придбала легковий автомобіль Хюндай І30 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №TMADB81SBCJ093661. Вказаний автомобіль вона придбала на гроші, які отримала, згідно кредитного договору укладеного з ПАТ «Кредобанк» в сумі 169,878,38 грн.

Також зазначила, що у звязку з погіршенням її фінансового стану, 17 січня 2014 року вона уклала з ОСОБА_3 попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно якого передала вищевказаний автомобіль останньому, який в свою чергу зобовязався виплачувати проценти та тіло кредиту, а також страхові платежі по страхуванню автомобіля. На виконання умов вказаного договору вона надала ОСОБА_3 та його дружині ОСОБА_6 генеральну довіреність на виконання будь-яких дій з автомобілем. Оскільки ОСОБА_3 не виконував умови укладеного між ними договору, 15 травня 2014 року вона скасувала довіреність, яку видала на імя ОСОБА_3 та імя його дружини, та звернулась до нього з вимогою повернути транспортний засіб, однак він відмовився повертати автомобіль, в звязку з чим вона просила витребувати від ОСОБА_3 на її користь належний їй автомобіль Хюндай І30 2012 р.в., кузов № НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_1, та зобовязати ОСОБА_3 повернути їй свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САК №394079.

15 квітня 2014 року позивачка звернулася із заявою про зміну позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно даних, отриманих судом, вона дізналася, що належний їй автомобіль 14.03.2014 року був знятий з обліку для реєстрації громадянином ОСОБА_7А, по дорученню ВТТ014282 від 12.03.2014 року, виданого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_8

12.04.2014 року спірний транспортний засіб був зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі довідки-розрахунку ВІА 395143 від 08.04.2015 року, виданої ТОВ «Прогрес ОСОБА_9», також було видано реєстраційний номер НОМЕР_3. Також зазначила, що згідно відповіді приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_8, остання посвідчувала довіреність в порядку передовіри від імені ОСОБА_3 на імя ОСОБА_4 з повноваженнями погашення заборгованості перед «Кредобанком» та подальшим оформленням і розпорядженням спірним транспортним засобом р.н. НОМЕР_1 від 12.03.2014 року за №316 на бланку ВТТ014282. Будь-яких інших довіреностей від імені ОСОБА_3 щодо зазначеного ТЗ вищевказаним нотаріусом не посвідчувались, а тому позивачка просила визнати за нею право власності на автомобіль Хюндай І30 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_2 та витребувати на її користь зазначений автомобіль з комплектом ключів від ОСОБА_1.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 03 вересня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль Хюндай І30 2012 року випуску, № кузова TMADB81SBCJ093661. Витребувано від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 легковий автомобіль Хюндай І30 2012 року випуску, № кузова TMADB81SBCJ093661 з комплектом ключів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, визнати право власності на автомобіль Хюндай І30 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_2 за ним, зняти арешт з вказаного транспортного засобу, накладений 27.11.2014 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона та покласти судові витрати на позивача.

Судом встановлено, що 12.04.2012 року ОСОБА_2 отримала кредит в ПАТ «Кредобанк» у сумі 169878,38 грн., для придбання автомобіля Hyundai I30, № кузова TMADB81SBCJ093661, № двигуна D4FBBZ375914, колір- ice blue. Згідно попереднього письмового договору від 17.01.2014 року позивачка передала ОСОБА_3 належний їй автомобіль Huyndai I30 сw 2012р.в. р.н.НОМЕР_1. Зазначений автомобіль перебуває у заставі, тому покупець несе відповідальність по тілу кредиту, заборгованості по простроченим процентам, а також сплати страхових платежів по страхуванню автомобіля. Також сторони домовились, що у разі невиконання покупцем умов вказаного договору впродовж двох місяців, вказана угода має зворотній хід.(а.с.8). ОСОБА_3 не виконав умови попереднього договору, тому 30.10.2014 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_3, з вимогою повернути спірний транспортний засіб, у звязку із невиконанням останнім умов договору від 17.01.2014 року. 12.03.2014 року ОСОБА_3 без згоди ОСОБА_2 передав автомобіль ОСОБА_10, а той в свою чергу ОСОБА_11, останній продав автомобіль ОСОБА_1

Заслухавши доповідача, сторін, що зявились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб вибув з володіння позивача поза її волею, що до погашення кредиту ніхто не мав права розпоряджатися автомобілем. Автомобіль продано ОСОБА_1 по довіреності ОСОБА_7, якому така довіреність не надавалась.

Такого висновку суд дійшов обґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, за положеннями зазначених норм права, власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними, така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України №6-140цс-14 від 17.12.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, у попередньому договорі (а.с.8) сторони домовились, що ОСОБА_3 відповідає за сплату кредиту, страхових платежів, якщо він не виконує на протязі двох місяців умов договору, сторони повертаються у первісний стан. У довіреності, яку надала ОСОБА_2 ОСОБА_3 (а.с.9) зазначено, що після погашення кредиту, зняття заборони, ОСОБА_3 може розпорядитися транспортним засобом. Таким чином, при передачі автомобіля ОСОБА_3, ОСОБА_2 обмежила його право розпорядження автомобілем до погашення кредиту.

Тому, довід ОСОБА_1, що ОСОБА_2 отримала кошти за проданий автомобіль, не відповідає дійсності. В попередньому договорі вказано, що при передачі автомобіля ОСОБА_3 погасив заборгованість про кредиту. В судовому засіданні було встановлено, що довіреність на імя ОСОБА_7 не видавалась. У звязку з чим, як вбачається з повідомлення управління державної автомобільної інспекції головного управління міністерства внутрішніх справ України в Київській області, за фактом використання підроблених документів порушена кримінальна справа та анульовано зняття з обліку транспортного засобу, що було зареєстровано за ОСОБА_2 Таким чином, суд встановив, що майно вибуло поза волею позивача.

Крім того, автомобіль Hyundai I30 до погашення кредиту знаходиться у заставі. А у відповідності до ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі -

Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

При таких обставинах ОСОБА_1 не може вважатися добросовісним набувачем.

Вимога апеляційної скарги про визнання права власності на автомобіль Hyundai I30, № кузова TMADB81SBCJ093661, № двигуна D4FBBZ375914, колір- ice blue за ОСОБА_1 є безпідставна, оскільки він з такими вимогами до суду першої інстанції не звертався.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314,315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 03 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий І.П. Іванова

Судді: Л.П. Прокопчук

ОСОБА_12