Справа № 158/1920/15-ц
Провадження № 2/0158/793/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Корецької В.В.

при секретарі Процик Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та продовження стягнення присуджених аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2000 року до 27.08.2014 року.

В шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У звязку з ухиленням відповідача від матеріального забезпечення дітей, рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.08.2014 року присуджено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей. По сплаті аліментів наявна заборгованість.

Відповідач не піклується про дітей та не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться їх життям та навчанням, зловживає спиртними напоями, погрожує їй фізичною розправою, своєю протиправною поведінкою, яка виражається у жорстокому та аморальному ставленні до членів сімї, негативно впливає на психологічний стан дітей.

Покликаючись на наведені обставини просить позбавити відповідача батьківських прав відносно двох дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та продовжувати стягувати з відповідача аліменти, згідно рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.08.2014 року.

Згідно поданого до суду заперечення, відповідач ОСОБА_2 заявлений позов не визнав та просив не позбавляти його батьківських прав, вказуючи на те, що завдяки його фізичній праці він забезпечив належні умови проживання своїх дітей, однак через погіршення стосунків із дружиною ОСОБА_1. остання перешкоджала побаченням з дітьми, що у свою чергу унеможливило здійснювати догляд та піклування за своїми дітьми, займатися їх вихованням та забезпеченням.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання заявлений позов підтримала, просила задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на обставини викладені у запереченні, просив відмовити у задоволенні заявлених вимог.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Ківерцівської РДА ОСОБА_3 в судовому засіданні, висловила думку про підставність заявленого позову та долучила висновок Ківерцівської РДА № 44/02-18 від 26.10.2015 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав /а.с. 45/.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2000 року, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.08.2014 року було розірвано /а.с. 11/. В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких у свідоцтвах про народження записаний відповідач ОСОБА_2

Як вбачається з довідки про склад сімї № 9739, малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом із матірю, ОСОБА_1 /а.с. 13/.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.08.2014 року присуджено до стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмір 750 грн. на кожну дитину щомісячно /а.с. 12/.

Згідно довідки ВДВС Ківерцівського РУЮ від 29.09.2015 року, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів, станом на 01.07.2015 року становить 9 468, 26 грн. /а.с. 14/.

За місцем роботи, відповідач ОСОБА_2 характеризується позитивно /а.с. 47/.

Разом з тим, як ствердила в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і даний факт визнав відповідач ОСОБА_2, останній перебуває на обліку у нарколога з приводу алкогольної залежності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу протиправної поведінки відповідача, і постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.11.2014 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, по факту вчинення насильства у сімї /а.с. 22/.

Судом не беруться до уваги також посилання відповідача на той факт, що позивач чинить перешкоди щодо побачень з дітьми, оскільки як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 не звертався ні до органу опіки та піклування, а ні в інші компетентні органи з приводу вчинення ОСОБА_1 будь-яких перешкод у баченні з дітьми.

Також, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 особисто підтвердив, що він дітей не провідував ні вдома, ні в школі.

Окрім того, як вбачається з висновку Ківерцівської районної державної адміністрації № 44/02-18 від 26.10.2015 року, ОСОБА_2 з 2014 року перебуває на обліку як сімейний насильник, неодноразово лікувався від алкогольної залежності, не цікавиться життям, здоровям та навчанням дітей, і позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 /а.с. 45/.

Як слідує з роз'яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своїх дітей, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не займається їх вихованням, не забезпечує матеріально, а його протиправна поведінка негативно впливає на психологічний розвиток дітей, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Щодо вимоги позивача про продовження стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, то дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.08.2014 року присуджено стягувати аліменти з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, і виконавчий лист по судовому рішенні перебуває на виконанні у ВДВС Ківерцівського РУЮ /а.с. 12, 14/.

На підставі ст.ст. 136, 150, 155, 164 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини», керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ківерцівського районного суду В.В. Корецька