№пр.2/521/1261/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Буран О.М.
при секретарі - Янкул Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про усунення перешкод у користуванні власністю, суд
Позивач звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за спірною адресою.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є співвласником приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, якій на праві власності належить 1/8 частка вказаного домоволодіння. Також співвласниками вказаного домоволодіння є ОСОБА_3, якому на праві власності належить 1/8 частка та ОСОБА_4, якій на праві власності належить 1/2 частка вказаного домоволодіння. Вказані особи зареєстровані та постійно проживають за спірною адресою. Також за вказаною адресою зареєстрований член сім*ї позивача, ОСОБА_2, який вже понад п*ять років не проживає за вказаною адресою, виїхав проживати до іншого житлового приміщення, однак знятись з реєстрації за вказаною адресою в добровільному порядку відмовляється. При зверненні позивача до паспортного відділу з вказаного питання, їй було відмовлено. З метою відновлення свого порушеного права, позивач змушена звернутися з вказаним позовом до суду.
Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтвердила, просила суд позов задовольнити, надав заяву про розгляд справи за її відсутності.
Представник третьої особи: Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, сповіщений належним чином, у судове засідання не з*явився.
Треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували, викладені у позові обставини підтвердили.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, за адресою реєстрації, причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення у відсутності відповідача, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Згідно ст.169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні та зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 є співвласником приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на 1/8 частка вказаного домоволодіння набуто позивачем на підставі Свідоцтва про право на спадщину, видане 12.04.2002 року Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою, реєстровий №1-1145. Право власності зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» від 09.02.2012 року за №12801986, номер запису: 4474 в книзі: 19доп. - 276. Також співвласниками вказаного домоволодіння є ОСОБА_3, якому на праві власності належить 1/8 частка та ОСОБА_4, якій на праві власності належить 1/2 частка домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. ). Вказані особи зареєстровані та постійно проживають за спірною адресою.
Відповідно до ст..150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Вже понад п*ять років ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою, виїхав проживати до іншого житлового приміщення, місце проживання його не відомо, однак знятись з реєстрації за вказаною адресою в добровільному порядку не приймає ніяких зусиль. Особистих речей ОСОБА_2 за вказаною адресою немає, комунальні платежі та інші витрати по утриманню квартири він не сплачує, ремонтні роботи, пов'язані з підтриманням помешкання у належному стані ніколи не проводив, претензій на дану житлову площу не заявляв. Вказані обставини підтверджено атом, складеним сусідами від 12.11.2014 року. (а.с. )
Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У судовому засіданні доведено, що відповідач, ОСОБА_2 не мешкає у квартирі за вказаною адресою з 2010 року, тому суд вважає, що він втратив право користування спірною житловою площею.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідача в спірному житловому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов.
Крім того, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для власника в користуванні цією жилою площею.
Згідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 11 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Згідно зі ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.
Реєстрація відповідача в приватному домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, перешкоджає власнику при укладенні цивільно-правових договорів, незаконно обмежує його право як власника в повному обсязі, утворює перешкоди при здійсненні права користування, володіння, розпорядження житловим приміщенням .
Вирішити це питання в несудовому порядку позивач не має можливості, тому що відповідач самостійно не приймає ніяких зусиль щодо зняття з реєстрації.
Суд вважає, що відповідач втратив право на спірне житлове приміщення, а саме домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 213, 214, 215, 217, 224-226 ЦПК України, ст. 16, 405 ЦК України, ст. 71, 72, 167 ЖК України, ст. 3, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - приватним домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого, рішення суду у разі набрання ним законної сили є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстраційного обліку у приватному домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.М. Буран