Провадження № 4-с/161/137/15
У Х В А Л А

02 грудня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на неправомірні дії Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, -

в с т а н о в и в :

06.11.2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулось в суд зі скаргою на неправомірні дії Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції.

Свої вимоги мотивує тим, що 13.05.2010 року Луцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист по справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 401 914,60 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення. 23.03.2011 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_2 повторно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, ВП № 25418391. 23.08.2012 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження у звязку із розшуком автотранспортного засобу. Щодо винесеної постанови скаржник дізнався з Єдиного державного реєстру проваджень. З 23.08.2012 року державним виконавцем жодних дій проведено не було. Скаржник вважає бездіяльність державного виконавця незаконною.

Враховуючи наведене, просить визнати бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції неправомірною та зобовязати останній провести виконавчі дії з виконання рішення Луцького міськрайонного суду по справі № 2-2664/10.

Представник скаржника в судове засідання подав суду заяву про розгляд скарги у його відсутності, скаргу підтримує повністю.

Представник відділу державної виконавчої служби Луцького районого управління юстиції в судове засідання не зявився, проте подав письмові заперечення на скаргу. Просить відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.05.2010 року Луцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист по справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 401 914,60 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення.

23.03.2011 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, ВП № 25418391 (а.с. 4 -5).

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, що були витребувані судом, 28.03.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_2 зроблено запити про наявність майна зареєстрованого за боржником ОСОБА_1

10.05.2011 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про коштів в межах суми боргу.

23.08.2012 року постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції було оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_1 транспотртий засіб «ОСОБА_4 Круизер».

23.08.2012 року постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції було ОСОБА_5 було зупинено виконавче провадження №25418391 до розгляду справи по суті, в мотивувальній частині вказано, щодержавним виконавцем винесена постанова про розшук автотранспортного засобу боржника.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період із надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій є фактичною перевіркою дотримання положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Заборгованість за судовим рішенням згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини становить майно для цілей статті 1 Першого протоколу (рішення у справі "ОСОБА_2 проти України", у справі "Перетятко проти України").

При цьому, суд бере до уваги правову позицію, яка викладена у п.п. 51, 52, 53 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_6 проти України", яке відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, для судів є джерелом права. По цій справі суд повторив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції"). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії")

У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (рішення у справі "Бурдов проти Росії"). Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування (рішення у справі "Райлян проти Росії").

Ст. 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Системний аналіз вищевказаних норм матеріального та процесуального права, наведені заявником доводи, які відповідають фактичним обставинам справи та необгрунтовано тривала затримка виконання рішення суду, дають достатні підстави для висновку про бездіяльність державного виконавця щодо виконання виконавчого листа, яка порушує право стягувача на своєчасне виконання рішення суду.

Частиною 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Наведене узгоджується з ч. 2 ст. 387 ЦПК України, згідно з якою, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до вимог с. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, суд вбачає в діях державного виконавця відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції порушення строків проведення виконавчих дій по вказаному виконавчому провадженню і, як наслідок бездіяльність щодо повернення кредитних коштів стягувачу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, що були витребувані судом, постановою від 01.12.2015 року було повернуто виконавче провадження №25418391.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід визнати незаконною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, які полягають в порушенні строків проведення виконавчих дій з виконання рішення суду і, як наслідок у бездіяльності щодо повернення кредитних коштів стягувачу.

В задоволенні скарги в частині зобовязання відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції провести виконавчі дії з виконання рішення Луцького міськрайонного суду по справі № 2-2664/10, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки вказаний виконавчий документ повернуто стягувачу та виконавчі дії за повернутим виконавчим документом проводитись не можуть.

Керуючись ст.ст.386, 387 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В:

скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на неправомірні дії Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, щодо проведення виконавчих дій з виконання рішення Луцького міськрайонного суду по справі № 2-2664/10 - неправомірною.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.О. Подзіров