Провадження №2/761/1903/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

12 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Піхур О.В.

при секретарі Маліченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Арма» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Арма» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки в порядку регресу.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.11.2012 року внаслідок дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП), автомобіль «Mazda», державний номер НОМЕР_1, належний ОСОБА_2, зазнав технічних пошкоджень. Пошкоджений автомобіль був застрахований у позивача на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту від 18.01.2012 року №022-77700147, відповідно до умов якого позивач сплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 15000,00 грн. У зв'язку із тим, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.12.2012 року, винною особою у зазначеному ДТП було визнано відповідача, позивач, відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування», має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 15000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до умов Договору добровільного страхування наземного транспорту від 18.01.2012 року №022-77700147, до переліку страхових ризиків відноситься збиток внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 16.11.2012 року відповідач керуючи автомобілем «Тойота» держаний номер НОМЕР_2, під час, під час руху, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тим самим порушила пункт 13.1 ПДР України.

Вина відповідача, у даному ДТП, підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.12.2012 року.

Таким чином, судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 16.11.2012 року, відбулася з вини відповідача.

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Mazda», державний номер НОМЕР_1, згідно звіту №33/12/12 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику колісного транспортного засобу внаслідок його пошкодження від 19.12.2012 року складає 39211,86 грн.

Відповідного до страхового акту №4296-А-К, на підставі якого та відповідно до умов договору страхувальнику було виплачено страхове відшкодування в розмірі 15000,00 грн. шляхом безготівкового перерахування вказаної суми за ремонт пошкодженого транспортного засобу на рахунок СПД ФО ОСОБА_3

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що позивач 06.08.2013 року сплатив страхувальнику відшкодування в сумі 15000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення яке містяться в матеріалах справи.

Згідно із ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги (регресу), яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, суд вважає, що з відповідача на користь позивача в порядку регресу підлягають стягненню кошти в сумі 15000,00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

З огляду на викладене, на підставі ст.ст. 979, 993, 1166, 1191 ЦК України, ст.ст. 6, 9, 27 Закону України "Про страхування", керуючись ст.ст. 60, 88, 169, 179, 212, 214, 215, 223, 224, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Арма» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Арма» суму страхового відшкодування в розмірі 15000,00 (п'ятнадцять тисяч) грн., судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., а всього підлягає стягненню: 15243 (п'ятнадцять тисяч двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя