УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоКолодійчука В.М.,
суддів: Висоцької В.С., Умнової О.В.,Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральних збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком»), у якому просив поновити його на роботі в станційно-лінійній дільниці № 3 м. КорюківкаЧернігівської області, де залишилось його місце роботи, виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, відшкодувати моральну шкоду в розмірі 7 тис. грн та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що працював на підприємстві електрозв'язку з 01 вересня 1967 року на посадах від монтера електрозв'язку до начальника Корюківського районного вузла зв'язку. Протягом останнього часу працював на посаді інженера електрозв'язку другої категорії дільниці технічної експлуатації станційних споруд Цеху телекомунікаційних послуг № 4 м. Корюківка Чернігівської філії ПАТ «Укртелеком». Має необхідну вищу освіту та неодноразово заохочувався за сумлінну працю. Стверджує, що 10 листопада 2014 року був письмово попереджений про звільнення з 12 січня 2015 року згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників, проте йому не була запропонована робота на цьому ж підприємстві, а пропонувались різні посади за межами Корюківського району. Вважає, що його звільнення є незаконним, оскільки скорочення чисельності чи штату працівників на ділянці роботи по обслуговуванню АТС не відбулось, оскільки обладнання не було виведене з експлуатації і продовжує працювати і для його експлуатації в дільниці згідно штатного розпису були введені три посади електромеханіків станційного устаткування електрозв'язку. Тобто, відбулась лише зміна найменування двох посад, яка без скорочення чисельності штату не дає підстав для звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що стосовно нього використане непряме обмеження його трудових прав у зв'язку з віком, що заборонено чинним законодавством України, а тому його порушені права підлягають судовому захисту.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 01 липня 2015 року, в позові відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 липня 2015 року і ухвалити у справі нове рішення, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню у зв'язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При розгляді справи судами встановлено, що ОСОБА_6 перебував з 01 вересня 1967 року в трудових відносинах з ПАТ «Укртелеком». Працював на посадах, пов'язаних з технічною експлуатацією станційних споруд вузла зв'язку. З 01 листопада 2001 року працював на посаді інженера електрозв'язку другої категорії дільниці технічної експлуатації станційних споруд Цеху телекомунікаційних послуг № 4 м. Корюківка Чернігівської філії ПАТ «Укртелеком». Неодноразово відповідачем заохочувався за сумлінну працю.

З метою створення ефективної системи управління товариством та підвищення продуктивності праці згідно наказу ПАТ «Укртелеком» від 01 жовтня 2014 року «Щодо організаційної структури філій ПАТ «Укртелеком» скорочено чисельність та штат працівників ПАТ «Укртелеком». З 10 листопада 2014 року виведені структурні підрозділи та посади із штатного розпису, у тому числі і Чернігівської філії. Відповідачем виданий наказ про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком» від 31 жовтня 2014 року, де відповідно додатку № 12 (а. с. 52, 54) до переліку підрозділів і посад Чернігівської філії підлягав скороченню (виведенню зі штатного розпису) з 10 листопада 2014 року і Цех телекомунікаційних послуг № 4 (м. Корюківка), тобто всі посади згідно штатного розпису станом на 30 жовтня 2014 року - це 32 особи (а. с. 51-77).

Цех телекомунікаційних послуг № 4, м. Коюківка, до якого входила дільниця технічної експлуатації станційних споруд, був безбалансовим структурним підрозділом Чернігівської філії ПАТ «Укртелеком». Всього в Цеху скороченню підлягали 32 штатні одиниці, в тому числі і по дільниці технічної експлуатації станційних споруд - 4 посади інженера електрозв'язку другої категорії та одна посада провідного інженера.

Згідно штатному розпису станом на 30 жовтня 2014 року дільниця технічної експлуатації станційних споруд Цеху № 4 складалась з начальника дільниці, 5 інженерів, 4 електромеханіків та двох електромонтерів (а. с. 110-112). Відповідно до нової організаційної структури - Станційно-лінійна дільниця № 3 м. Корюківка - роботу станційного устаткування смт. Корюківка та Корюківського району забезпечують 3 електромеханіка, що підтверджується штатним розписом станом на 05 лютого 2015 року (а. с. 113, 239-242).

Згідно з наказом від 12 січня 2015 року ОСОБА_6 звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників (а. с. 11).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з відсутності передбачених законом підстав поновлення позивача на роботі, оскільки, у відповідача відбулось скорочення чисельності та штату працівників, відповідачем додержано норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, позивачеві пропонувалось ознайомитись з переліком наявних вакансій на підприємстві проте він відмовлявся від ознайомлення, до відповідача з вимогою переведення чи прийняття на посаду за новим штатним розписом не звертався. Після скорочення чисельності та штату працівників (виведення зі штатного розпису) введено згідно штатного розпису станційно-лінійну дільницю № 3 м. Корюківка, де є посади у кількості 16 осіб згідно штатному розпису станом на 05 лютого 2015 року. У відповідача відбулось скорочення і чотирьох посад інженерів електрозв'язку 2 категорії, одну з яких займав позивач, тобто на даний час такі посади відсутні, а тому відсутнє переважне право позивача згідно ст. 42 КЗпП України.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовій договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до вимог ст. 49 І КЗпП України, при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

За правилами ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.

Вирішуючи спір та відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, перевірив належним чином дотримання відповідачем вимог п. 1 ст. 40, ст. 42 КЗпП України при звільненні позивача та дійшов до переконливих висновків про безпідставність даного позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, а тому, керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_6 відхилити.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук
Судді:В.С. Висоцька О.В. Кафідова О.В. Умнова І.М. Фаловська