Справа № 363/2051/15-ц Головуючий у І інстанції Скарлат О. І.
Провадження № 22-ц/780/6144/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 09.12.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

9 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Антоненко В.І., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Вербовій І.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 вересня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 31 799 грн. 95 коп.

Позов обґрунтований тим, що 08 серпня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кошти у розмірі 60 400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,70% на рік з кінцевою датою повернення 08 серпня 2015 року.

Умовами кредитного договору передбачено за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування ним, комісій, що Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Зазначав, що відповідач умов кредитного договору належним чином не виконував, у звязку з чим, станом на 13 березня 2015 року у нього виникла заборгованість у сумі 31 799,95 грн., яка складається із: 13 636,99 грн. заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 7 170,75 грн.); 4 309,43 грн. заборгованість по відсоткам (в тому числі прострочена заборгованість по відсоткам 4 270,76 грн.); 13 853,53 грн. розрахована пеня.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 09 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 31 799 грн. 95 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 318 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити, посилаючись на неповне з»ясування обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться звичайно.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено обставини справи, які не оспорюються.

08 серпня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 60 400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,70% на рік з кінцевою датою повернення 08 серпня 2015 року з цільовим призначенням для купівлі автомобіля «Mitsubishi lancer 1.5 invite AT». (а.с.10-12).

Пунктом 10.1 Кредитного договору передбачено, що Позичальник за порушення строків повернення кредиту, процентів, комісій сплачує Банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення

Факт отримання ОСОБА_2 вказаних кредитних коштів від Банку підтверджується належними доказами і не оспорюється відповідачем.

Відповідно до Додатку №1 до кредитного договору відповідач повинен був повертати кредит щомісячно у розмірі та в строки, визначені у Графіку погашення заборгованості (а.с.15).

ОСОБА_2 взяті на себе зобов»язання щодо щомісячного погашення кредиту та процентів за користування ним виконував неналежним чином, письмову вимогу Банку про дострокове погашення кредиту від 21 жовтня 2014 року не виконав

Станом на 13 березня 2015 року у ОСОБА_2 виникла заборгованість перед Банком у сумі 31 799,95 грн., яка складається із: 13 636,99 грн. заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 7 170,75 грн.); 4 309,43 грн. заборгованість по відсоткам (в тому числі прострочена заборгованість по відсоткам 4 270,76 грн.); 13 853,53 грн. розрахована пеня.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 порушив умови взятого на себе зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування ним відповідно до кредитного договору від 08 серпня 2008 року, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 31 799,95 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 13 636,99 грн., по відсотках за користування кредитом 4 309,43 грн. і пені в розмірі 13 853,53 грн.

Проте з такими висновками повністю погодитись не можна з врахуванням обставин, встановлених при апеляційному розгляді та доводів апеляційної скарги.

Так встановлено, що після ухвалення рішення ОСОБА_2 27 жовтня 2015 року сплатив Банку заборгованість по тілу кредиту у розмірі 13636,99грн. та відсотки за користування кредитом у розмірі 6072,76грн., що підтверджується розрахунком позивача на 24.11.2015 року.

В заяві до апеляційного суду Київської області від 8.12.2015 року ОСОБА_3 від позовних вимог не відмовляється, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Приймаючи до уваги встановлені при апеляційному розгляді обставини, з врахуванням доводів апеляційної скарги не можна погодитись із висновками суду щодо стягнення пені у розмірі 13 853,53 грн., так як судом не враховано норми матеріального права щодо врахування позовної давності.

Згідно із ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як вбачається із розрахунку заборгованості розмір пені, яка підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь Банку, розрахована з 18.04.2012 року по 13 березня 2015 року.

ОСОБА_4 предявив вимоги про стягнення заборгованості станом на 13 березня 2015 року, то з врахуванням вимог ч.2 ст.258 ЦК України, поданого позивачем розрахунку пені вона підлягає стягненню в межах річного строку позовної давності, а саме: відповідно до розрахунку з 8.04.2014 року по 13.03.2015 року.

Таким чином, за вказаний період розмір пені, яка підлягає стягненню, становить 9 928,79гривень.

Відповідно до ст..309 ЦПК України, так як рішення суду в частині стягнення пені ухвалене з порушенням норм матеріального права воно підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову в цій частині.

Крім цього, оскільки зобов»язання щодо погашення тіла кредиту і відсотків за користування ним ОСОБА_2 виконане, то рішення суду в цій частині підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в цій частині позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги на неповне з»ясування обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права як підставу для скасування рішення суду із ухваленням нового рішення про відмову в позові колегія суддів вважає необґрунтованими.

Керуючись ст.ст.309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 вересня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення:

Позов публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором, а саме: пеню в розмірі9 928,79гривень( дев»ять тисяч дев»ятсот двадцять вісім гривень сімдесят дев»ять копійок).

В іншій частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: