Справа № 344/1185/15-ц
Провадження № 22-ц/779/571/2015
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів: Матківського Р.Й., Фединяка В.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру» на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 30 січня 2015 року у цивільній справі за скаргою ДП «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру», заінтересована особа відділ державної виконавчої служби Івано-франківського міського управління юстиції в особі державного виконавця - заступника начальника Люкляна О.П. на дії державного виконавця заступника начальника Люкляна О.П. при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 30 січня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ДП «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру» на дії старшого державного виконавця при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

На дану ухвалу ДП «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, вказуючи на те, що учасники виконавчого провадження мають право, згідно ст. 383 ЦПК України звернутися до суду з скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією, або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи, що не враховано судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час й місце розгляду справи, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця), та особи, які залучаються до виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Судом встановлено і вбачається з матеріалів справи, що ДП «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру» у порядку цивільного судочинства оскаржує дії та постанову державної виконавчої служби щодо стягнення з боржника виконавчого збору.

Згідно роз'яснень, викладених у п.7 постанови №6 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

У відповідності до роз'яснень пленуму Вищого адміністративного суду України про внесення змін до постанови Пленуму ВАСУ від 13.12.2010 року №3 року "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" від 21.05.2012 року №5 (пункт 6), судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому ЗУ "Про виконавче провадження" порядку. Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, не виконана самостійно, є підставою для її примусового виконання. За змістом пункту 7 частини другої статті 17 ЗУ "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку. Тому слід ураховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

За змістом п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Оскільки скаржник просить визнати неправомірними дії державного виконавця відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ Люкляна О.П., що полягають у винесенні постанови про стягнення виконавчого збору, та скасування цієї постанови, враховуючи вищезазначені роз'яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та пленуму Вищого адміністративного суду України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга в частині зазначених вимог підвідомча адміністративним судам.

За таких обставин, відповідно ст. 122 ЦПК України суд першої інстанції прийшов до правильного висновку відмовивши ДП «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру» у відкритті провадження у справі за його скаргою на дії державної виконавчої служби, оскільки даний спір не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про те, що спір за скаргою підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства на підставі ст. 383 ЦПК України є помилковим, так як відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звертатись до суду з скаргами, якщо вважають, що рішення, дією чи бездіяльністю державного виконавця порушені їхні права при виконанні рішення суду.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підлягає залишенню без змін на підставі п. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру» відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 30 січня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Я.Ю. Ковалюк

Судді: Р.Й. Матківський

В.Д. Фединяк