Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Представництва Європейського союзу в Україні, треті особи: державне підприємство «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв», Міністерство закордонних справ України, про стягнення середнього заробітку за час вимушу прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 року,

встановила:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Представництва Європейського союзу в Україні, треті особи: державне підприємство «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв», Міністерство закордонних справ України, про стягнення середнього заробітку за час вимушу прогулу.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 серпня

2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

7 жовтня 2015 року, провадження у справі закрито з підстав передбачених п. 1 ч. ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постановлені у справі ухвали, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Закриваючи провадження у справі, суди виходили з того, що до іноземної держави, її дипломатичних представництв і консульських установ застосовується судовий Імунітет, тобто іноземна держава як суверенний суб'єкт міжнародного права користується Імунітетом від цивільної та адміністративної юрисдикції України.

Таким чином до іноземної держави не може бути пред'явлений позов, вона не може бути відповідачем, до неї не може бути застосоване забезпечення позову шляхом звернення стягнення на її майно, що знаходиться на території іншої держави.

Отже, судовий імунітет іноземної держави означає непідсудність її суду іншої держави (Віденська конвенція від 18 квітня 1961 року про дипломатичні зносини та Віденська конвенція від 24 квітня 1963 року про консульські зносини). Україна підтримує правило абсолютного імунітету, закріпленого у нормах її цивільного процесуального законодавства.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук