Справа № 202/6797/15-ц
Провадження № 2-з/0202/168/2015
УХВАЛА

20 серпня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Чумак В.В.

розглянувши в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська при розгляді цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на нерухоме майно клопотання позивача про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладання заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування поданої заяви представником позивача зазначено, що відповідач ОСОБА_2 незаконно заволоділо спадковим майном, що залишилась після смерті її двоюрідного брату ОСОБА_3 Наголошує, що відповідач ОСОБА_2 в будь-який час може відчужити нерухоме майно, що є предметом спору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно, що є предметом спору із забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясовує обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Враховуючи предмет позовних вимог, інші обставини.

Як вбачається з позову, предметом позовних вимог є зокрема, визнання заповіту недійсними та визнання права власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, встановивши наявність дійсного спору між сторонами, суд, приходить до висновку про наявність загрози або ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а відтак, вбачаються підстави для вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений п. 2 ч. 1 ст.152 ЦПК України - шляхом заборони відчуження спірного майна до розгляду справи по суті, що буде співмірним засобом відносно заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись 151, 152, 209-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 або будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з відчуження квартири АДРЕСА_1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити відповідачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Г.В. Бєсєда