Справа № 2-354/12 Головуючий у І інстанції Нікушин В. В.
Провадження № 22-ц/780/6379/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 01.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2015 року за заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції про стягнення інфляції та 3 % річних,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 21 квітня 2008 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 зобовязано передати ОСОБА_5 поліграфічне обладнання та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 3534465 грн. Постановою від 04 серпня 2008 року відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа за даним рішенням; після відкриття виконавчого провадження, про існування якого заявник не знав, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 дійшли взаємної згоди та уклали договір про прощення боргу від 08 серпня 2008 року, відповідно до якого сторони вирішити припинити з дня підписання договору зобовязання відповідача зі сплати ОСОБА_5 3534503,50 грн. на підставі рішення суду шляхом звільнення ОСОБА_5 відповідача від його обовязків (прощення боргу). Згодом ОСОБА_2 дізнався, що ухвалою Дарницького районного суду від 26 серпня 2009 року було замінено ОСОБА_5 на ОСОБА_3 як стягувача у виконавчому провадженні. Дізнавшись, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 лютого 2012 року задоволено позов ОСОБА_3 і стягнуто із нього на її користь інфляційні кошти та 3 % річних за невиконання відповідачем обовязку, а також видано виконавчий лист № 2-4292 від 27 лютого 2012 року, він звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про визнання виконавчого листа Дарницького районного суду таким, що не підлягає виконанню, і ухвалою від 22 червня 2015 року вищезазначену заяву було задоволено. Просив визнати виконавчий лист № 2-4292, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області 27 лютого 2012 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2015 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Заявник, не погоджуючись із ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2015 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував на те, що будь-які зобовязання апелянта щодо боргу були припинені 08 серпня 2008 року у момент укладення ОСОБА_5 та апелянтом договору про прощення боргу, а зобовязання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є похідним від основного зобовязання, однак незважаючи на припинення основного зобовязання, щодо невиконання якого було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, зазначене провадження не є закінченим та на майно апелянта накладено арешт.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції, посилаючись на ст. ст. 223, 228, 231, 232, 294, 368, 369 ЦПК України, ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», прийшов до висновку, що заява з вказаних у ній підстав не підлягає задоволенню.

Однак з такими висновками колегія суддів не може погодитися із наступних підстав.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2008 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про зобовязання передати майно та стягнення збитків позов задоволено частково, зобовязано ОСОБА_2 передати ОСОБА_5 фотонабір, машину паперорізальну, машину друкарську офсетну, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 3534465 грн.

Постановою від 04 серпня 2008 року відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчих листів, виданого по даній справі, ВП № 8732681 та ВП № 8732427.

09 вересня 2008 року постановою державного виконавця обєднано виконавчі провадження № 432/7 з примусового виконання постанови про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору в сумі 302026,96 грн., № 624/7 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2807 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 38,50 грн., № 625/7 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2807 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 3534465 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 серпня 2009 року задоволено заяву ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено кредитора ОСОБА_5 у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 3534465 грн. за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2008 року по справі № 2-2807/08 правонаступником кредитором ОСОБА_3; замінено кредитора ОСОБА_5 у виконавчому провадженні про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 38,50 грн. за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2008 року по справі № 2-2807/08 правонаступником кредитором ОСОБА_3

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 лютого 2012 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції про стягнення інфляції та 3 % річних задоволено позов; посилаючись на те, що позивач набула всіх прав і обовязків заміненого кредитора ОСОБА_5 у вказаних виконавчих провадженнях, а відповідач був зобовязаний виконати грошове зобовязання перед позивачем в тому ж обсязі, як було ухвалено рішенням Дарницького районного суду від 21 квітня 2008 року, з урахуванням втрат (збитків), які міг зазнати замінений кредитор, суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1279490,27 грн. збитків від інфляції, 329144,61 грн., 3 % річних, а також судові витрати.

На виконання зазначеного рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист від 27 лютого 2012 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, встановлено, що 08 серпня 2008 року стягувач ОСОБА_5 та боржник ОСОБА_2 уклали договір про прощення боргу від 08 серпня 2008 року, відповідно до якого сторони вирішили припинити з дня підписання договору зобовязання шляхом звільнення кредитором боржника від його обовязків сплатити 3534465 грн., відтак підстави для здійснення примусового виконання рішення за виконавчим листом № 2-2807, виданим 28 травня 2008 року Дарницьким районним судом м. Києва на виконання рішення від 21 квітня 2008 року відсутні. Даною ухвалою визнано виконавчий лист № 2-2807, виданий 28 травня 2008 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 коштів у розмірі 3534465 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦПК України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Судом першої інстанції при постановленні ухвали від 02 вересня 2015 року наведені норми процесуального права, які регламентують визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, звернення судових рішень до виконання, набрання рішенням суду законної сили, скасування та оскарження заочного рішення, строки апеляційного оскарження, однак в порушення вимог ч. 1 ст. 210 ЦПК України не зазначено мотивів, з яких суд дійшов висновків про залишення заяви ОСОБА_2 без задоволення.

При цьому судом першої інстанції не було надано оцінки тим обставинам, що виконавчий лист виданий на підставі рішення суду, яке набрало законної сили і не було оскаржено заявником, а відтак підлягає виконанню.

Також судом не надано оцінки доводам заявника щодо припинення основного зобовязання про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 коштів у розмірі 3534465 грн. до ухвалення рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 лютого 2012 року і щодо похідного характеру вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних від цих коштів.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України суд розглядає заяву з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Однак в порушення ч. 3 ст. 369 ЦПК України в матеріалах справи відсутні відомості щодо належного повідомлення заявника та стягувача про час і місце розгляду справи, що є порушенням їх процесуальних прав, передбачених ст. ст. 27, 369 ЦПК України.

Колегія суддів також звертає увагу, що на другому аркуші рішення у другому абзаці містяться відомості, які не стосуються даної справи, а саме про виправлення описки у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2013 року у справі № 369/4856/13-ц та поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання. Також на цьому ж аркуші міститься незавершене речення, яке також не має відношення до питання, що вирішується, а саме: «27 лютого 2012 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення. Дізнавшись про перелічені обставини».

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2015 року не можна вважати належно мотивованою та такою, що постановлена із всебічним зясуванням обставин справи і застосуванням норм права, які їм відповідають.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, оскільки ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2015 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагєєв В.О.

ОСОБА_7