Справа № 630/196/15-ц
Провадження № 2/630/187/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.

за участю секретаря Пономаренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 95,90 кв.м, житловою площею 70,30 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в 1/2 частині як за забудовником та в 1/2 частині в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 вказувала на те, що з 1963 року вона перебувала в шлюбі зі ОСОБА_5 З 1977 по 1991 роки вона разом з чоловіком побудували житловий будинок по АДРЕСА_1, теперішня назва якої АДРЕСА_1. Але право власності на збудований житловий будинок вони з чоловіком своєчасно не оформили. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після його смерті вона, ОСОБА_1, спадщину прийняла шляхом подання заяви до нотаріуса. Але отримати свідоцтво про право власності на спадщину вона не має змоги через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, але подав суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи за її відсутності.

Відповідач Люботинська міська рада Харківської області просила розглянути справу без участі її представника.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не з'явилися, але подали суду спільну заяву про визнання позову і розгляд справи за їх відсутності.

В судовому засіданні встановлене наступне.

ОСОБА_1 і ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 28 листопада 1963 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 06 серпня 2014 року.

Рішенням виконавчого комітету Харківської районної Ради депутатів трудящих Харківської області № 980 від 21 липня 1977 року ОСОБА_5 було відведено в безстрокове користування земельну ділянку розміром 600 кв.м. в АДРЕСА_1.

На зазначеній земельній ділянці, яка в теперішній час має адресу: АДРЕСА_1, подружжям ОСОБА_5 в період 1980-1991 років було збудовано житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1» загальною площею 95,90 кв.м, житловою площею 70,30 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим станом на 08 жовтня 2014 року. Але право власності спірне на домоволодіння згідно з довідкою Люботинського БТІ від 08 жовтня 2014 року на теперішній час не зареєстроване.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Ця норма визначає загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, яке створене з додержанням вимог закону та інших правових актів, однак не регулює правовий режим самочинного будівництва.

Поняття самочинного будівництва, а також правові підстави та умови визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно визначені в ст. 376 ЦК України, яка є спеціальною в врегулюванні спірних правовідносин, оскільки урегульовує правовідносини, що виникають у тих випадках, коли вимоги закону та нормативно правових актів при створенні нової речі тобто самочинному будівництві, були порушені.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно.

Рішенням Люботинської міської ради Харківської області № 464 від 04 грудня 2014 року надано дозвіл на збереження самочинно побудованих об'єктів: житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1» з тамбуром літ. «а2» і ганком літ. «а1», та надвірних будівель: погребу літ. «Г», літньої кухні літ. «Е», тамбуру літ. «е», сараїв літ. «Ж» і «І», гаражу літ. «З», убиральні літ. «Л», душу літ. «М», та надано згоду на виділення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв.м під уже збудоване нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 22, 25, 27-1 КЗпШС України, які діяли під час виникненні правовідносин, спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об'єктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, були збудовані та набуті ОСОБА_5 і ОСОБА_1 під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а тому є таким, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ст. 28 КпШС УРСР у спільній сумісний власності майна подружжя їх частки визначаються рівними. Отже кожному з подружжя має належати по 1/2 частині спірного домоволодіння.

Оскільки позивачка отримала згоду на виділення земельної ділянки саме під уже збудоване нерухоме майно, суд визнає за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, чоловік позивачки, помер, про що було видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1.

За повідомленням Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області в шестимісячний строк після смерті ОСОБА_5, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1., з заявами про прийняття спадщини звернулася його дружина ОСОБА_1, та з заявами про відмову від спадщини звернулися діти спадкодавця - ОСОБА_3 і ОСОБА_2; свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем першої черги залишилася його дружина, позивачка по справі ОСОБА_1, яка спадщину прийняла у встановленому порядку.

Аналізуючи докази, суд вважає, що у зв'язку з підтвердженням факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, позивачці ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом має належати 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, яка фактично належала померлому за життя.

За таких обставин, суд задовольняє позов повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 22, 25, 27-1 КЗпШС України, ст. 376 ЦК України, ст.ст. 1261, 1269,1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з загальною площею 95,90 кв.м, житловою площею 70,30 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, як за забудовником.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з загальною площею 95,90 кв.м, житловою площею 70,30 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Люботинського міського суду Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. О. Малихін