АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/1447/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2523/К/15 суддя Приміч Г.І.
Категорія 50 (I) Суддя-доповідач - ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Бондар Я.М., Соколан Н.О.

за участю секретаря: Маслової К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5,

позивач ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

03 червня 2015 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона проживала разом з відповідачем. Від спільного життя вони мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач.

На даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за їх спільною дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги, у звязку із чим просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини його доходу щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою суду від 18 вересня 2015 року залучено до участі у справі ОСОБА_4 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно до досягнення сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, починаючи стягнення з 03.06.2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що загальний розмір відрахувань з його заробітної плати перевищує 50%, що є незаконним та суперечить приписами ч. 3 ст. 128 КЗпП України та ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, судом не враховано наявність на утриманні відповідача матері пенсійного віку, яка хворіє та потребує додаткових витрат, а тому відповідач не має можливості утримувати свою дружину.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, позивача ОСОБА_3, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її відхилити, залишивши рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони проживали разом з 2012 року по жовтень 2013 року, а 20.12.2014 року уклали шлюб (а.с. 38).

Мають спільного сина ОСОБА_6, 25 липня 2013 року, який зараз проживає з позивачем.

Позивач ОСОБА_3 не працює, оскільки доглядає за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто потребує матеріальної допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 працює, має щомісячний дохід в розмірі близько 9 394 грн., із яких щомісячно утримуються аліменти у розмірі 1/6 частини доходу на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та у розмірі 1/4 частини доходу на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції, враховуючи обставини справи, дійшов висновку про те, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини його доходу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Розмір аліментів у відповідності до ст.ст. 80, 182 СК України суд визначає з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів та дитини, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, можливості одержання дружиною утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив право позивачки на утримання від батька дитини - відповідача по справі та при визначенні розміру аліментів керувався вимогами ст. 182 Сімейного кодексу України.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції наявності на утриманні відповідача непрацездатної матері, колегія суду вважає необґрунтованими й визначає ці обставини як такі, що не підлягають врахуванні при визначенні розміру аліментів, оскільки доказів щодо утримання непрацездатної матері відповідачем не надано.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу дружині, яка не працює у звязку із доглядом дитини до досягнення нею трирічного віку, колегією суддів відхиляються, адже матеріалами справи підтверджено, що останній може надавати таку допомогу у визначеному судом розмірі, а небажання ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу матері своєї дитини не є підставою для відмови у задоволенні даного позову.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом приписів ч. 3 ст. 128 КЗпП України та ч. 4 ст. 70 Закону України « Про виконавче провадження», колегією суддів відхиляються, адже зазначені норми права регулюють порядок здійснення виконання судових рішень, а не питання щодо розміру утримання, яке має надавати чоловік своїй непрацездатній дружині.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Відповідно до ст. 307 ч. 1 п. 1, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, встановивши, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: В.П.Зубакова

Судді: Я.М.Бондар

ОСОБА_8