Єдиний унікальний номер 233/2109/15-ц Номер провадження 22-ц/775/759/2015
Єдиний унікальний номер 233/2109/15-ц Головуючий в 1 інстанції Чернецький В.А.
Номер провадження 22-ц/775/759/2015 Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Дундар І.О.,

суддів: Корчистої О.І., Осипчук О.В.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_3

на рішення Констянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково: житловий будинок, розташований у с.Катеринівка Костянтинівського району Донецької області по вул.Кірова, 15 поділено в натурі; визнано за ОСОБА_1 право власності у вказаному будинку на службову кімнату 2-1 (11,8 кв.м), житлову кімнату 2-2 (10,9 кв.м) та ? кухні 2-3 (7,3 кв.м), що складає 52% від загальної площі будинку; визнано за ОСОБА_4 право власності у вказаному будинку на житлову кімнату 1-2 (9,3 кв.м), коридор 1-1 (7,7 кв.м), санвузол 1-3 (3,3 кв.м), ? кухні 1-4 (7,3 кв.м), що складає 48% від загальної площі будинку; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат 121,80 грн., у відшкодування витрат на дослідження 883,42 грн., а всього стягнуто 1005,22 грн. (з урахуванням ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2015 року про виправлення описки).

Додатковим рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2015 року доповнено рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2015 року; внесено у резолютивну частину доповнення: «У зв`язку із виділенням частки в натурі припинено спільну часткову власність на обєкт нерухомості житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою вул..Кірова,15 с.Катеринівка Костянтинівського району Донецької області».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_3, просив змінити рішення суду: визнати за ним право власності на частину будинку, який розташований за адресою: с.Катеринівка Костянтинівського району Донецької області по вул.Кірова, 15, а саме на житлову кімнату 1-2 (9,3 кв.м), коридор 1-1 (7,7 кв.м), санвузол 1-3 (3,3 кв.м), ? кухні 1-4 (7,3 кв.м), що складає 48% від загальної площі будинку, оскільки суд не врахував, що він просив виділити йому саме квартиру 1, так як кімната, в якій він мешкає, знаходиться саме в цій квартирі, відповідач не відноситься до категорії громадян, які не зможуть провести ремонт, має двох повнолітніх працездатних синів, які зобовязані їй допомогти, а позивач не має близьких родичів, сирота, не має можливості зробити ремонт в силу матеріального стану та життєвого досвіду.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить підпис про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Представник позивача ОСОБА_3 до суду не з`явився, наддав суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи за сімейними обставинами.

На підставі ч.1 ст.305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

До заяви ОСОБА_3 не додано документів, які свідчать про поважність причин відкладення розгляду справу.

В судове засідання, призначене на 25 листопада 2015 року ОСОБА_3 надавав суду заяву про відкладення розгляду справи в звязку з участю у співбесіді на зайняття керівних посад в місцевих прокуратурах (арк.спр.108), внаслідок чого розгляд справи було відкладено.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що причини неявки ОСОБА_3 в судове засідання, призначене на 09 грудня 2015 року, не є поважними, подана заява про повторне відкладення розгляду справи свідчить про недобросовісне здійснення ним своїх прав, тому розгляд справи належить проводити за відсутності позивача та його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом при розгляді справи було встановлено, що позивач та відповідач є власниками по ? частині жилого будинку, розташованого за адресою: с.Катеринівка Костянтинівського району Донецької області по вул.Кірова, 15, за дослідженням Костянтинівського Бюро технічної інвентаризації є можливість розподілу будинку в натурі.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторони володіють спірним будинком удвох на праві спільної часткової власності у рівних частках, при визначенні конкретних частин будинку, суд зазначив, що позивач молода людина, у майбутньому буде мати сім`ю та дітей, яким буде потрібна окрема кімната, має дохід вищий ніж у відповідача, як чоловік має більш можливостей на побудову санвузла, відповідач матеріально та фізично на це не здатна.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

На підставі частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

З матеріалів справи виходить, що позивач та відповідач є співвласниками по ? частині жилого будинку в с.Катеринівка Костянтинівського району Донецької області вул..Кирова, б.15 (арк..спр.10, 34).

Заявляючи позов про розподіл майна в натурі, ОСОБА_1 посилався на ст..ст.364, 367 ЦК України (арк..спр.2).

Відповідно до ст. 364 ЦК кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі недосягнення згоди про спосіб і умови виділу в натурі частки із спільного майна учасник спільної часткової власності вправі звернутися з відповідним позовом до суду.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. N 7, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири (п. 6).

Зазначене правило стосується також поділу майна, що є у спільній сумісній власності.

На підставі ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції сторони дійшли згоди щодо розподілу будинку за варіантом №1, запропонованим КП «Костянтинівське бюро технічної інвентаризації» (арк..спр.54) та суд дійшов мотивованого висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на квартиру №2, а за відповідачем на квартиру №1 за даним варіантом розподілу, враховуючи похилий вік, матеріальний стан відповідача та інші обставини, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги стосуються лише оцінки доказів.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України.

Згідно ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

За вказаних обставин доводи позивача про неправильну оцінку досліджених судом першої інстанції доказів є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для зміни судового рішення, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, позивачем не надано.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення. Нові докази не досліджувались апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Констянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.О.Дундар

Судді: О.І.Корчиста

ОСОБА_5