Справа № 2-1346/11 2/639/125/14
РІШЕННЯ

іменем України

4 червня 2014 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого - судді Макарова В.О., при секретарях - Хачатрян О.М., Джулфаєві А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкова цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" про розірвання кредитного договору,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Банк Форум» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, та просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №0193/07/12-а від 11.07.2007 року у розмірі 16568,81 грн., а також судовий збір у розмірі 1730,01 грн. Також з зустрічним позовом звенулися ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" про розірвання кредитного договору №0193/07/12-а від 11.07.2007.

Свої вимоги позивач за первісним позовом обґрунтовує тим, що 11.07.2007 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №0193/07/12-а. Відповідно до умов договору банк надав ОСОБА_4 31158,00 дол. США для купівлі автомобіля марки «Міцубісі». Згідно вимог кредитного договору відповідач прийняв на себе зобов'язання повернути банку отриманий кредит не пізніш 10.07.2014 року, щомісячно, не пізніш 20 числа кожного місяця, сплачувати банку грошові кошти в сумі не менш 371,00 дол. США повернення частини тіла кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом з розрахунку 12,0 % річних, а також надати банку в заставу автомобіль. Згідно п.4.1 кредитного договору за несвоєчасне повернення кредитних коштів і сплаті процентів, сплатити пеню в розмірі 0,2% за кожен день прострочення платежу. Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, надавши кредитні кошти в сумі 31158,00 дол. США. Однак відповідач ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань по кредитному договору не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги в частині суми заборгованості, а саме 66923 доларів США 94 центів, що за курсом НБУ на день подання уточненої позовної заяви складає 534923 гривні 02 копійки.

В забезпечення прийнятих на себе ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором №0193/07/12-а від 11.07.2007 року між банком та відповідачем було укладено договір застави 3 0193/07-12-а, у відповідності до якого в заставу було передано автомобіль, а саме марка «Міцубісі» модель Outlander, 2007 року випуску, сірого кольору, кузов НОМЕР_2,реєстраційний номер НОМЕР_1.

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем і ОСОБА_2 24.11.2008 р. укладено договір поруки №0193/07/12-а (П). Згідно з умовами договору поруки поручитель зобов'язався у разі невиконання та/або порушення відповідачем ОСОБА_4 своїх зобов'язань перед банком погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиції (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені кредитним договором. У випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору відповідач і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.

Також, в забезпечення прийнятих ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором 24.11.2008 року між банком і ОСОБА_3 було укладено договір поруки №0193/07/12-а (П). Згідно з умовами договору поруки поручитель зобов'язався у разі невиконання та/або порушення відповідачем ОСОБА_4 своїх зобов'язань перед банком погасити заборгованість по кредитному договору, а саме : суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиції (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені кредитним договором. У випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору відповідач і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.

Боржник і поручителі неодноразово повідомлялись, в тому числі письмово, про невиконання відповідачем обов'язків за кредитним договором №0193/07/12-а від 11.07.2007 року, однак до теперішнього часу заборгованість не погашена, у зв'язку з сим позивач був вимушений звернутися до суду.

Зустрічний позов мотивований тим, що ОСОБА_4 в ході погашення кредиту, 20 листопада 2008 року передав Банку заставне майно - автомобіль з метою продажу, чим, на його думку, погасив заборгованість в межах вартості автомобіля. Разом з тим, банком замість його продажу передано автомобіль іншим особам, які пошкодили його та зменшили його вартість, не звернувши стягнення на автомобіль та не відшкодувавши заставодавцю ОСОБА_4 вартість понесеної шкоди.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав та підтвердив обставини викладені у позовній заяві. Заперечував проти задоволення зустрічного позову, посилаючись на його необґрунтованість.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечувала, зустрічний позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 11.07.2007 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №0193/07/12-а. Відповідно до умов договору банк надав ОСОБА_4 31158,00 дол. США для купівлі автомобіля марки «Міцубісі» .Згідно вимог кредитного договору відповідач прийняв на себе зобов'язання повернути банку отриманий кредит не пізніш 10.07.2014 року, щомісячно, не пізніш 20 числа кожного місяця, сплачувати банку грошові кошти в сумі не менш 371,00 дол. США повернення частини тіла кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом з розрахунку 12,0 % річних, а також надати банку в заставу автомобіль. Відповідно до п.4.1 кредитного договору за несвоєчасне повернення кредитних коштів і сплаті процентів, сплатити пеню в розмірі 0,2% за кожен день прострочення платежу. (а.с.9-10) В забезпечення прийнятих на себе ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором №0193/07/12-а від 11.07.2007 року між банком та відповідачем було укладено договір застави 3 0193/07-12 -а, у відповідності до якого в заставу було передано автомобіль марки «Міцубісі» модель Outlander, 2007 року випуску, сірого кольору, кузов НОМЕР_2,реєстраційний номер НОМЕР_1.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти.

Однак, відповідач ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань по кредитному договору не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі, яку позивач уточнив, а саме 61816 (шістдесят однієї тисячі вісімсот шістнадцяти) доларів США 46 центів, що за курсом НБУ на день подання уточненої позовної заяви складає 494098 (чотириста дев'яносто чотири тисячі дев'яносто вісім) гривень 96 копійок.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Тому з відповідача, який неналежним чином не виконав свої зобов'язання, за кредитним договором підлягає стягненню на користь позивача вищевказана сума.

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем і ОСОБА_2 24.11.2008 р. укладено договір поруки №0193/07/12-а (П). Згідно з умовами договору поруки поручитель зобов'язався у разі невиконання та/або порушення відповідачем ОСОБА_4 своїх зобов'язань перед банком погасити заборгованість по кредитному договору, а саме : суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиції (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені кредитним договором. У випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору відповідач і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.

Також, в забезпечення прийнятих ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором 24.11.2008 року між банком і ОСОБА_3 було укладено договір поруки №0193/07/12-а (П). Згідно з умовами договору поруки поручитель зобов'язався у разі невиконання та/або порушення відповідачем ОСОБА_4 своїх зобов'язань перед банком погасити заборгованість по кредитному договору, а саме : суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиції (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені кредитним договором. У випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору відповідач і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч.1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи наведене відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 несуть солідарну відповідальність разом з відповідачем ОСОБА_4

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_4, суд виходить з наступного.

Як встановлено в ході судового розгляду, в забезпечення прийнятих на себе ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором №0193/07/12-а від 11.07.2007 року між банком та відповідачем було укладено договір застави 3 0193/07-12 -а, у відповідності до якого в заставу було передано автомобіль марки «Міцубісі» модель Outlander , 2007 року випуску, сірого кольору, кузов НОМЕР_2,реєстраційний номер НОМЕР_1.

11.11.2008 р. ОСОБА_4 звернувся до банку з заявою про вирішення питання про продаж заставленого майна (автомобілю) з метою погашення кредиту (т.1, а.с. 48).

Згідно акту від 20.11.2008 р. ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_5, який діяв на підставі виданої ОСОБА_4 довіреності № 8610 від 20.11.2008 р., прийняв у користування та розпорядження автомобіль марки «Міцубісі» модель Outlander , 2007 року випуску, сірого кольору, кузов НОМЕР_2,реєстраційний номер НОМЕР_1, який є заставним майном в забезпечення зобов'язань за кредитним договором, комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу.

24.11.2008 р. був укладений договір добровільного страхування зазначеного транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків. Страхувальником за зазначеним договором був ОСОБА_5, який на той час був працівником АКБ «Форум» (т. 1 а.с. 219, 223-227).

08.01.2009 р. за участю вказаного автомобіля сталася страхова подія (дорожньо-транспортна пригода) (т. 2 а.с . 50).

13.05.2009 р. ОСОБА_4 скасовано видану ОСОБА_5 довіреність на керування та розпорядження автомобілем.

Згідно зі ст. 651 ЦК України, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як на підставу для розірвання договору, ОСОБА_4 посилається на те, що передаючи заставлений автомобіль банку для подальшої реалізації, він сподівався на її проведення та зарахування коштів від продажу заставленого майна на погашення заборгованості за кредитним договором, а передачу автомобіля для користування іншим особам вважає істотним порушенням договору банком, та посилається на порушення банком умов договору застави від 11.07.2007 р.

В той же час, доводи стосовно порушення саме умов кредитного договору, а не договору застави, належним чином позивачем не наведені та не обґрунтовані. Вимог щодо розірвання або визнання недійсним договору застави ним не заявлялося.

За таких обставин суд не може вважати переконливими зазначені в зустрічній позовній заяві доводи ОСОБА_4 саме щодо розірвання кредитного договору, адже умови кредитування з боку банку порушені не були, зокрема, сторона відповідача в ході розгляду справи проти цього не заперечував.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася та сплати процентів.

Виходячи з положень ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення позичальником повернення чергової частини кредиту, кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Відповідно ст.543 ЦПК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі

Враховуючи, що відповідачі не виконують передбачені укладеними між ними та позивачем кредитним договором обов'язок зі своєчасного повернення суми кредиту та відсотків за користування ним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню.

Доводи відповідача та його представника, які містяться як в запереченнях проти позову банку, так і в зустрічному позові, не можуть бути розцінені судом як такі, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

При цьому суд вважає можливим зменшити розмір пені, що належить до стягнення, оскільки її розмір відповідно до розрахунків перевищує розмір основного боргу, що, на думку суду, є підставою для такого зменшення.

Згідно зі ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача також підлягають витрати останнього з оплати судового збору у розмірі 1730,01 грн.

При цьому стягнення проводиться у рівних долях, що унеможливлює задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки в позові ставилося питання про солідарну відповідальність відповідачів щодо сплати судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-11, 58-60,88, 209,212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" заборгованість за кредитним договором № 0193/07/12-А від 11 липня 2007 року в розмірі 61816 (шістдесят однієї тисячи вісімсот шістнадцяти) доларів США 46 центів, що за курсом НБУ на день подання уточненої позовної заяви складає 494098 (чотириста дев'яносто чотири тисячі дев'яносто вісім) гривень 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" судові витрати в розмірі по 576 гривень 67 копійок з кожного.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 10 днів після проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час його проголошення - в той же строк з моменту отримання його копії.

Головуючий В.О. Макаров