Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

07 грудня 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Романюка В.Ф.

при секретарі Куц Н.З.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з останнього на її користь грошові кошти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно на одну дитину, а разом у розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень починаючи з 25.09.2015 р. до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2015 р. і до досягнення їхнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 15.01.2015 р. рішенням Галицького районного суду м.Львова шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 розірвано. У шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_1 народилося троє дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Стан здоровя та матеріальне становище ОСОБА_1 дозволяє утримувати своїх дітей, однак цього не робить. ОСОБА_1 працює на тимчасових роботах, має нерегулярні доходи, а тому позивач просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 600,00 грн. на одну дитину щомісячно.

Крім цього, ОСОБА_1 вказує на те, що на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому ніде не працює та не отримує доходів. Вважає, що аліменти на її утримання у розмірі 1200,00 грн. є справедливою сумою для компенсації її витрат.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до позову. Просила позовні вимоги задоволити в повному обємі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі і через засоби масової інформації. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15.01.2015 р. розірвано шлюб який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який був зареєстрований 18.10.1984 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України /а.с.2/.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ИД №072339 /а.с.3/, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ИД №135275 /а.с.5/, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СГ №420268 /а.с.4/.

Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сімї і прописки виданої ЛКП «Цитадель-Центр» №3878 від 22.09.2015 р. ОСОБА_1, ОСОБА_5О, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4/5А. /а.с.10/.

Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як зясовано у судовому засіданні ОСОБА_1 участі у вихованні дітей не приймає, коштів на їх утримання не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 не досягнуто.

Частиною 1 статті 184 СК України встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_1 не позбавлено батьківських прав, а тому останній зобовязаний утримати свої дітей до досягнення ними повнолітня.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

Згідно п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Отже, не підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на її утримання, як дружини, з якою проживають діти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною 3 річного віку, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку, у випадку її непрацездатності та/або потреби у матеріальній допомозі, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

На підставі ч.ч.1, 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що на даний час відсутні вагомі та безспірні підстави для стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на її утримання, як дружини, оскільки останньою не доведено, що ОСОБА_1 має належний фінансовий дохід з якого можна було б стягувати аліменти на її утримання, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судових збору звільнена законом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 212, 214, 215-218, 224, 367 ЦПК України, 75, 84, 180, 182, 184 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6 серія і номер паспорта КЮ144187), грошові кошти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно на одну дитину, а разом у розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень починаючи з 25.09.2015 р. до досягнення дітьми повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя В.Ф. Романюк