Провадження № 2-п/521/29/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді - Роїк Д.Я.,

при секретарі - Дукіної Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дітей. При цьому заявник посилається на те, що відповідач постійно проживає у Ізраїлі та про це було відомо суду. Порушено правила підсудності та відкрито провадження з порушенням вимог діючого законодавства. Позивач ввела суд в оману неналежними доказами.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви про перегляд заочного рішення підтримав в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви посилаючись на її безпідставність, недоведеність а також на те, що відповідач по справі має друге громадянство Ізраїлю.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.11.2014 року Малиновський районний суд м. Одеси ухвалив заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дітей.

Згідно до довідки АБ від 18.07.2014 року місце проживання та реєстрації ОСОБА_1 не відомо.

Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що відповідача повідомляли через оголошення у пресі. (а.с. 46 - 47)

Суд вважає, що правила підсудності порушено не було, оскільки згідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи), за вибором позивача.

Так позивачем було вказано, що місце проживання та перебування відповідача їй не відомо, проте вказано останню адресу мешкання в Україні як АДРЕСА_1, що за територіальною підсудністю відноситься до Малиновського районного суду м. Одеси. Точного зазначення місця проживання відповідача в Ізраїлі з боку позивача здійснено не було. Інших даних у суду під час відкриття провадження та під час розгляду спору про місце реєстрації та перебування відповідача не було.

В заяві про перегляд заочного рішення заявник вказує, що останнє відоме місце реєстрації ОСОБА_1 було в АДРЕСА_2, що територіально Приморському районному суду м. Одеси. Проте у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України заявник не надав належних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Зазначення, того що суд мав сповіщати відповідача за правилами ст. 415 ЦПК України не відповідають дійсності, оскільки для повідомлення в порядку ст. 415 ЦПК України суду необхідно мати відомості про знаходження відповідача або відомості про те, що він під час розгляду справи буде вважатися іноземним елементом.

Таким чином суд під час прийняття рішення по справі суд вірно виходив з того, що місце перебування відповідача йому не відомо. Обов'язки стосовно повідомлення особи відповідача відповідно до діючого законодавства України судом було виконано.

Посилання позивача на введення суду в оману позивачем «неналежними доказами» у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України доведено заявником не було. Окрім цього надані копії судових рішень країни Ізраїлю не суперечать рішенню тієї ж країни від 18.12.2011 року про відміну постанови № И 00368301 про заборону виїзду з країни.

Згідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з всього вищевказаного суд вважає, що прийняте рішення було законним та обґрунтованим, тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 10. 60, 208-210, 228, 232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дітей - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Рішення суду від 20 листопада 2014 року, ухвалене по цій справі № 521/12768/14-ц, може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: