Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 грудня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 4 справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 04.12.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір, згідно з яким позичальнику надано кредит в сумі 33355 грн.60 коп., позичальник зобовязувався повернути вказані кредитні кошти та нараховані проценти за користування кредитом, сплатити неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту, однак умови кредитного договору не виконані, станом на 05.07.2015 року відповідач має прострочену заборгованість за кредитом 33355,60 грн., за відсотками 7761,12 грн., по комісії 0,00 грн., розмір неустойки /штраф/ становить 1 200,00 грн., всього 42316 грн.72 коп. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не зявився, про час розгляду справи повідомлений, до суду надіслано клопотання щодо розгляду справи без участі представника банку, в якому вказано на те, що позивач позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання також не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому за письмовою згодою представника позивача суд вважав за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, 04.12.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 490928356, за умовами якого банк надає позичальнику кредитні кошти в сумі 33355 грн.60 коп. на строк до 05.12.2019 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 39,9 % річних, що стверджується копією цього договору.

Згідно п.2.6 кредитного договору відповідач зобовязався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно рівними частинами у сумах та в терміни,в порядку та на умовах,визначених цим договором та відповідно до графіку платежів,який є додатком №1 до цього договору та його невід»ємною частиною.

Як передбачено п.13 договору, позичальник зобовязується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та /або сплати процентів за користування ним та/або комісій, сплатити банку штраф у розмірі 50 грн. за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів /включно/ з моменту виникнення прострочення платежу.

При цьому, у випадку, якщо прострочення платежу триває пять і більше днів, додатково до штрафу, визначеному цим пунктом, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 150,00 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу.

В судовому засіданні було встановлено, що позичальник порушив умови кредитного договору щодо своєчасного погашення основного кредиту, сплати відсотків за користування кредитом.

16.07.2015 року банком на адресу відповідача було надіслано вимогу про дострокове повернення кредиту, в якій вказувалося на те, що станом на 15.07.2015 року прострочення платежу складає 42226,00 грн, що стверджується копією цієї вимоги та копією реєстру поштових відправлень з відміткою відділення звязку.

Так, згідно наданого позивачем розрахунку, за позичальником рахується заборгованість станом на 05.07.2015 року, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 33355,60 грн., за відсотками 7761,12 грн., по комісії 0,00 грн., розмір неустойки /штраф/ становить 1200 грн., всього 42226 грн.00 коп.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/.

За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки позичальником порушено умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків за користування грошовими коштами, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача достроково заборгованість за кредитом на користь банку згідно приписів норм діючого законодавства та умов кредитного договору.

Згідно матеріалів справи, 19.08.2009 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» в звязку зі зміною найменування юридичної особи, що стверджується копією свідоцтва серії А01 № 306405.

Відповідно до п.1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк » /нова редакція/, банк виступає правонаступником усіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк», що стверджується випискою зі Статуту банку.

На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в розмірі 423 грн.17 коп. /позов подано 10.07.2015 року до внесення змін в Закон України «Про судовий збір»/.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 611, 1048,1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 60, 79,88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490928356 від 04.12.2014 року в сумі 42316 грн.72 коп та судовий збір в сумі 423 грн.17 коп., всього 42 739 грн.89 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_2