У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дніпропетровської міської ради, треті особи: Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, Дніпропетровської міської ради, треті особи: Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про продовження йому строку на прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 13 березня 2001 року та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на 1/3 частки спірної квартири. Обгрунтовуючи свої вимоги зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1. У встановлений законом шестимісячний строк він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме побутовими предметами, які належали його матері, тому вважав, що фактично вступив у володіння майном померлої. Після смерті ОСОБА_5 їі чоловік ОСОБА_4 звернувся із заявою до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та 15 березня 2001 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер та після смерті залишив заповіт на ОСОБА_3 Позивач вважає що ОСОБА_4 незаконно отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки в своїй заяві до Першої Дніпропетровська державної нотаріальної контори від 2001 року ОСОБА_4 зазначив, що інших спадкоємців крім нього немає, хоча ОСОБА_2 як син, є спадкоємцем першої черги, та ні усно, ні письмово не відмовлявся від спадщини.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2014 року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2014 року змінено в частині обгрунтування відмови в позові. В іншій частині залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої та апеляційного інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

За змістом ст. 335 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових рішень вбачається, що вони відповідають вимогам матеріального й процесуального права, а викладені в касаційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції та апеляційного суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, у зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дніпропетровської міської ради, треті особи: Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова