Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1005/15 Головуючий у 1-й інстанції: Стоматов Е.Г.
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В.,

Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА :

В травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позову зазначав, що підставі договору дарування від 02.04.1980 року він є власником 17/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1

Власником інших 33/50 частин будинку є ОСОБА_5.

Згідно вищезазначеного договору житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 600 кв.м., яка була виділена рішенням виконкому Запорізької міськради № 682 від 22.09.1953 року.

Вказував, що до теперішнього часу земельна ділянка на якій знаходиться будинок АДРЕСА_1 перебуває у спільному користуванні співвласників. Угод щодо визначення порядку користування земельною ділянкою не укладалось. Фактичний порядок користування земельною ділянкою не склався, через постійно виникаючі конфлікти.

Враховуючи вищевикладене просив суд встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до ідеальних часток співвласників у праві власності на будинок.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2014 року позов задоволено.

Визначено порядок користування земельною ділянкою площею 603 м2 по АДРЕСА_1 згідно з варіантом №1, запропонованим у висновку будівельно - технічної експертизи від 16.10. 2014 року.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 603 м2, призначеною для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по вул. Кармелюка в м. Запоріжжі, виділивши для користування:

частину земельної ділянки S-1 площею 37,6м2 залишити в загальному користуванні співвласників;

співвласнику ОСОБА_3 залишено в особисте користування земельні ділянки S -2 площею 34,85 м2 , S -3 площею 151,35м2. Оскільки частина земельної ділянки залишена в загальному користуванні співвласників, то в користування співвласнику ОСОБА_3 залишається земельна ділянка загальною площею 205м2, що відповідає ідеальній частці в 17/50 частини.

співвласнику ОСОБА_5 залишити в особисте користування земельні ділянки S - 4 площею 379,2 м2 . Оскільки частина земельної ділянки залишено в загальному користуванні співвласників, то в користування співвласнику ОСОБА_5 залишається земельна ділянка загальною площею 398 м2, що відповідає ідеальній частці в 33/50 частини.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, ухвалити нове відповідно до якого визначити порядок користування земельною ділянкою площею 603 кв.м. по АДРЕСА_1 згідно з варіантом №3, який запропонований у висновку будівельно-технічної експертизи від 16.10.2014 року №1996.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи сторони є співвласниками житлового буд.АДРЕСА_1. Позивачу на підставі договору дарування від 02 квітня 1980 року належить 17/50 частин зазначеного житлового будинку, відповідачу належить 33/50 частин зазначеного житлового будинку, також сторони є користувачами земельної ділянки площею 600м2, яка була закріплена за вказаною адресою на підставі рішення виконкому Запорізької міськради №682 від 22.09.1953 року.

Відповідно до кадастрового плану та плану земельної ділянки станом на 24.06.2014 року, загальна площа земельної ділянки 603м2.

Згідно ст.42 ЗК України від 18 грудня 1990 року громадяни, яким жилий господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності , використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.

За змістом ст.377 ЦК України, ч.4 ст.120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

З урахуванням предмету спору , судом першої інстанції по справі правомірно призначена та проведена судова експертиза. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи № 1996 від 16 жовтня 2014 року, сторони фактично користуються земельною ділянкою площею 603 м2 та їм запропоновано чотири варіанти встановлення порядку користування зазначеною земельною ділянкою.

Так як сторони не дійшли згоди щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до одного із запропонованих варіантів, районний суд правомірно провів розподіл земельної ділянки згідно з варіантом №1, запропонованим у висновку земельно-технічної експертизи №1996 від 16 жовтня 2014 року, мотивуючи визначення порядку користування землею за вказаним варіантом наступним: він найбільш оптимальним та зручним для обох сторін, оскільки розміри земельних ділянок, які пропонуються співвласникам в особисте користування максимально наближені до ідеальних часток, які їм належать з урахуванням можливості користуватись водогоном №2, який перебуває у сумісному користуванні сторін відповідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за вказаною адресою (інвентаризаційна справа №18929), є приближеним до фактичного порядку користування земельною ділянкою який склався між сторонами, дає можливість здійснювати догляд за технічним обладнанням та проводити ремонтні роботи споруд шляхом доступу до них через земельні ділянки спільного користування.

Також судом надані обґрунтування відносно не прийняття інших варіантів визначення користування земельною ділянкою , так як за II варіантом позивачу виділяється земельна ділянка, що значно менше належної йому частки, а за III та ІУ варіантами на земельній ділянці, яка пропонується в особисте користування сторін залишається водогін, який є необхідними для експлуатації усього будинку , що може слугувати підставою для подальших конфліктів між сторонами.

Переконливих доказів необхідності визначення порядку користування спірною земельною ділянкою за 3 варіантом апелянтом не надано.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2014 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: