Ухвала 02 березня 2015 року м. КиївКолегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:головуючого Касьяна О.П., суддів: Маляренка А.В., Попович О.В., Савченко В.І., Ступак О.В., розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в с т а н о в и л а: У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 09 грудня 2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Приватним акціонерним товариством Агрофірмою «Зоря ім. Плютинського» (далі - ПрАТ Агрофірма «Зоря ім. Плютинського») було укладено генеральний кредитний договір на здійснення кредитних операцій. Відповідно до п. п.1.2, 1.3 генерального договору загальний ліміт за цим договором становить 31 млн грн з останнім днем терміну дії субліміту до 29 квітня 2012 року. У цей же день в рамках генерального договору між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПрАТ Агрофірмою «Зоря ім. Плютинського» було укладено кредитний договір, відповідно до якого ПрАТ Агрофірмі «Зоря ім. Плютинського» відкрито ліміт кредитної операції в розмірі 10 млн грн з останнім днем терміну дії ліміту ‒ 29 квітня 2012 року, зі сплатою 25 % річних. Станом на 22 квітня 2013 року заборгованість ПрАТ Агрофірми «Зоря ім. Плютинського» перед банком за генеральним кредитним договором на здійснення кредитних операцій від 09 грудня 2011 року та укладеним в його рамках кредитним договором від 09 грудня 2011 року становить 11 975 329 грн 32 коп. На забезпечення виконання зобов'язань, що випливають із генерального кредитного договору на здійснення кредитних операцій та укладеним у його рамках кредитним договором, 09 грудня 2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки. Приватне акціонерне товариство Агрофірма «Зоря ім. Плютинського» порушує договірні зобов'язання за генеральним договором на здійснення кредитних операцій і укладеним в його рамках кредитним договором. Вимоги про усунення порушень та погашення заборгованості перед банком були надіслані на адресу ПрАТ Агрофірми «Зоря ім. Плютинського» та на адресу ОСОБА_4, однак заборгованість залишилась не погашеною. Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 липня 2013 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 11 975 329 грн 32 коп. за генеральним договором на здійснення кредитних операцій від 09 грудня 2011 року № 028 і укладеним в його рамках кредитним договором від 09 рудня 2011 року № 010/42-0-1/148. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2013 року рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 липня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» залишено без задоволення. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2014 року рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 липня 2013 року залишено без змін. У січні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції положень ч. 4 ст. 559 ЦК України. Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, що, на думку заявника, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить: - ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року, постановлену в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором овердрафту; - ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року, постановлену в справі про стягнення кредитної заборгованості; - ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року, постановлену в справі про стягнення заборгованості; - ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року, постановлену в справі про стягнення заборгованості; - ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року, постановлену в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. У п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» роз'яснено, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Надані заявником копії ухвал колегій суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року, 24 вересня 2014 року, 17 вересня 2014 року, 15 жовтня 2014 року, 17 грудня 2014 року, як приклад неоднакового застосування норм матеріального права, а саме: положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, не містять ознак, які згідно з вимогами статті 355 ЦПК України є підставою для перегляду судових рішень, тому у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.Керуючись ст. 355 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а:У допуску справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий О.П. Касьян Судді: А.В. Маляренко О.В. Попович В.І. Савченко О.В. Ступак