УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрміськбудпостач» до ОСОБА_2, третя особа - публічне акціонерне товариство «Асвіо Банк», про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

У червні 2014 року ТОВ «Укрміськбудпостач» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просило суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача 4 410 321 грн 91 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09 квітня 2011 року між ПАТ «Асвіо Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 в кредит 3 млн грн зі сплатою 13 % річних та комісій, строком на 12 календарних місяців.

ТОВ «Укрміськбудпосгач» з метою забезпечення зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором передало ПАТ «АСВІО Банк» в заставу майнові права на отримання грошових коштів у сумі 3 млн грн, що випливають з договору банківського вкладу «Гарантійний» № 02- 201/11 Д в національній валюті без права поповнення від 29 квітня 2011, укладеного між ПАТ «АСВІО Банк» та ТОВ «Укрміськбудпостач».

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором банк списав з рахунку ТОВ «Укрміськбудпостач» грошові кошти в сумі 3 млн грн.

ТОВ «Укрміськбудпостач» посилаючись на те, що воно виконало кредитні зобов'язання ОСОБА_2 перед банком, вважає, що набуло права регресної вимоги грошових коштів від ОСОБА_2, і оскільки останній добровільно кошти не повертає, товариство було вимушене звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить окрім суми основної заборгованості стягнути із відповідача 3% річних від простроченої суми, інфляційні збитки та упущену вигоду.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року, частково задоволено позовні вимоги ТОВ «Укрміськбудпостач». Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Укрміськбудпостач» суму боргу за кредитним договором, що становить 3 млн грн, 3% річних від простроченої суми боргу - 186 164 грн 38коп. та інфляційні збитки - 479 500 грн. Решту позовних вимог залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Укрміськбудпостач» залишити без задоволення, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до положень ст. 512 ЦК України кредитор має право передати свої права у зобов'язанні іншій особі і таке право кредитора є абсолютним і не потребує будь-чиєї згоди, і у зв'язку з тим, що відступлення банком права вимоги за кредитним договором поручителю відбулось через фактичне погашення останнім кредитної заборгованості відповідача перед банком та було здійснено з дотримання вимог чинного законодавства, то регресні вимоги ТОВ «Укрміськбудпостач» є абсолютно обґрунтовані, так як поручитель поніс цивільно-правову відповідальність за порушення кредитором взятих на себе зобов'язань.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрміськбудпостач» до ОСОБА_2, третя особа - публічне акціонерне товариство «Асвіо Банк», про стягнення грошових коштів.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук