Апеляційний суд міста Києва
Доповідач - Кабанченко О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Поліщук Н.В.,

Желепи О.В.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на повторне заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 4 червня 2015 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Дарницький районний відділ державної міграційної служби України в м. Києві, Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а:

Повторним заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 4 червня 2015 року задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

В рахунок погашення заборгованості за укладеним між ОСОБА_2 та ВАТ «Універсал Банк» кредитним договором № 054-2008-666 від 17 березня 2008 року у розмірі 1 610 724,73 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру, загальною площею 84.30 кв.м, житловою площею 46,90 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою у процесі здійснення виконавчого провадження.

Виселено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 із зняттям їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою у Дарницькому районному відділі державної міграційної служби в м. Києві.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду. Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, оскільки судом не було застосовано положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до яких у задоволенні позову слід відмовити.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якою є позивач, та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №054-2008-666, відповідно умов якого, позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 195 089 доларів США у користування до 10 березня 2038 року, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити відсотки у розмірі 12,45% річних та платежі за кредитом у встановлений у договорі строк у повному обсязі.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором між ним та ВАТ «Універсал Банк» було укладено договір іпотеки від 17 березня 2008 року, за умовами якого ОСОБА_2 передав позивачу в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 84,30 кв.м., житловою площею 46.90 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу квартири від 17 березня 2008 року.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2010 року, яке набрало законної сили 02 листопада 2010 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 610 724,73 грн. та судові витрати.

На час звернення позивача до суду з даним позовом свої зобов'язання за кредитним договором і рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2010 року відповідач ОСОБА_2 не виконує.

У вересні 2014 року позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з даним позовом. Посилаючись в обґрунтування позовних вимог на наведені обставини, просив ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за укладеним між ОСОБА_2 та ВАТ «Універсал Банк» кредитним договором №054-2008-666 від 17 березня 2008 року у розмірі 1 610 724,73 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру НОМЕР_1 загальною площею 84.30 кв.м, житловою площею 46,90 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 яка належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою у процесі здійснення виконавчого провадження, а також виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 з вказаної квартири із зняттям їх з реєстраційного обліку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 не містить доводів щодо неправильності рішення суду про наявність у позивача права вимоги на підставі Закону України «Про іпотеку» на звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 17 березня 2008 року та виселення мешканців з квартири, яка є предметом іпотеки.

Разом з тим, в скарзі відповідач посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до даних правовідносин сторін положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», які, на думку відповідача, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Судова колегія частково погоджується з цими доводами скарги, проте вважає, що з урахуванням положень вказаного Закону, підстав для скасування рішення суду першої інстанції про звернення стягнення на предмет іпотеки немає, а існують підстави для відстрочення в порядку ст. 217 ЦПК України виконання рішення, зважаючи на те, що майно нерухоме житлове майно було передане позивачу в іпотеку для забезпечення зобов'язань громадянина України за споживчим кредитом, виданим йому кредитною установою в іноземній валюті, і таке нерухоме майно - квартира, загальна площа якої не перевищує 140 кв.м, використовується як місце постійного проживання позичальника, відомості про перебування у власності ОСОБА_2 іншого нерухомого житлового майна не надавались суду, а відповідач таку обставину заперечує.

З огляду на наведене, судова колегія, керуючись ст. ст. 307, 308, 309, 217 ЦПК України,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Повторне заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 4 червня 2015 року змінити.

Доповнити резолютивну частину повторного заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 4 червня 2015 року наступним.

Відстрочити виконання повторного заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 4 червня 2015 року про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1, на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: