Провадження № 22-ц/779/709/2015
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Девляшевського В.А.,

секретаря Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Григорчук Маряни Василівни - представника ТзОВ «Лілея-НВ» на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ТзОВ «Лілея-НВ» про стягнення авторської винагороди, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ТзОВ «Лілея-НВ» про стягнення авторської винагороди. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 20.05.2012 між сторонами по справі укладено договір на створення та передачу літературного твору «200 вулиць Івано-Франківська». Позивач передав рукопис відповідачеві, який видав книгу. Однак відповідач не сплатив позивачу авторську винагороду, відтак просив стягнути з відповідача на свою користь 39400 грн боргу за створення літературного твору з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в судовому порядку.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської від 18 лютого 2014 року задоволено позов ОСОБА_3 про стягнення авторської винагороди. Стягнуто з ТзОВ «Лілея-НВ» на користь ОСОБА_3 31000 грн авторської винагороди, 6000 грн інфляційні нарахування, 2400 грн 3% річних та 394 грн судового збору.

Григорчук Маряна Василівна - представник ТзОВ «Лілея-НВ» оскаржила вказане рішення в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим та таким, що суперечить чинним нормам законодавства. Зі слів апелянта, вони були позбавлені можливості подати до суду свої пояснення та направити уповноваженого представника по справі, оскільки копію позовної заяви та повістку про судовий розгляд отримали 17.02.2014, тобто за день до судового засідання. Крім того, відповідач вказує, що в порушення вимог ст. 127 ЦПК України ухвала про відкриття провадження по даній справі на адресу ТзОВ «Лілея-НВ» не надходила. Також, на думку апелянта, судом порушено ст. 169 ЦПК України, оскільки суд першої інстанції виніс рішення за відсутності відповідача. Представник ТзОВ «Лілея-НВ» звертає увагу, що судом було винесено рішення по справі в той час, як за відсутності відповідача під час судового розгляду виноситься заочне рішення відповідно до п.1 ст. 224 ЦПК України. Апелянт вважає, що при укладенні договору на створення літературного твору № 23 позивач ввів відповідача в оману, оскільки останнім було зазначено, що кошти в розмірі 55000 грн надійдуть на рахунок ТзОВ «Лілея-НВ» від боржника позивача. Частину вказаних коштів ОСОБА_3 повинен був вкласти в друк твору, а частину залишити за собою, які будуть включені в суму гонорару автора. До того ж книга в обумовленому накладі видана так і не була.

Просить рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представники апелянта доводи апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

Позивач та його представник просили відхилити апеляційну скаргу з огляду на законність рішення суду.

Заслухавши позивача та його представника, представників відповідача, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, 20.05.2010 між сторонами по справі укладено Договір на створення літературного твору № 23 (далі - Договір). Предметом даного Договору є твір «200 вулиць Івано-Франківська», який автор зобов'язується створити і передати видавництву для видання. Вказаний твір видається тиражем 5000 примірників, рукопис твору автор зобов'язується передати не пізніше 01.06.2010 (а.с. 5). В п. 4.1.зазначеного договору передбачено, що відповідач надає позивачу гонорар в сумі 39000 грн не пізніше 31.12.2011, а відповідно до п. 4.2. договору 30% гонорару в сумі 11000 грн відповідач сплачує не пізніше 01.04.2011 (а.с. 5 - зворот).

Відповідно до Листа позивача від 03.06.2014 направленого директору видавництва «Лілея-НВ» станом на день звернення видано лише 1000 примірників книжки і виплачено автору 8000 грн, просив повністю виконати умови Договору (а.с. 6).

На а.с. 7 міститься розрахунок від 18.11.2014 Головного управління статистики в Івано-Франківській області індексу інфляції споживчого ринку України з січня 2012 по жовтень 2014 року.

З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що повістка про виклик до суду вручена відповідачу 16.02.2015 (а.с. 28).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції враховуючи положення ст. ст. 530 , 629 та п. 2 ст. 625 ЦК України дійшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки приписами ч. 3 ст. 16 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що за створення і використання службового твору автору належить авторська винагорода, розмір та порядок виплати якої встановлюється трудовим договором (контрактом) та (або) цивільно-правовим договором між автором і роботодавцем.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 33 згаданого Закону авторська винагорода визначається у договорі у вигляді відсотків від доходу, отриманого від використання твору, або у вигляді фіксованої суми чи іншим чином.

Крім того, відповідно до ст. 50 Закону порушенням авторського права, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують майнові права суб'єктів авторського права, визначених статтями 15, 39, 40 і 41 Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 обмежень.

Пунктом г ч.1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено право суб'єктів авторського права подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

На підставі вказаного та враховуючи наявні матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що судом правильно встановлено необхідні фактичні обставини та дано їм належну правову оцінку і обґрунтовано стягнуто з ТзОВ «Лілея-НВ» 31000 грн авторської винагороди, 6000 грн інфляційні нарахування, 2400 грн 3% річних та 394 грн судового збору.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Григорчук Маряни Василівни - представника ТзОВ «Лілея-НВ» - відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.М. Васильковський

В.А. Девляшевський