Справа №487/7593/14-ц 01.12.2015 01.12.2015 01.12.2015
Провадження №22-ц/784/2560/15
Справа №487/7593/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Щербина С.В.
Провадження № 22ц-784/2560/15 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

01 грудня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Гордійчук С.С.,

за участю:

- представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» (далі - ПАТ «ОСОБА_4 Аваль») до філії 15 Приватного підприємства «Нива-ВШ» (далі- ПП «Нива-ВШ»), ОСОБА_5, відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Миколаївській області (далі - ВДВС) про визнання аукціону з реалізації арештованого рухомого майна недійсним,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» звернулося в суд з позовом до ПП «Нива-ВШ», ОСОБА_5, ВДВС про визнання аукціону з реалізації арештованого рухомого майна недійсним.

Позивач зазначав, що відділом ДВС проводилось примусове виконання виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_6 на користь Банку заборгованості на загальну суму 305 520 грн. 77 коп. Під час проведення 27 січня 2014 року прилюдних торгів, що відбулися в ході здійснення виконавчого провадження, було реалізоване належне боржнику майно, а саме автомобіль марки FORD KUGA TITANIUM 2008 року випуску.

Посилаючись на те, що прилюдні торги проведено з порушенням норм законодавства, оскільки ОСОБА_4 не було повідомлено про результат визначення вартості (оцінки) майна, позбавлено право заперечувати проти результатів оцінки та продажу майна за ціною, вказаною у звіті, а торгівельною організацією копія затвердженого протоколу з проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна на його адресу не надсилалася, ОСОБА_4 просив про задоволення позову.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2015 року в задоволенні позву відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі ДВС знаходилося виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_6 про стягнення з останнього на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» 38 239,33 доларів США, що еквівалентно 305 520 грн.,77 коп. заборгованості за кредитним договором та 3053 грн.21 коп. судового збору.

Під час виконавчого провадження описано належне ОСОБА_6 рухоме майно автомобіль марки FORD KUGA TITANIUM 2008 року випуску в розукомплектованому стані (наявний тільки кузов), про що складено акт опису й арешту.

Згідно зі звітом про оцінку вартості колісного транспортного засобу вартість майна склала 6 400 грн.

Як видно із наявних в матеріалах справи доказів, з повідомленням про результати визначення вартості майна, 11 вересня 2013 року було ознайомлено представника стягувача ОСОБА_7, яка представляла інтереси Банку на підставі довіреності № 975/13 від 23 квітня 2013 року (а.с. 42, 43).

Заперечуючи проти результатів оцінки, ОСОБА_6 скористався своїм правом, передбаченим ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» та направив на адресу ВДВС лист з проханням провести рецензування звіту.

Відповідно до загального висновку рецензії, звіт з незалежної оцінки транспортного засобу марки FORD KUGA TITANIUM 2008 року випуску в розукомплектованому стані (наявний тільки кузов), відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

08 жовтня 2013 року Банку направлено повідомлення про результати рецензування звіту з незалежної оцінки майна боржника (а.с.44).

Відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вказане повідомлення було отримано Банком 10 жовтня 2013 року (а.с.45).

27 січня 2014 року відбувся аукціон з реалізації арештованого транспортного засобу марки KUGA TITANIUM 2008 року випуску д/н НОМЕР_1 в розукомплектованому стані (тільки кузов), за результатами якого Філією 15 ПП «Нива-ВШ» складено протокол № 1513316 проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, переможцем цих торгів був визначений ОСОБА_5 (а.с. 6).

В позовній заяві позивач посилається на те, що відділом ДВС в порушення ст..58 Закону України «Про виконавче провадження» не було повідомлено ОСОБА_4 про результат визначення вартості (оцінки) майна.

Такі доводи Банку по перше, спростовуються матеріалами справи, а по друге, не є підставою для визнання аукціону з реалізації арештованого рухомого майна недійсним, виходячи з такого.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, встановлених ч. ч. 1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, а також Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5.

Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхнє права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст. ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85 Закону).

Разом із тим аналіз положень цього Закону та Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення аукціонів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на аукціоні, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону та п. п. 5.11, 5.12 Інструкції №74/5).

Відповідно до положень вказаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (п. 5.11 Інструкції №74/5 від 15 грудня 1999 року).

Правила ж проведення аукціонів визначаються Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року №42/5.

Цей Порядок регулює реалізацію арештованого майна, за винятком нерухомого майна, майна вилученого законом з обігу, та майна, зазначеного в ч. 5 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження». Порядком визначаються дії організаторів до проведення аукціону, порядок його проведення, порядок переоцінки майна, розрахунків за придбане на аукціоні майно та оформлення кінцевих результатів торгів.

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на аукціоні, яка полягає в продажу майна боржника, на яке звернено стягнення, та переході права власності до покупця - переможця аукціону, має місце правочин, який може визнаватись недійсним в судовому порядку з підстав порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 14 липня 1999 року №42/5.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення аукціону, у тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

За такого, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення аукціону, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання аукціону недійсним.

Щодо посилань Банку на порушення торгівельною організацією Порядку реалізації арештованого майна, оскільки копія затвердженого протоколу з проведення аукціону на його адресу не надсилалася, то вони теж не є підставою для задоволення позову.

Так, пунктом 4.8 Порядку реалізації арештованого майна передбачено, що під час аукціону ведеться протокол, який затверджується у день проведення аукціону. Після чого, копія затвердженого протоколу видається переможцю аукціону, а також державному виконавцеві в триденний строк з дня проведення аукціону.

Отже, за змістом наведених правових норм не передбачено обовязку торгівельної організації направляти копію протоколу про проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна стягувачу.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги Банку про те, що його не було повідомлено про результат визначення вартості (оцінки) майна, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи (а.с. 42) відповідно до яких, ОСОБА_4 повідомлявся про результати оцінки майна, відтак мав можливість скористатися своїм правом на подачу заперечень проти результатів оцінки.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді :