Ухвала

іменем україни

03 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 з 06 вересня 1985 року. Квартира АДРЕСА_1, яка розташована поверхом вище, є власністю відповідача. Восени 2013 року позивачем під час подання теплоносія у мережі централізованого опалення зазначеного будинку було встановлено, що в системі утворилися «повітряні пробки», які можна ліквідувати лише шляхом відкриття вентилів на батареях опалення у квартирі ОСОБА_5 Однак, відповідач не надала згоди на вчинення вказаних дій і самостійно не здійснила будь-яких дій, спрямованих на безперешкодне проходження теплоносія по мережі. Незважаючи на початок опалювального сезону позивач та мешканці цілого під'їзду будинку залишилися без тепла, оскільки ОСОБА_5 без належного дозволу влаштувала у своїй квартирі індивідуальне (автономне) опалення. Враховуючи викладене, просила позов задовольнити.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2015 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 демонтувати у квартирі АДРЕСА_1 індивідуальне (автономне) опалення та привести мережі централізованого опалення до попереднього стану. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 з 06 вересня 1985 року. Квартира АДРЕСА_1, яка розташована поверхом вище, є власністю ОСОБА_5

В квартирі відповідача з 2006 року встановлено автономне опалювання, що підтверджено: актом обстеження житлових приміщень будинку № 80 (під'їздів 8, 9, 10) по вул. Запорізьке шосе у м. Дніпропетровську на наявність тепла від 31 січня 2006 року № 94 (а. с. 54), випискою з протоколу засідання міської постійної комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води від 29 серпня 2006 року № 8/154 (а. с. 55), довідкою ВАТ «Дніпрогаз» від 29 серпня 2006 року № 2579/2/2-6, технічними умовами на проектування індивідуального теплопостачання від газового котла № 60 (а. с. 56), технічними умовами на проектування-додаткової установки опалювального котла з відводом продуктів згоряння від 31 серпня 2006 року № 2174 (а. с. 57), актом на приймання та експлуатацію димових і вентиляційних каналів у житлових будинках після капремонту та нового будівництва від 18 вересня 2006 року № 4480 (а. с. 58), технічними умовами від 19 вересня 2006 року № 7906/06 (а. с. 59), актом обстеження житлового приміщення від 14 жовтня 2006 року (а. с. 60), робочим проектом реконструкції системи центрального опалення і гарячого водопостачання (а. с. 62-73).

Висновком судово-будівельної експертизи від 08 грудня 2014 року, проведеної за клопотанням позивача, встановлено, що з урахуванням технічних особливостей будинку можливе встановлення автономного опалення в квартирі АДРЕСА_1 з обов'язковим наданням доступу представнику виконавця послуг з ЦО і ГВП до ділянок загально будівельних мереж теплопостачання.

Згідно з п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов вірного висновку, що питання щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення та постачання гарячої води знаходиться в компетенції та регулюються виконавчою владою.

З виписки протоколу засіданні міської постійної комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення та постачання гарячої води № 8/154 (а. с. 55) вбачається, що відповідачу була дана згода на таке відключення, а згідно акта про відключення квартири відповідача від внутрішніх будинкових мереж від 22 листопада 2006 року, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії 01 грудня 2006 року (а. с. 19, 20), нею були виконані роботи у відповідності до Технічних умов на проектування індивідуального теплопостачання № 60 (а. с. 56-58) та Технічних умов на реконструкцію центральної системи теплопостачання № 790б/06 (а. с. 59).

Експлуатація індивідуального опалення відповідачем проводилась з 2006 року по 2013 рік і претензії з боку виконавчої влади до неї не заявлялись, до відповідальності за порушення будівельних та інших норм вона не притягувалась.

У 2013 році під час запуску теплоносія до системи центрального опалення під'їзду, де розташовані квартири сторін по справі, відповідача вдома не було, що підтверджується копією залізничного квитка (а. с. 41), і не було можливості через крани «Маєвського», що розташовані в квартирі останньої, «випустити повітря» із системи і ліквідувати «заповітрювання» центральної системи опалення.

Згідно з вимогами ст. 31 ЦПК України сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 60, статей 57, 212 ЦПК України рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі докази оцінюються у сукупності і жоден з них не має для суду наперед встановленого значення. При цьому, відхиляючи одні докази і беручи за основу інші, суд має дати оцінку підстав для цього. Фактичні дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд, враховуючи вказані норми закону та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності і надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність умисних дій відповідача, спрямованих на порушення прав та інтересів мешканців всього під'їзду, а тим паче тільки позивача. Необхідність виконання умов щодо обов'язкового надання доступу до ділянок загальнобудинкових мереж теплопостачання, про що зазначалось у висновках судової будівельно-технічної експертизи, стосується саме представника виконавця послуг з центрального опалення і гарячого водопостачання, а не мешканців багатоквартирного будинку, зокрема, позивача. Позивач по справі не може ставити питання про усунення таких перешкод. Інші порушення прав та інтересів ОСОБА_4 в позовній заяві не вказано.

Встановлено, що апеляційний суд всебічно та повно дослідив обставини справи і дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, в зв'язку з чим обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції.

Вказаний висновок суду відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення немає, а тому рішення апеляційного суду необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.О. Леванчук

Л.М.Мазур

Т.О. Писана