Справа № 6/489/54/2015
У Х В А Л А

27 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі Ковальовій С.В.,

за участю державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання Ленінського відділу державної виконавчої служби ММУЮ про примусове проникнення до житлового приміщення,

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2015 року Ленінський відділ ДВС Миколаївського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житлового приміщення житлового будинку № 87 по вул. Авангардна,53 у м. Миколаєві.

Державний виконавець вказує на те, що в Ленінському відділі державної виконавчої служби ММУЮ на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання: вимоги про сплату недоїмки № 3187 від 7 серпня 2013 року, виданого УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєві про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєві заборгованості в розмірі 2031,35 грн.; наказу № 915/75/14 від 17 березня 2014 року, виданого Господарським судом Миколаївської області, про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 39553,60 грн.; виконавчого листа № 2/489/339/2014 від 3 березня 2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 6114,79 грн.; виконавчого листа № 2/489/339/2014 від 3 березня 2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 229,40 грн.

Копії постанов про відкриття виконавчих проваджень були направлені боржнику. В строк, встановлений держаним виконавцем для самостійного виконання рішення не виконано.

16 липня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Згідно відповіді МРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» на рахунках боржника відсутні кошти для виконання постанови.

Згідно відповіді ДПС України в банківських установах відсутня інформація щодо сум доходу, нарахованого податковим агентом на користь платників податку та сум, утриманого з нього податку в ДРФО.

Згідно відповіді бази даних БД «Автомобіль» та ІДТН за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстрована квартира № 87, вул. Авангардна,53 у м. Миколаєві.

Згідно відповіді сектору адресно-довідкової роботи УДМС в Миколаївській області ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрований.

23 липня 2014 року ОСОБА_2 направлена вимога державного виконавця про зобовязання бути присутнім 1 серпня 2014 року за вказаною адресою, та здійснено вихід за даною адресою, під час якого було встановлено, що боржник на момент проведення виконавчих дій був відсутній в квартирі, про що складено відповідний акт.

8 жовтня 2014 року державним виконавцем було повторно направлено вимогу бути присутнім 14 жовтня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1. Проте, 14 жовтня 2014 року двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт.

Посилаючись на викладене, державний виконавець просив суд дозволити примусовий вхід до житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 для примусового виконання виконавчих документів.

В судовому засіданні державний виконавець Ленінського відділу ДВС подання підтримав.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання:

· вимоги про сплату недоїмки № 3187 від 7 серпня 2013 року, виданого УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєві про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєві заборгованості в розмірі 2031,35 грн., виконавче провадження відкрито 30 вересня 2013 року;

· наказу № 915/75/14 від 17 березня 2014 року, виданого Господарським судом Миколаївської області, про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 39553,60 грн., виконавче провадження відкрито 5 травня 2014 року;

· виконавчого листа № 2/489/339/2014 від 3 березня 2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 6114,79 грн., виконавче провадження відкрито 8 квітня 2014 року;

· виконавчого листа № 2/489/339/2014 від 3 березня 2014 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 229,40 грн., виконавче провадження відкрито 8 квітня 2014 року.

Постановою Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 10 жовтня 2013 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2.

В строк, встановлений держаним виконавцем для самостійного виконання рішення не виконано.

Згідно відповіді ДПС України № НОМЕР_1 від 14 квітня 2014 року у боржника ОСОБА_2 відкриті розрахункові рахунки в МРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «А-Банк».

16 липня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно відповіді МРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» на рахунках боржника відсутні кошти для виконання постанови.

Згідно відповіді ДПС України в банківських установах відсутня інформація щодо сум доходу, нарахованого податковим агентом на користь платників податку та сум, утриманого з нього податку в ДРФО.

Згідно відповіді бази даних БД «Автомобіль» та ІДТН за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Як вбачається з Інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстрована квартира № 87, вул. Авангардна,53 у м. Миколаєві.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи за позовом ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно відповіді сектору адресно-довідкової роботи УДМС в Миколаївській області від 9 грудня 2013 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11 липня 2013 року.

23 липня 2014 року ОСОБА_2 направлена вимога державного виконавця про зобовязання бути присутнім 1 серпня 2014 року за вказаною адресою для надання державному виконавцеві безперешкодного доступу до житлового приміщення для перевірки його майнового стану.

1 серпня 2014 року здійснено вихід за даною адресою, під час якого було встановлено, що боржник на момент проведення виконавчих дій був відсутній в квартирі, про що складено відповідний акт.

8 жовтня 2014 року державним виконавцем було повторно направлено вимогу бути присутнім 14 жовтня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1.

Проте, 14 жовтня 2014 року при повторному здійсненні виходу державного виконавця за зазначеною адресою встановлено, що двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт.

Таким чином, наказ Господарського суду Миколаївської області від 17 березня 2014 року, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2014 року та вимога про сплату недоїмки Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до теперішнього часу є невиконаними.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 п. 4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»(надалі - Закон) державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належить боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону) встановлені загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст. 75 Закону, якщо рішення не виконане і виконання не може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом.

Зі змісту положень ст.. 376 ЦПК України вбачається, що за поданням державного виконавця судом вирішується питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно чи кошти, що належать боржнику.

Згідно вимог ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 3.19, 3.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Проте, доказів, які б свідчили про належне інформування боржника про відкриття всіх виконавчих проваджень, які входять до зведеного виконавчого провадження, матеріали справи не містять, а додані лише вимоги про необхідність бути присутнім за адресою знаходження майна, що належить боржникові, та акти державного виконавця щодо відсутності боржника за вказаною у виконавчих документах адресою.

До матеріалів подання не долучені відомості про перевірку місця реєстрації боржника.

Крім того, державним виконавцем додані останні відомості та акти про вжиті виконавчі дії щодо примусового виконання виконавчих документів зведеного виконавчого провадження датовані жовтнем 2014 року, в той час як з поданням державний виконавець звернувся у березні 2015 року.

За таких обставин та враховуючи викладене, приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.14,15 209, 212-215, 376 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання заступника начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 для проведення виконавчих дій.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.А. Спінчевська