Справа № 126/2298/14-ц Провадження № 22-ц/772/36/2015Головуючий в суді першої інстанції Гуцол В. І.
Категорія 27 Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Нікушина В.П., Луценка В.В.

при секретарі: Кирилюк Л.М.

за участю представника позивача - Вонсович О.А. та представника відповідачки - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Бершадського районного суду від 21 серпня 2014 року,

В с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 16.01.2008 року між банком та відповідачкою був укладений кредитний договір №CL13463, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою 36% на рік за користування кредитними коштами, з погашенням основної суми кредиту та відсотків шляхом сплати щомісячних платежів в розмірі 234,35 грн., з датою останнього платежу - 25.12.2011 року. П.2.4 даного договору також передбачено, що у випадку прострочники сплати щомісячного платежу розмір відсоткової ставки збільшується до 108% на рік. Зобов'язання за даним договором відповідачка виконувала неналежним чином, чим допустила заборгованість станом на 04.06.2014 року в розмірі 33983,19 грн., з яких: 5379,80 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 6548,54 грн. - несплачені відсотки, 22054,85 грн. - несплачені відсотки по підвищеній відсотковій ставці, яку банк просить стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Бершадського районного суду від 21.08.2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» 1407,06 грн. - заборгованість за кредитним договором.

Додатковим рішенням Бершадського районного суду від 15.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» 14,07 грн. судових витрат за оплату судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» просить рішення суду в частині відмови в стягненні 32576,13 грн. скасувати через порушення судом норм матеріального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Вказано, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність застосування строків позовної давності, оскільки кінцевим терміном повернення кредиту є 25.12.2011 року, а з позовом банк звернувся до суду 26.06.2014 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності. Суд безпідставно відмовив в стягненні відсотків за користування кредитом у період з 26.12.2011 року по 04.06.2014 року, оскільки відповідач борг не повернув і свої зобов'язання перед банком не виконав. Суд дійшов помилкового висновку, що підвищена відсоткова ставка це є неустойкою, тоді як це являється відсотками за користування кредитними коштами.

Заслухавши доповідача, осіб ,що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд першої інстанції вірно встановив, що 16.01.2008 року між банком та відповідачкою був укладений кредитний договір №CL13463, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою 36% на рік за користування кредитом. Згідно з п. 5.1 цього договору та додатку № 1 до договору, встановлено, що погашення основної суми кредиту та відсотків здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів в розмірі 234,35 грн., з датою останнього платежу - 25.12.2011 року. Позивач свої зобов'язання за даним договором виконав належним чином, а саме: відкрив позичальнику поточний рахунок, на який надав відповідачці кредитні кошти, відповідно до умов договору. Проте, відповідачка свої зобов'язання за договором виконувала неналежним чином, чим допустила заборгованість станом на 04.06.2014 року у вигляді 5379,80 грн. - простроченої суми заборгованості по тілу кредиту та 6548,54 грн. - несплачених за період 25.02.2008 року по 04.06.2014 року відсотків, нарахованих за ставкою 36%.

Разом з тим, суд невірно встановив обставини справи щодо розміру підлягаючих стягненню відсотків, безпідставно вважав відсотки, обраховані за ставкою 108%, неустойкою і застосував п.1 ч.2 ст.258 ЦК України.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Отже, неустойка є забезпеченням виконання зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею), як зазначено у ч. 1 ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України за користування грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Так, згідно з п. 2.4 цього договору та додатку № 1 до цього договору, встановлено, що якщо оплата простроченої суми основного боргу позичальника не була здійснена протягом перших трьох календарних днів з дати прострочення сплати суми основного боргу, то на прострочену суму основного боргу позичальника нараховується підвищена процентна ставка в розмірі 108%, починаючи з першого дня виникнення прострочення.

Отже, відсотки обраховані по підвищеній відсотковій ставці є відсотками за користування кредитними коштами, котрі нараховуються на прострочену суму основного боргу замість відсотків в розмірі 36%.

Проте, суд першої інстанції вказаного не врахував, й зменшуючи розмір кредитної заборгованості на підставі ст. 258 ЦК України, якою визначено спеціальний строк позовної давності для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) безпідставно вважав, що визначена договором кредиту підвищена відсоткова ставка за прострочення платежів є неустойкою.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо вказаного є обґрунтованими, стягненню підлягають відсотки, обраховані по ставці 108%.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно застосував сплив строку позовної давності, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, відповідачка при стягненні коштів просила застосувати сплив строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Суд першої інстанції вірно встановив, що погашення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів. ОСОБА_4 вперше допустила порушення зобов'язання по сплаті щомісячного платежа - 25.08.2008 року, тому саме з вказаної дати банк довідався і у нього виникло право на звернення до суду за захистом.

За таких обставин, суд правильно вважав, що строк позовної давності починається з моменту настання строку погашення чергового платежа та дійшов підставного висновку про стягнення суми боргу по тілу кредиту та відсотках лише в межах трьохрічного строку звернення до суду.

Тому, доводи скарги щодо цього є безпідставними, а стягненню підлягають відсотки, нараховані до суми основного боргу за підвищеною ставкою - 108%, починаючи з 25.07.2011 року по 25.12.2011 року, що становить 283,25 грн. (201,14 грн. х (108 % х 5 міс. ? 12 міс.) ? 100 % = 90,51 грн.; 207,38 грн. х (108 % х 4 міс. ? 12 міс.) ? 100 % = 74,66 грн.; 214,47 грн. х (108 % х 3 міс. ? 12 міс.) ? 100 % = 57,91 грн.; 220,46 грн. х (108 % х 2 міс. ? 12 міс.) ? 100 % = 39,68 грн.; 227,68 грн. х (108 % х 1 міс. ? 12 міс.) ? 100 % = 20,49 грн.)

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягуваної суми боргу з відповідачки, а саме зменшення суми заборгованості до 1354,38 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Бершадського районного суду від 21 серпня 2014 року змінити, замість слів «1407,06 грн. - заборгованість за кредитним договором від 16.01.2008 року» вказати «1354,38 грн. - за заборгованість за кредитним договором від 16.01.2008 року, з яких: 1071,13 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 283,25 грн. - заборгованість по відсотках, обрахованих по підвищеній відсотковій ставці.»

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: