АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.,

при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_4,

представника відповідача Римар А.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Сметанюка ІгораМиколайовича, який на підставі довіреності діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про розірвання угоди та стягнення сплачених сум.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволені частково: розірвано угоду №312980 від 18.03.2010, укладену між сторонами, та стягнуто з ТОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_7 60007,72грн чистих внесків.; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції установлено, що 18.03.2010 в м. Сімферополі сторони уклали угоду №312980 з додатками до неї, відповідно до якої ТОВ «Авто Просто» зобов'язалось надати ОСОБА_7 послуги з адміністрування системи АвтоТак для придбання автомобіля ЗАЗ Ланос Д4LM510 за ціною 69600грн. На виконання умов договору позивач сплатила 2505,60грн вступного внеску, щомісячні внески та інші необхідні платежі на загальну суму 69435,87грн.

У червні 2014 року уповноважений представник позивача ОСОБА_4 звернулась до відповідача із заявою про розірвання договору та повернення сплачених коштів в сумі 69435,87грн, при цьому посилалась на наявність форс-мажорних обставин, що стосуються статусу території АРК Крим, та неможливість починаючи з травня 2014 року виконувати умови договору та здійснювати необхідні платежі.

Виходячи з того, що позивач є громадянином України, зареєстрована в АДРЕСА_1, керуючись положеннями Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян України та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.652 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору є обгрунтованими та задовольнив їх. В частині інших позовних вимог вважав, що у зв'язку із розірванням договору позивачу підлягають поверненню лише чисті внески у сумі 60007,72грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва у даній справі та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 у повному обсязі. Посилався на порушення судом норм матеріального права, вважаючи безпідставним застосування ст.652 ЦК України, невірне застосування умов договору та порушення прав інших учасників групи.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній доводів і просив її задовольнити. Представник позивача просила відхилити апеляційну скаргу та залишити без змін законне і обгрунтоване на її думку рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є розірвання договору про надання послуг та стягнення сум, внесених за договором.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини, що мають значення для вирішення спору, вірно визначився з характером спірних правовідносин, що виникли з надання послуг.

Відповідно до ст.907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, установлених цим кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначається домовленістю сторін або законом.

За загальним правилом, визначеним ст.651 ЦК України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Укладеною сторонами угодою, а саме додатком №2 до неї, яким є «Правила функціонування системи придбання в групах АвтоТак» (далі - Правила), передбачені підстави розірвання угоди:

- за власним бажанням учасника, який ще не отримав автомобіль, про що він має повідомити товариство у письмовій формі. Порядок та наслідки розірвання угоди за власним бажанням учасника чітко визначені у пунктах статті 13 Правил;

- у разі, коли учасник відмовляється від отримання автомобіля - п.14.9. Правил;

- у разі настання обставин непереборної сили, які перешкоджають товариству виконати свої зобов'язання за угодою - відповідно до статті 15 Правил воно розпочинає процедуру ліквідації групи, про що повідомляє учасників письмово.

Встановлено, що 13.05.2014 ОСОБА_7 видала нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважила ОСОБА_4 та ОСОБА_8 бути її представниками, зокрема, в ТОВ «Авто Просто», з чітко визначеним переліком дій, на які уповноважила вказаних осіб (ас28).

У червні 2014 року ОСОБА_4, діючи на підставі зазначеної довіреності в інтересах і від імені ОСОБА_7, подала відповідачу заяву про розірвання угоди №312980 від 18.03.2010 та повернення всіх сплачених позивачем коштів за цією угодою (ас24).

Разом з тим, перелік дій, на які ОСОБА_7 уповноважила своїх представників, не містить у собі право подавати від її імені заяви про розірвання угоди. Оскільки у довіреності від 13.05.2014, виданій ОСОБА_7, міститься чітко визначений вичерпний перелік дій, на виконання яких вона уповноважила своїх представників, серед яких не зазначено їх право подавати заяви про розірвання угоди, - колегія дійшла висновку, що повноважень подати таку заяву від імені позивача ОСОБА_4 не мала.

За таких обставин та враховуючи, що ТОВ «Авто Просто» вважало довіреність, видану ОСОБА_7, такою, що не дає повноважень ОСОБА_4 представляти її інтереси з приводу виконання або розірвання угоди №312980 (ас26), про що повідомляло представника, - колегія дійшла висновку, що позивачем не реалізовано її право на розірвання угоди у передбаченому цієї угодою порядку, у зв'язку з чим є передчасним звернення до суду з вимогою про її розірвання у судовому порядку.

Крім того, обставини, на які посилається позивач як на такі, що унеможливлюють подальше виконання нею умов договору, не є такими. В обгрунтування позову представник позивача не посилалась на передбачені ст.652 ЦК України підстави для розірвання угоди у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні угоди. Вказаною нормою передбачені обставини, істотність яких випливає із суті зобов'язань. Сторона ж фактично посилається на зміну обставин, пов'язаних із тимчасовим правовим режимом окупованої території України - Криму, проте, ці обставини не стосуються суті прав та обов'язків сторін за угодою. У зв'язку з наведеним відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень ст.652 ЦК України.

За таких обставин та виходячи з того, що підстави розірвання угоди, в тому числі за власним бажанням однієї зі сторін, передбачені цією угодою, і право стороною угоди на її розірвання за власним бажанням у встановленому угодою порядку не реалізовано, - передбачених ст.ст.651,907 ЦК України підстав для її розірвання та повернення сплачених за угодою сум у судовому порядку немає.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_7 зроблений із невірним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,309,313,316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Сметанюка Ігора Миколайовича, який на підставі довіреності діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про розірвання угоди та стягнення сплачених за угодою сум відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна