АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Крижанівська Г.В., Пікуль А.А.,

при секретарі - Лознян О.С.,

за участю прокурора - Дібрової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора м.Києва - С.Тимченко на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 08 липня 2015 року за позовом першого заступника прокурора Дніпровського району м.Києва в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров*я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги до ОСОБА_3, третя особа Приватне акціонерне товариство страхова компанія «АСКА» про відшкодування шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року перший заступник прокурора Дніпровського району м.Києва - В.Морозов звернувся в суд з наведеним вище позовом і просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь Департаменту охорони здоров*я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) завдану шкоду у виді затрат на лікування у розмірі 8802,45 грн.

Позивач зазначав, що ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 26 серпня 2014 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК у зв*язку з примиренням з потерпілим, кримінальне провадження закрито.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( ДТП), яка сталась 10 червня 2014 року 0 08:10 год. в м.Києві на проїзній частин вул.Перова з боку вул.А.Навої з вини відповідача, пішохід ОСОБА_5 (1941рн.) отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Потерпіла ОСОБА_5 проходила лікування від отриманих травм, внаслідок даної ДТП, у Київськоій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 08 липня 2015 року у позові відмовлено.

На рішення суду першої інстанції заступником прокурора м.Києва С.Тимченко подано апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушенням судом норм матеріального права та помилкове застосування норм Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового про задоволення позову.

В судовому засіданні прокурор Діброва В.С. і представник Департаменту охорони здоров*я виконавчого органу Київської міської ради - ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, представник відповідача - ОСОБА_7 (договір а.с.31,32) скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення колегія суддів, дійшла висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 10 червня 2014 року о 08 год. 10 хв. на перехресті вулиць ОСОБА_8 і бульвару Перова в місті Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем «TOYOTA COROLLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5, яка внаслідок отриманих тілесних ушкоджень була доставлена до Київської міської клінічної лікарні для надання першої медичної допомоги, де проходила стаціонарне лікування.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «TOYOTA COROLLA», державний реєстраційний номер АА6120 - ОСОБА_9 на час даної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до поліса № АВ /4561378 від 11 вересня 2013 року (а.с.116).

Згідно відомостей, викладених у довідці Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 21 жовтня 2014 року за вих. № 2037/1, хвора ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 10 червня 2014 року по 25 липня 2014 року у відділенні політравми, історія хвороби №15763, проведено ліжко-днів - 45, діагноз: «струс головного мозку. Забійна рана лобної ділянки голови, наскрізна забійна рана (2). Травматичний скол зубів. Закритий перелом акромеального відростку правової лопатки з незначним зміщенням уламків. Закритий уламковий перелом проксимальної фаланги II пальця правої ступні зі зміщенням уламків. Забійна рана передньої поверхні нижньої третини правового стегна. Перелом бічних мас крижі зліва без зміщення уламків. Перелом передньо-нижнього краю лівої ветрлюгової впадини, без зміщення уламків. Пост травматична нейропатія малого-гомілкового нерву справа з парезом правої ступні». За фактичними витратами на лікування із розрахунку вартості 1 ліжко-дня вартість становить 8802,45 грн. (вартість лікування у стаціонарі за 45 ліжко-днів становить 195,61 грн. х45 ліжко-днів =8802,45 грн.). (а.с.39)

На підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2014 року кримінальне провадження №0007219 відносно ОСОБА_3, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрите, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням винного з потерпілим, (а.с.40)

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування; Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого; витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 червня 2014 року о 08 год. 10 хв. ОСОБА_3 було скоєно суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди заподіяно тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5

Внаслідок заподіяння в процесі дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги в період з 10 червня 2014 року по 25 липня 2014 року, фактично понесені витрати на лікування складають 8802,45 грн.

Суд першої інстанції відмовляючи у позові, послався на положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Правовідносини власників наземних транспортних засобів та страхової компанії регулюється Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до преамбули якого цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяння життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Як зазначено вище, шкода здоров*ю потерпілий спричинена злочином.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Порядок відшкодування шкоди завданої злочином регулює спеціальна норма, передбачена ст. 1206 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасуванню оскаржуваного рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст..ст.303, 307, 309, 313 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора м.Києва - С.Тимченко задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 08 липня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) в доход держави в особі Департаменту охорони здоров*я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) шляхом перерахування на розрахунковий рахунок 4556 в ГУДКСУ м.Києва, код банку 820019, ) в рахунок відшкодування шкоди 8802 (вісім тисяч вісімсот дві)грн.. 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: