Справа № 349/717/15-ц
Провадження № 2-п/349/3/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 грудня 2015 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Поглод О.В.

з участю секретаря Боянівської Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рогатині цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Ворота» до ОСОБА_2, фермерського господарства «Торо» про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в:

ПАТ «ОСОБА_1 Ворота» звернулося з позовом до ОСОБА_2, фермерського господарства «Торо» про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю,телятник, (виробниче приміщення) загальною площею 1741,5 кв.м., що розташоване по вул. Залужанській,5Є в с. Колоколин Рогатинського району Івано-Франківської області шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ «ОСОБА_1 Ворота» з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві на умовах та в порядку, передбаченому ст.38 Закону України «Про іпотеку» та надання ПАТ «ОСОБА_1 Ворота» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

У позовній заяві зазначено, що між ПАТ «ОСОБА_1 Ворота» та фермерським господарством «Торо», в особі голови ОСОБА_2, 19 грудня 2013 року укладено кредитний договір №02/44Ю. За умовами кредитного договору ПАТ «ОСОБА_1 Ворота» зобовязувалося надати ФГ «Торо» у період з 19 грудня 2013 року по 18 грудня 2014 року кредит у рамках відновлювальної кредитної лінії з максимальною сумою заборгованості за нею 400 000,00 грн. у будь-який день зазначеного періоду, а ФГ «Торо» зобовязувалось повернути кредит до 18 грудня 2014 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 21 % річних.

Заборгованість позичальника перед банком станом на 17 квітня 2015 року становить 536 613,54 грн.,з яких 400 000 грн. - заборгованість за кредитом, 73 950,69 грн. заборгованість по відсотках, 62 662,85 грн. пеня.

З метою досудового врегулювання спору відповідачу та третій особі на стороні відповідача 20 листопада 2014 року направлялось повідомлення про порушення зобовязання за кредитним договором і необхідність його усунення яке залишилось без задоволення.

Вимоги АТ «ОСОБА_1 Ворота» за кредитним договором №02/44Ю забезпечені іпотекою - нежитлова будівля, телятник, ( виробниче приміщення), загальною площею 1741,5 кв.м., що розташоване по вул. Залужанській,5Є в с. Колоколин Рогатинського району Івано-Франківської області. Предмет іпотеки належить відповідачу ОСОБА_2 Іпотечний договір між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений 19 грудня 2013 року.

Умови договору позивачем по справі виконано повністю. Відповідач в терміни, встановлені кредитним договором, кошти не повертав, графіку погашення заборгованості не дотримувався.

Просить суд позов задовольнити повністю. Звернути стягнення на предмет іпотеки, стягнути з відповідачів судові витрати.

Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю із підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не зявився, представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву де зазначив, що відповідач ОСОБА_2 має депозитний вклад у ПАТ «ОСОБА_1 Ворота», розмір заборгованості позивача перед ОСОБА_2 за договором строкового банківського вкладу станом на 30 березня 2015 року становить 593 643,92 грн. Розмір заборгованості ОСОБА_2 перед банком становить 536 613,54 грн. Відповідач звернувся із заявою до позивача про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог. Просив у задоволенні позову відмовити, оскільки між позивачем та відповідачем виникли зустрічні однорідні вимоги, а тому згідно ст. 601 ЦК України вони підлягають припиненю. Окрім цього зазначив, що оскільки іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання, яке припинилося, а тому на даний час зобовязання за іпотечним договором є припиненим.

Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

19 грудня 2013 року між ПАТ «ОСОБА_1 Ворота» та ФГ «Торо» в особі ОСОБА_2 укладено договір № 02/44Ю на кредитну лінію (відновлювальну). Відповідно до умов кредитного договору банк зобов'язався надати ФГ «Торо» у період з 19 грудня 2013 року по 18 грудня 2014 року кредит у рамках відновлювальної кредитної лінії з максимальною сумою заборгованості за нею 400 000 грн. у будь-який день зазначеного періоду, а позичальник зобов'язався повернути кредит у строк не пізніше 18 грудня 2014 року та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 21% річних на визначених кредитним договором умовах. (п.1.1 Кредитного договору)

Пунктом 3.2. Кредитного договору визначено,що за користування кредитом банк нараховує проценти, а позичальник у строк до 25 числа (включно) кожного поточного місяця (включаючи місяць надання кредиту, якщо кредит було надано до 20 числа включно), а також на день закінчення строку дії Договору, сплачує проценти ОСОБА_1 за період з 21 числа попереднього місяця (у місяці надання кредиту - з дня фактичного надання кредиту) по 20 число поточного місяця включно (або по день що передує дню повного погашення кредиту).

У звязку із невиконанням ФГ «Торо» взятих на себе зобовязань станом на 17 квітня 2015 року сума простроченого боргу,відсотків та пені по кредиту становить 536 613,54 грн. З них: заборгованість по кредиту 400 000 грн., нараховані відсотки - 73 950,69 грн., пеня за договором - 62 662,85 грн.

Пунктом 6.1.4. кредитного договору визначено, що позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань за договором.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконанняо собисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В забезпечення виконання кредитного договору, 19 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 передав в іпотеку банку нерухоме майно - нежитлову будівлю, телятник, (виробниче приміщення), загальною площею 1741,5 кв.м., що розташоване за адресою: Івано-Франківська область Рогатинський район с. Колоколин вул. Залужанська,буд. №5Є.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та п.2.1.2. договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.5 ст.3 ЗУ «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Судом встановлено, що 11 лютого 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ОСОБА_1 Ворота» укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Інвестиційний» у відповідності до якого ОСОБА_2 вніс на депозитний рахунок в ПАТ «ОСОБА_1 Ворота» грошові кошти розмірі 575 744,00 грн. на строк до 13 лютого 2015 року під 21,5% річних.

Після закінчення строку депозитного договору ОСОБА_2Я вклад, а також нараховані проценти не повернуто. Заборгованість ПАТ «ОСОБА_1 Ворота» перед ОСОБА_2 становила 593 643, 92 грн.

Постановою Правління Національного ОСОБА_1 України від 31 липня 2014 року №456 АБ «ОСОБА_1 Ворота» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №142 від 05 грудня 2014 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ОСОБА_1 Ворота» та призначено уповноважену особу на ліквідацію акціонерного товариства.

У зв'язку із наявністю зустрічних однорідних грошових зобов'язань, строк виконання яких настав, ОСОБА_2 07 жовтня 2015 року звернувся із заявою до уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «ОСОБА_1 Ворота» про їх зарахування.

У заяві ОСОБА_2 просив про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог за договором № 02/44Ю на кредитну лінію (відновлювальну) від 19 грудня 2013 року та договором № ДГ6-401 строкового банківського вкладу (депозиту) «Інвестиційний» від 11 лютого 2014 року.

Згідно ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

З аналізу даної правової норми вбачається, що заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Ворота» до ОСОБА_2, фермерського господарства «Торо» про звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88, 212,214-215 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

У позові публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Ворота» до ОСОБА_2, фермерського господарства «Торо» про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №02/44Ю від 19 грудня 2013 року відмовити у звязку із подачею ОСОБА_2 заяви про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог на суму 536 613,54 гривні у порядку п.8 ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О.В.Поглод