Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі Матіос А. О.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення (родинних відносин), -

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, - факт родинних відносин, а саме: факт того, що мати заявника ОСОБА_2, яка померла 11.04.2001 р., є дочкою ОСОБА_3, яка померла 27.08.2007 р., та факт того, що остання є бабусею заявника. Заява мотивна тим, що 27.08.2008 р. померла бабуся заявника - ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно - житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: смт. Димер, вул. Петровського, 36 Вишгородського району, Київської області. При житті бабуся заповіту не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом стала дочка бабусі, яка є тіткою заявника - ОСОБА_5 та заявник ОСОБА_1, за правом представлення, тому, що її мати та дочка бабусі ОСОБА_3 - ОСОБА_6 померла раніше (11.04.2001 р.). Заявник спадщини на себе не оформляла, однак заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори подала. Тітка заявника - ОСОБА_5 також оформити свою частку спадщини не встигла, оскільки необхідно було визнати в судовому порядку факт родинних відносин між заявником і ОСОБА_3 про те, що остання є її рідною матір'ю. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19.12.2014 р. був встановлений факт родинних відносин між ОСОБА_3 про те, що остання є її рідною матір'ю. З цієї причини ОСОБА_5 спадщини оформити не встигла, оскільки 27.01.2015 р. померла. На заяву про прийняття спадщини після тітки ОСОБА_5 і бабусі ОСОБА_3 ОСОБА_1 також отримала постанову державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори № 621/02-31 про відмову заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_5, померлої 27.01.2015 р., у зв'язку з тим, що нею не доведено родинні відносини з останньою, а також не доведено її родинні відносини між нею та ОСОБА_3. Архівні документи, що підтверджують їх родинні відносини в архівних установах Київської області відсутні, про що її повідомило ГТУЮ у Київській області, тому вона вимушена звернутися до суду. Встановлення вказаного факту їй необхідно для оформлення спадкових прав.

В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, доповнивши, що інших спадкоємців, крім, після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не має. Після смерті бабусі ОСОБА_3 до нотаріуса зверталася вона та тітка ОСОБА_5, а після смерті ОСОБА_5 до нотаріуса зверталася тільки вона. Спадкові справи на теперішній час відкриті нотаріусами тільки за її заявами. Іншим шляхом, ніж за судовим рішенням про встановлення факту родинних відносин, оформити свої спадкові права вона не має можливості.

Представник заінтересованої особи, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не зявився, надав судові заяву про розгляд справі за його відсутності, посилаючись на те, що селищна рада не володіє будь-якими відомостями щодо родинних відносин між заявником та вказаними нею особами.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами при неможливості одержання або відновлення втрачених документів.

Згідно роз'яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2001 р. померла ОСОБА_2 у віці 60 років, смерть якої зареєстрована відділом реєстрації смерті у м.Києві актовим записом № 5017 від 11.04.2001 р.; місце смерті м.Київ.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Згідно наданого заявником свідоцтва про народження ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_2 (після реєестрації 04.12.1992 р. шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з повідомлення Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори від 06.10.2015 р. за вих.№ 3866/01-16, після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась.

Встановлено, що 27 серпня 2008 року померла ОСОБА_3 у віці 96 років, смерть якої зареєстровано виконкомом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області актовим записом № 83 від 29.08.2008 р.; місце смерті с.Димер Вишгородського району Київської області.

За повідомленням Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори від 06.10.2015 р. за вих.№ 3866/01-16, після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа Вишгородською державної нотаріальної конторою.

Як вбачається з наданих документів, після її смерті із заявами про прийняття спадщини звернулись заявник у справі ОСОБА_1, відповідно до ст.1266 ЦК України за правом представлення), та ОСОБА_5, відповідно до ст.1261 ЦК України як спадкоємець за законом 1 черги.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12.12.2014 р. розглянута цивільна справа № 363/4639/14-ц за заявою ОСОБА_5, заінтересована особа Димерська селищна рада та встановлений факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідною дочкою ОСОБА_3, яка померла 27.08.2008 р. Вказаним судовим рішенням встановлено, що заявник булла вимушена звернутися до суду через розбіжності в написанні прізвищ, які виникли внаслідок відхилення від чинних стандартів при їх міжмовних (українсько-російських і російсько-українських) перетвореннях.

А підставі ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Встановлено, що ОСОБА_5 померла 27 січня 2015 р. у віці 76 років, смерть якої зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраціцної служби Іванківського міжрайнного управління юстиції у Київській області актовим записом № 18 від 30.01.2015 р.; місце смерті смт Іванків Іванківського району Київської області.

За повідомленням Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори від 06.10.2015 р. за вих.№ 3866/01-16, після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа Іванківською районною державною нотаріальною конторою.

Встановлено, що за своє життя ОСОБА_5 не були оформлені спадкові права на спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_3

Як вбачається з наданих документів, після її смерті із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 звернулась заявник у справі ОСОБА_1

Постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 21.08.2015 р. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_3, оскільки нею не доказано родинних відносин за спадкодавцями.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до органу ДРАЦС для отримання документа про народження її матері ОСОБА_2 за 1940 рік по смт.Димер Вишгородського району Київської області. Листом від 08.09.2015 р. за вих.№ 55070-31-13 заявнику повідомлено про відстуність вказаного актового запису за період з 1938 року по 1943 рік по первинним актовим записам, оскільки книги державної реєстрації актів про народження за цей період збереглися частково, а провести перевірку за другими примірниками актових записів за цей період не є можливим, оскільки в архівний фонд по цих примірниха сформований, починаючи з 1944 року.

Суд вважає, що аналіз письмових доказів, які містять матеріали справи, що ОСОБА_8 є матір'ю ОСОБА_2 та бабусею заявника ОСОБА_1

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_9, який є _________, та ОСОБА_10, який є ___________, підтвердили факт того, що заявниця є племіннецею ОСОБА_5 та онукою ОСОБА_3 У суду не має підстав стави під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник може встановити факт родинних відносин лише в судовому порядку і не може вирішити це питання іншим шляхом.

Встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його цивільні права. Іншої можливості встановити цей факт заявник не має. Встановлення цього факту не пов'язане з наступним вирішенням судового спору про право цивільне, а тому заява підлягає задоволенню.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правих підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, - факту родинних відносин, в звязку з чим заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 60, 212, 213, 214-215, 234 ч.2 п.5, 256, 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення (родинних відносин), - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3, яка померла 27 серпня 2008 року, є матірю ОСОБА_2, яка померла 11 квітня 2001 року.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3, яка померла 27 серпня 2008 року, є бабусею ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_11