Справа № 703/1760/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді Зайончковської&nbsp; І.А.

при секретарі Сорока О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Великояблунівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла тітка позивачки ОСОБА_3, що мала у власності будинковолодіння АДРЕСА_1, земельну ділянку за вказаною адресою і земельний пай, та за заповітом від 22 березня 1995 року все своє майно заповіла племінниці. Спадщину після її смерті позивачка прийняла, подавши про це відповідну заяву до нотаріальної контори.

Позивачка просить встановити факт належності будинку померлій, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи, та визнати за нею за заповітом право власності на все спадкове майно, при відсутності інших спадкоємців за законом чи заповітом.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи без участі його представника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 1233, 1235, 1268-1270 ЦК України позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка спадщину прийняла належним чином, подавши про це відповідну заяву до нотаріальної контори, а тому за нею необхідно в порядку спадкування визнати право власності на все спадкове майно.

Судом також встановлено, що спірний будинок був побудований тіткою, на виділеній їй для цього колгоспом земельній ділянці, але ще з того часу на нього відсутні правовстановлюючі документи, що в сільській місцевості тоді не вимагались. Проте на час відкриття спадщини згідно даних погосподарських книг саме ОСОБА_3 являлась головою двору та власником будинку, що підтверджується довідкою Великояблунівської сільської ради, і ніякі інші особи не заявляють на будинок своїх претензій, а тому його необхідно визнати належним померлій та спадковим.

Крім того з пояснень позивачки вбачається, що після смерті тітки вона знайшла лише копії правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що позбавляє її права оформити на них спадщину в нотаріальній конторі. Проте земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства знаходиться за тією ж адресою, що і будинковолодіння спадкодавця, а інша земельна ділянка, що є паєм, знаходиться в оренді сільськогосподарського товариства. Виходячи з наведеного суд вважає доведеним той факт, що земельні ділянки для ведення особистого господарства та для сільськогосподарського товарного виробництва належать на праві власності саме спадкодавцю.

На підставі ст. ст. 1233, 1235, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 213, 215, 256 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1, що за життя належало ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та складається з житлового будинку з прибудовою «А-1,а,а-1», загальною площею 49,3 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м., та господарських будівель і споруд: сараїв «Б,В,Г», гаражу «Д», літньої кухні «З», погребу під будівлею «п/д», убиральні «Е», літнього душу «Ж», огорожі № 2-4, колодязя № 1; на земельну ділянку за вказаною адресою для ведення особистого підсобного господарства площею 0,256 га, визначену державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_2 від 16 листопада 1998 року на ім'я ОСОБА_3, на земельну ділянку в адмінмежах Великояблунівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,76 га, визначену державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 6 лютого 2003 року на ім'я ОСОБА_3

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайсуд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуюча: І. А. Зайончковська