Номер провадження: 22-ц/785/2333/15
Головуючий у першій інстанції Виноградова Н. В.
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_5, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

В грудні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкоди у здійсненні права на спадкування та визнання за ними в порядку спадкування за законом права власності на частину квартири АДРЕСА_1, яка належала їхньому батькові ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання із ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири об'єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частину квартири та усунення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від права на спадкування за законом - обов'язкову частку у спадщині.

Ухвалами Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування, позов ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім"єю з ОСОБА_6, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 залишено без розгляду за заявами позивачів.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 17 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, через представника ОСОБА_5, просить рішення суду скасувати, тому що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким усунути ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від права спадкування за законом - обов"язкову частину у спадщині, після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, який був батьком ОСОБА_3, ОСОБА_4 та чоловіком ОСОБА_2

Заповітом, посвідченим державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори 20.05.1998 року, ОСОБА_6 залишив своє майно ОСОБА_2

ОСОБА_3 є інвалідом другої групи, ОСОБА_4 - пенсіонерка за віком.

Після смерті ОСОБА_6 з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3

Статтями 202, 203 СК встановлено обов'язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, мають тяжкі хвороби, інвалідність або є безпомічними.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вимога про усунення від права на спадкування за законом особи може бути пред'явлена лише після смерті спадкодавця.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для постановления рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Та обставина, що сторони не спілкувалися протягом тривалого часу, не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги.

Оскільки позивачкою не надано доказів умисного ухилення відповідачів від надання допомоги батькові, та доказів того, що він був у безпорадному стані та потребував цієї допомоги, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_6 знаходився в безпорадному стані, останні півроку до своєї смерті отримував допомогу від центру соціального обслуговування, не може бути підставою для задоволення позову.

Встановлено та сторонами не заперечується, що померлий отримував допомогу від своєї дружини ОСОБА_2. Після знайомства з ОСОБА_2 батько відповідачок не мав бажання спілкуватися з дітьми та отримувати від нього допомогу.

Справа розглянута судом відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді Ю.І. Кравець

О.В. Оверіна