Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/76/15-ц

Провадження №2/377/84/15

20 березня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О., за відсутності сторін, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

УСТАНОВИВ:

15 січня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 з вимогою стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 05.05.2010 р. у розмірі 43642,25 грн., яка складається з наступного: за кредитом - 28160,00 грн.; по процентах - 12227,86 грн.; по комісії - 700,00 грн.; штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина); 2054,39 грн. (процентна складова).

Позивач стверджує, що відповідно до укладеного договору від 05.05.2010 р. ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг ПриватБанку, затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складають між ними Договір, укладений відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідач не виконує свої зобов'язання відповідно до умов укладеного договору, внаслідок чого станом на 30.11.2014 р. має заборгованість на зазначену суму.

В судове засідання представник позивача не з'явився за наявності клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Судові повістки на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві, яка також є його зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, надсилалися неодноразово і доставлялися 06.02.2015 р., 10.02.2015 р., 19.02.2015 р., 23.02.2015 р., однак не були вручені і повернуті до суду за закінченням терміну зберігання, у зв'язку з чим розгляд справи відкладався. 26 лютого 2015 року на пошті, а 2 березня 2015 року відповідачем особисто в суді під розписку були отримані судові повістки про виклик у судове засідання, призначене на 3 березня 2015 року. Того ж дня ним було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, згідно якої з матеріалами справи він ознайомився в цей же день. Цього ж дня ним було подано до суду заяву про відкладення розгляду справи з посиланням на поважні причини (направлення його у відрядження). Ухвалою від 3 березня 2015 року за заявою відповідача розгляд справи було відкладено на 11 березня 2015 року. Направлена на адресу відповідача судова повістка доставлялась йому 04.03.2015 р., 07.03.2015 р., однак не була вручена і повернута до суду за закінченням терміну зберігання. У зв'язку з цим ухвалою від 11 березня 2015 року розгляд справи було відкладено на 20 березня 2015 року. Направлена на адресу відповідача судова повістка доставлялась йому 12.03.2015р., 15.03.2015 р., однак знову не була вручена і повернута до суду за закінченням терміну зберігання.

Беручи до уваги, що відповідачу відомо про наявність у суді справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до нього про стягнення боргу, однак він не повідомив суду про перебування його в іншому місці, ніж зареєстроване місце проживання, не повідомив про свої засоби зв'язку, не підтвердив документально направлення його у відрядження, після подання заяви про відкладення розгляду справи до суду за судовою повісткою не з'явився, що може свідчити про недобросовісне виконання ним своїх процесуальних обов'язків, суд вважає виконаними вимоги ст.. 74-76 ЦПК України про судові повістки та порядок їх вручення і що судовий виклик вручений йому належним чином і за наявності умов, передбачених у ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів.

На підтвердження обставин, на які посилається позивач у позовній заяві, до неї додано розрахунок заборгованості за договором від 05.05.2010 р., укладеним між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, станом на 30.11.2014 р., копія Анкети-Заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (у виді заповненого формуляра із зазначенням своїх персональних даних), Тарифи по престижних картах Visa Умов і правил надання банківських послуг, витяг з Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-256, копія тимчасової посвідки на постійне проживання на ім'я ОСОБА_1 з відомостями про його особу, копію довідки з ЄДРПОУ про правовий статус позивача як юридичної особи, копію банківської ліцензії на право надання позивачем банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк», виписку з його статуту.

Згідно Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Тарифів по престижних картах Visa Умов і правил надання банківських послуг 05.05.2010 р. ОСОБА_1 було видано платіжну картку та пін-код.

Своїм підписом у Анкеті-Заяві Клієнт підтвердив, що ознайомився і згоден з тим, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому на ознайомлення в письмовому вигляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 2 ст. 640 цього Кодексу якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками та його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту, сплати винагороди банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів більш як на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно п. 2.1.1.12.11. Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових зобов'язань та інших обов'язків за цим договором.

Згідно Розрахунку заборгованості за договором б/н від 05.05.2010 р., укладеним між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, станом на 30.11.2014 р. заборгованість за кредитом - 28160,00 грн.; заборгованість за процентами - 12227,86 грн.; в т.ч. несплачені проценти на поточну заборгованість - 650,38 грн.; несплачені проценти на прострочену заборгованість - 11577,48 грн.; комісія: в т.ч. нарахована комісія - 100,00 грн.; прострочена комісія - 600,00 грн.; заборгованість по судовим штрафам - 2554,39 грн.; разом - 43642,25 грн..

Оцінивши наявні докази, суд вважає достатньо переконливими доводи позивача про виникнення між ним та відповідачем зобов'язань за кредитним договором, які останній належним чином не виконує, у зв'язку з чим позов необхідно визнати обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

За правилом ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача по оплаті судового збору за встановленою законом ставкою, сума яких становить 436 грн. 42 коп., необхідно стягнути з відповідача на його користь.

Керуючись ст. 3, 4, 15, 109, 209-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору від 05.05.2010 р. на загальну суму 43642 гривні 25 копійок та судові витрати на суму 436 гривень 42 копійки, всього 44078 гривень 67 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня одержання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, а у разі залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення - відповідачем у загальному порядку. Апеляційна скарга може бути подана позивачем протягом десяти днів після одержання його копії, а відповідачем - у той же строк з дня винесення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. С. Орел