Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2015 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі - Стьопіну О.К.,

за участю адвоката позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_3, про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ про звільнення з-під арешту нерухомого майна та виключення його з акту опису та арешту, а саме з ? частини квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що арешт на частину квартири було накладено державними виконавцями Першого Приморського ВДВС ОМУЮ постановами від 19.06.2009р., 30.03.2010 р., 03.02.2011р. в ході примусового виконання виконавчого листа №2-1019/08, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 29.04.2009 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації ? частини вказаної квартири в розмірі 200400 грн. та судових витрат в розмірі 81 грн..

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що заборгованість погашено, виконавче провадження закрито. В зв'язку з погашенням заборгованості ОСОБА_2 звернувся з заявою до Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ про зняття арешту з частини вищевказаної квартири, але працівниками Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ щодо скасування арешту йому зазначили, що у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду, тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Адвокат позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що позивач зі стягувачем вирішив питання і врегулював спір, тому останній звернувся з заявою до виконавчої служби про повернення виконавчого листа, жодних виконавчих дій не проводилося і будь-яких вимог про сплату виконавчого збору не отримував.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явилися.

Від представника відповідача надійшли письмові заперечення проти позову з посиланням на несплату виконавчого збору та клопотанням про розгляд справи в його відсутності (а.с.34).

Від третьої особи ОСОБА_3 є письмова заява про підтримання позовних вимог та прохання слухати справу в його відсутності (а.с.26).

Вислухавши адвоката позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1019/08, виданого Суворовським районним судом м.Одеси 29.04.2009 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації ? частини кв.АДРЕСА_1 в розмірі 200400 грн. та судових витрат в розмірі 81 грн., постановою державного виконавця першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ №АН 352273 від 19.06.2009 р. було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2, а саме на ? частини кв.АДРЕСА_1 (а.с.10).

30.03.2010 р. постановою державного виконавця першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ №АН 388403, в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-1019/08, було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2, а саме на ? частини кв.АДРЕСА_1 (а.с.12).

Також 03.02.2011 р. постановою державного виконавця першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ №АН 336616, в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-1019/08, було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2, а саме на ? частини кв.АДРЕСА_1 (а.с.11).

06.10.2014 р. постановою державного виконавця першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ було повернуто виконавчий лист стягувачу на підставі його заяви, згідно п.1ч.1ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»

Згідно з вимогами ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з вимогами ч.5 ст.60 Закону у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України, ст.41 Конституції України).

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі викладеного, оцінивши усі представлені докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про звільнення ? частини кв.АДРЕСА_1 з-під арешту, накладеного постановами першого Суворовського ВДВС ОМУЮ, є законними. Стягувач згоден з позовом, тобто підтверджує виконання рішення суду.

Суд не приймає до уваги заперечення представника ДВС про відсутність підстав для скасування арешту через відсутність відомостей щодо сплати виконавчого збору, оскільки суду не було представлено відомостей про проведення виконавчих дій, постанови про стягнення збору, більш того, в листі від 11.11.2014 р. №70120, начальник першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ взагалі повідомляє позивача, що виконавче провадження знищено (а.с.10).

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,64,88,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_2.

Зняти арешт з 1/2 частини квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2 на праві власності, накладений на підставі постанов першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 19.06.2009 р., 30.03.2010 р. та від 03.02.2011 р..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення, а для відповідача та третьої особи з дня отримання копії.

Суддя: