Справа № 367/7677/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Линника В.Я,

при секретарі Магльона О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлоком-Сервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 29 квітня 2014 року під час його відсутності відбулось залиття його двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 Залиття сталося з вини відповідача ОСОБА_2, в результаті несправності кухонного змішувача на кухні її квартири АДРЕСА_2. Водою зіпсовані покриття гіпсокартону на стелі та стіні, кухонні меблі, прибори освітлення та електричні розетки. Згідно звіту ФОП «ОСОБА_4» від 02.06.14 № 51/14 вартість майнової шкоди становить 39 027,00 грн.

Вказує що, крім матеріальних збитків йому також заподіяно моральну шкоду, оскільки при виявлені зазначеної події в сім'ї позивача виникла напружена психологічна обстановка, що призвело до моральних та фізичних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків. Також, позивач та члени його сім'ї тривалий час були позбавлені можливості нормально користуватись кухнею та кладовкою у своїй квартирі, позивач постійно перебуває у невротичному стані від вказаних подій, оскільки і зараз у квартирі умови для проживання неналежні.

Просить суд стягнути із ОСОБА_2на його користь спричинену матеріальну шкоду у розмірі 39 027,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, підтвердили, обставини, наведені в позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судовому засідання позов не визнала, вказувала, що залиття квартири позивача сталося не з її вини, а через виробничий дефект крану системи «Бар'єр». Вказувала, що дані звіту та калькуляції до звіту містять істотні розбіжності з даними акту про наслідки залиття в частині об'єму пошкодженого майна. Крім того, у звіті його виконавці посилаються на не чинні або не існуючі нормативні акти. Вважає, що даний звіт є недопустимим та неналежним доказом у справі. Просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи ТОВ «Житлоком-сервіс» в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності.

Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, показання свідка, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.03.2013 р. (а.с. 16) належить квартира АДРЕСА_1 про що свідчить витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 17) та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.03.13 № 1014911 (а.с. 18). Відповідачці ОСОБА_2 належить квартира НОМЕР_1 в цьому ж будинку (а.с. 63), яка знаходиться зверху над квартирою позивача.

Судом також встановлено, що 29.04.2014 р. відбулось залиття квартири позивача з квартири відповідачки через несправність кухонного змішувача в квартири АДРЕСА_2 В результаті залиття було зіпсовано покриття гіпсокартону на стелі та стіні, кухонні меблі, прилади освітлення та електричні розетки, вартість майнової шкоди становить 39 027,00 грн. Дані обставини підтверджуються актом про наслідки залиття жилого приміщення від 29.04.2014 р. (а.с. 31-32), звітом оцінки збитків, завданих власнику квартири внаслідок залиття від 02.06.14 № 51/14 (а.с. 33-48).

Спірні правовідносини врегульовуються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Конституції України, ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Згідно з ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Цій нормі також кореспондують норми п.п. 2, 4, 8 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно яких споживач зобов'язаний: своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку, що залиття водою квартири позивача відбулося внаслідок несправності роботи кухонного змішувача в квартирі відповідача. Оскільки в результаті залиття було пошкоджено майно позивача, вимога про стягнення з відповідача 39 027,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

У зв'язку із пошкодженням внаслідок залиття майна позивача підлягає також задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів на відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Однак, суд вважає суму 10 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди завищеною, а тому стягує з відповідача на користь позивача 2 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що у звіті оцінки збитків, його виконавці посилаються на не чинні або не існуючі нормативні акти, оскільки таке посилання не спростовує правильності такого звіту. Інших доказів неправильності даного звіту або невідповідності його реальним обставинам справи відповідачем не надано.

Посилання відповідача на те, що дані звіту оцінки збитків та калькуляції до звіту містять істотні розбіжності з даними акту про наслідки залиття, в частині пошкодженого майна є безпідставними, оскільки по суті у звіті оцінено пошкодження, що зазначені в акті, а їх розмір (площа) була уточнена під час виготовлення звіту.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на те, що у залитті квартири позивача відсутня її вина, а це є вина виробника крану, оскільки відповідач, як власник квартири, зобов'язана слідкувати за станом сантехнічного обладнання, проводити його заміну та ремонт. Суду не надано доказів того, що кран системи «Бар'єр» було придбано відповідачем та встановлено у відповідності до вимог виробника. Показання свідка ОСОБА_3 не може бути належним доказом офіційного придбання системи «Бар'єр» та її відповідності вимогам, що ставляться до такої продукції.

Суд не приймає до уваги Висновок експерта від 25.07.14 № 0903 (а.с. 92-96), оскільки суду не надано доказів того, що предметом дослідження був змішувач води, внаслідок пошкодження якого відбулось залиття квартири позивача.

В зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог суд стягує з відповідача судові витрати по справі пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1190, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 62, 209, 215 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Задовольнити позов частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 39 027,00 грн. (Тридцять дев'ять тисяч двадцять сім гривень 00 коп.) на відшкодування матеріальної шкоди, 2 000,00 грн. (Дві тисячі гривень 00 коп.) - на відшкодування моральної шкоди та 4 956,50 грн. (Чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят шість гривень 50 коп.) судових витрат по справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в повному обсязі буде виготовлено до 16.03.2015 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні під час проголошення рішення, - з дня отримання його копії.

Суддя: В. Я. Линник