Справа № 182/5207/15-ц
Провадження № 2/0182/3058/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.11.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Тихомирова І.В.

при секретарі - Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 17 лютого 2006 року по 01 листопада 2011 року.

Від даного шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач.

На даний час їх спільна дитина ОСОБА_3, проживає разом з бабусею матірю відповідача, тому позивач не бажає стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її утримання.

В той же час малолітній ОСОБА_4 проживає разом з позивачем та знаходиться та її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від утримання сина ОСОБА_5, матеріальної допомоги на його утримання не надає, та враховуючи те, що позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною від другого шлюбу до досягнення нею трьох років, вона просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом ознайомлений та був допитаний Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області в порядку судового доручення, у звязку з тим, що він зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Під час судового засідання 25 вересня 2015 року в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області ОСОБА_2 зазначив, що він заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, у звязку з тим що він не є біологічним батьком дитини. Не заперечив проти розгляду справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено судом, сторони від шлюбу мають малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.5).

На даний малолітня ОСОБА_3, проживає разом з бабусею матірю відповідача, тому позивач не має наміру стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її утримання.

В той же час, малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матірю та перебуває на матеріальному утриманні позивача, однак її коштів не достатньо для забезпечення нормального рівня життя дитини.

До того ж, на даний час позивач ОСОБА_1 не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною від другого шлюбу до досягнення нею трирічного віку.

ОСОБА_2 ухиляється від утримання малолітнього сина ОСОБА_5 та добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає.

Суд даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач зобовязаний надавати допомогу на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_5, але безпідставно ухиляється від виконання своїх обовязків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Доводи відповідача про те, що він не є біологічним батьком малолітнього ОСОБА_4 не можуть бути прийняті судом до уваги через їх неспроможність, оскільки відповідач не надав суду будь-яких доказів згідно ст. 10 ЦПК України на підтвердження своїх заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача та доводили заперечення відповідача, останнім суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить висновку, що відповідач ОСОБА_2 розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

До того ж, відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що відповідач ухиляється від утримання сина ОСОБА_4, ніякої допомоги ОСОБА_1 на його утримання не надає, суд, з огляду на вимоги розумності та справедливості, приходить висновку, що з ОСОБА_2 відповідно до ст.ст. 181,183 СК України повинні бути стягнуті аліменти у примусовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнутий судовий збір в розмірі 487,20 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 217,218 ЦПК, 180-183 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, (РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2), аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з 24 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 10 лютого 2030 року.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. на користь держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6