Справа № 132/3645/14-ц Провадження № 22-ц/772/1348/2015Головуючий в суді першої інстанції Каращук О. Г.
Категорія 27 Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Матківської М.В., Марчук В.С.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

за участю: представника позивача Бойко Л.В., представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Калинівського районного суду, Вінницької області від 26 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Просило стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по кредитному договору №CNL-B00/242/2006 від 13.10.2006 року, в розмірі 16 801,49 доларів США, що станом на 06.11.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 226 769,71 грн. та суму пені в розмірі 827 710,20 грн., та заборгованість по кредитному договору №МL-B00/054/2008 від 18.03.2008 року, в розмірі 17 270,30 доларів США, що станом на 06.11.2014 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 233 097,23 грн. та суму пені в розмірі 850 805,75 грн., а також судові витрати по справі.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак вказане рішення суду не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №CNL-B00/242/2006 від 13.10.2006 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 16000 доларів США, даний договір укладений на десять років до 12.10.2016 року з погашенням заборгованості і сплати відсотків щомісячними платежами (а.с.8-11).

В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором 13.10.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки №CR-B00/242/2006, відповідно до умов якого вона зобов'язалась в повному обсязі відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 своїх боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором №CNL-B00/242/2006 від 13.10.2006 року (а.с.12).

В подальшому між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №МL-B00/054/2008 від 18.03.2008 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 16138,50 доларів США, даний договір укладений до 13.03.2023 року з погашенням заборгованості і сплати відсотків щомісячними платежами (а.с.13-17).

В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором 18.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки №SR-B00/054/2008, відповідно до умов якого вона зобов'язалась в повному обсязі відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 своїх боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором №МL-B00/054/2008 від 18.03.2008 року (а.с.18).

Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 10.12.2010 року та договору відступлення прав вимог № б/н від 10.12.2010 року, ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вище зазначеним кредитними договорами (а.с.25-39)

За змістом ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтями 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.

Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов'язку, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, поручитель і боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники та поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник.

У п.1.9.1. кредитного договору, зазначено, що кредитор має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому у випадку невиконання позивальником та/або поручителем своїх боргових зобов'язань.

Згідно розрахунку заборгованості, з урахуванням відповідальності за несвоєчасне погашення боргу, станом на 06.11.2014 року борг за кредитним договором №CNL-B00/242/2006 від 13.10.2006 року, складає 16 801,49 доларів США, що еквівалентно 226 769,71 грн., з яких: 13 662,66 доларів США, що еквівалентно 184 404,92 грн. - заборгованість за кредитом; 3138,83 доларів США, що еквівалентно 42 364,78 грн. - заборгованість за відсотками; та пеня в розмірі 827710,20 грн. (а.с.50).

Згідно розрахунку заборгованості, з урахуванням відповідальності за несвоєчасне погашення боргу, станом на 06.11.2014 року борг за кредитним договором №МL-B00/054/2008 від 18.03.2008 року, складає 17 270,30 доларів США, що еквівалентно 233 097,23 грн., з яких: 14 614,28 доларів США, що еквівалентно 197 248,93 грн. - заборгованість за кредитом; 2656,02 доларів США, що еквівалентно 35 848,30 грн. - заборгованість за відсотками; та пеня в розмірі 850805,75 грн. (а.с.49).

В зв'язку з відсутністю виконання за кредитним договором на адреси відповідачів були направлені письмової вимоги про дострокове повне виконання боргових зобов'язань, однак вимоги відповідачами не були виконані (а.с.40-48).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні позову, оскільки як встановлено судом та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належним чином не виконували свої зобов'язання за вищезазначеними кредитними договорами, в результаті чого утворилась кредитна заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а тому заборгованість за кредитними договорами, яка утворилась станом на 06.11.2014 року підлягає стягненню з відповідачів.

Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що сума пені за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань відповідачами дійсно значно перевищує суму завданих збитків позивачу, а тому вона підлягає зменшенню до розміру, який на думку колегії суддів об'єктивно відповідатиме обставинам справи, а саме до розміру заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом №CNL-B00/242/2006 від 13.10.2006 року, що становить 226769,71 грн., а також за користування кредитом №МL-B00/054/2008 від 18.03.2008 року, що становить 233097,23 грн.

Тому вимога позивача про солідарне стягнення суми заборгованості за кредитом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а саме з врахуванням зменшеної судом заявленої суми пені (неустойки).

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що прийняте судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а отже є незаконним, що відповідно до статті 309 ЦПК України є підставою для скасування та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1,5 ст. 88 ЦПК України та п.35 роз'яснень Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 судовий збір сплачений позивачем за подання позовної заяви в розмірі 3654 грн. (а.с.1) та за подання апеляційної скарги 1827 грн. (а.с.103) слід стягнути з відповідачів порівно, тобто по 2740,50 грн. (3654грн.+1827грн.=5481грн.:2 =2740,50грн.).

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового чи зміни рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - задовольнити частково.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2015 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, і/н НОМЕР_1, ОСОБА_4 і/н НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по кредитному договору №CNL-B00/242/2006 від 13.10.2006 року, забезпеченим договором поруки №CR-B00/242/2006 від 13.10.2006 року, в розмірі 16 801,49 доларів США, що еквівалентно 226 769,71 грн., з яких: 13 662,66 доларів США, що еквівалентно 184 404,92 грн. - заборгованість за кредитом; 3138,83 доларів США, що еквівалентно 42 364,78 грн. - заборгованість за відсотками; та пеню в розмірі 226769,71 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, і/н НОМЕР_1, ОСОБА_4 і/н НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по кредитному договору №МL-B00/054/2008 від 18.03.2008 року, забезпеченим договором поруки №SR-B00/054/2008 від 18.03.2008 року, в розмірі 17 270,30 доларів США, що еквівалентно 233 097,23 грн., з яких: 14 614,28 доларів США, що еквівалентно 197 248,93 грн. - заборгованість за кредитом; 2656,02 доларів США, що еквівалентно 35 848,30 грн. - заборгованість за відсотками; та пеню в розмірі 233097,23 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» витрати по оплаті судового збору з кожного по 2740,50 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Матківська М.В.

Марчук В.С.

З оригіналом вірно: Сопрун В.В.