Справа № 626/2382/15-ц
Провадження № 2/626/881/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

04.12.2015 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Болотової Л.І.

при секретарі Кузнецовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді, у відсутність сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Піщанської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В обгрунтування позову вона зазначила, що 11.04.2015 року помер її батько ОСОБА_2.

Спадкоємцями померлого є його дружина ОСОБА_3, яка подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, його син ОСОБА_4 та його дочка ОСОБА_1, які прийняли спадщину.

На підставі договору про поділ спадкового майна, посвідченого Красноградською державною нотаріальною конторою від 23.10.2015 року у власність ОСОБА_1 переходить житловий будинок за адресою: вул. Полтавська б.276, с. Піщанка Красноградського району Харківської області, вклад з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться у філії ХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України" та недоодержана пенсія померлого, а у власність ОСОБА_4 переходить земельна ділянка площею 1,4000 га на території Піщанської сільської ради.

Вона звернулася до державного нотаріуса Красноградської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але оформити своє право власності на спадкове майно у виді житлового будинку вона не може, так як право власності на будинок не зареєстроване в установленому законом порядку.

Позивачка просить суд визнати за нею, як за спадкоємцем за законом після померлого батька, право власності на нерухоме майно у виді житлового будинку (А-1), прибудови (а), ганку (а-1), сараю (Б), сараю (б), погрібу (В), сараю (в), сараю (Г), сараю (Д), убиральні (Е), колодязя (К), огорожі (Н), за адресою: вул.Полтавська б.276, с. Піщанка Красноградського району Харківської області.

Позивачка подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила розглянути справу без її участі.

Піщанська сільська рада позов визнала і просила розглянути справу у відсутність їх представника.

У відповідності до ст.197 ЦПК України якщо розгляд справи відбувається без участі осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і правовідносини.

Батьками позивачки ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується копією її свідоцтва про народження і копією свідоцтва про шлюб (а.с.9)

У відповідності до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер 11.04.2015 року (а.с.12)

Спадкоємцями померлого є його дружина ОСОБА_3, яка подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, його син ОСОБА_4 та його дочка ОСОБА_1, які прийняли спадщину.

На підставі договору про поділ спадкового майна, посвідченого Красноградською державною нотаріальною конторою від 23.10.2015 року у власність ОСОБА_1 переходить житловий будинок за адресою: вул. Полтавська б.276, с. Піщанка Красноградського району Харківської області, вклад з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться у філії ХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України" та недоодержана пенсія померлого, а у власність ОСОБА_4 переходить земельна ділянка площею 1,4000 га на території Піщанської сільської ради (а.с.16).

Відповідно до довідки КПТІ "Інвентаризатор" право власності на жилий будинок №276 по вул. Полтавська в с. Піщанка Красноградського району Харківської області не зареєстроване (а.с.17).

Відповідно до довідки Піщанської сільської ради домоволодіння за адресою:вул. Полтавська б.276, с. Піщанка Красноградського району Харківської області згідно погосподарського обліку №7 сторінка 397 значиться за ОСОБА_2, який помер 11.04.2015 року.

Постановою державного нотаріуса Красноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на будинок (а.с.15).

Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ( ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно слід звернути увагу, що позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268- 1270 ЦК. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року №56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину на будинок після померлого батька, те, що будинок фактично належав ОСОБА_2, про що також свідчить запис в погосподарській книзі Піщанської сільської ради, а визнання за ним права власності на вищевказане майно не порушує права інших осіб, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Стосовно надвірних будівель, розташованих за адресою: вул.Полтавська 276, с.Піщанка Красноградського району Харківська область, суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою. Відповідно до ст.186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі - житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні надвірні будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328, 392, 1216-1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.57-60, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 Миколаївни- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок за адресою: вул.Полтавська б.276, с. Піщанка Красноградського району Харківської області, після померлого 11.04.2015 року батька ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя