Справа №591/3846/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Мальована-Когер В. В.
Номер провадження 22-ц/788/65/15 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою через представника ОСОБА_4,

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 липня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3

про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням суду від 22 липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на доньку ОСОБА_6 в розмірі 1500 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 30 травня 2014 року; постановлено, що аліменти виплачуються матері дитини, ОСОБА_5.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 листопада 2014 року заява представника ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення ( ас.92).

В апеляційній скарзі ставиться питання про зміну рішення суду та про зменшення розміру стягнутої суми аліментів до 500 грн. з тих підстав, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

28 квітня 2001 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб (а.с.7,11).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 серпня 2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4).

Відповідно до довідки КП "Сумижитло" від 29 травня 2014 року ОСОБА_6 проживає разом з матір'ю (а.с.13).

ОСОБА_5 працює на ПАТ "Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе" та за період з листопада 2013 року по квітень 2014 року, тобто за шість місяців отримала 14011,86 грн. заробітної плати (а.с.14).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дитина мешкає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, а тому за своїм матеріальним станом має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити матеріальну допомогу доньці у розмірі 1500 грн. щомісяця.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були підстави для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги про протилежне не можна визнати обґрунтованими. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачається: 1. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 2. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 3. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За ст. 184 СК України 1. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були підстави для задоволення позову, так як обов'язок відповідача утримувати свою дитину передбачений діючим законодавством. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням усіх обставин справи та положень ст.ст.181-184 СК України.

З пояснень ОСОБА_5 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що під час перебування з відповідачем у шлюбі він мав стабільні доходи від зайняття підприємницькою діяльність у населеному пункті Брянської області, які дозволяли їм майже кожен рік відпочивати за кордоном. Крім того, пояснила, що після розлучення відповідач в добровільному порядку щомісяця надавав їй 1000 грн. на утримання доньки, а також біля 500 грн. щомісяця витрачав на придбання доньці цукерок та ін. подарунків. Позивачка зазначила, що відповідач взмозі сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн., які вона буде витрачати на доньку більш розумно і раціонально, з урахуванням конкретних потреб дитини.

ОСОБА_3 у своїх поясненнях, наданих суду апеляційної інстанції, підтвердив, що за час перебування у шлюбі з позивачкою вони біля трьох разів відпочивали у Туреччині, біля трьох разів - у Греції, а також подорожували по Європі. Відповідач не спростував доводів позивачки про наявність у нього можливості сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн., а його пояснення про нестабільний дохід, про те, що він отримує доходи від випадкових заробітків у Брянській області, - є непереконливими.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів виходить з того, що в апеляційній скарзі відповідач не навів доводів і не надав відповідних доказів, які б давали підстави для зменшення розміру стягнутих аліментів, а також приймає до уваги, що відповідач є молодою людиною, працездатною, має гарний стан здоров'я, не має інших утриманців та має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити матеріальну допомогу доньці у розмірі 1500 грн. щомісяця.

Розмір стягнутих аліментів визначений судом з урахуванням віку дитини, її матеріальних потреб та необхідних витрат на організацію її навчання та відпочинку, підтримання задовільного стану здоров'я .

Доводи відповідача про тимчасові фінансові труднощі не є підставою для зміни обсягу його обов'язків перед дитиною.

Доводи апеляційної скарги висновків судового рішення не спростовують. Колегія суддів вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його зміни не вбачається.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану через представника ОСОБА_4, відхилити.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -