РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/653/15-ц

Справа № 2/600/233/2015

03 липня 2015 року

Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Кренцель М.І.

при секретарі: Дзюбан У.М.

за участю представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка вказує, що 26 лютого 2008 року її дід ОСОБА_4, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 склав заповіт, посвідчений секретарем Олесинської сільської ради Козівського району, зареєстрований в реєстрі за № 59, який не було змінено чи скасовано, згідно змісту якого заповів позивачці ОСОБА_2 все своє майно, яке буде належати йому на день смерті.

03 серпня 2014 року ОСОБА_4, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, про що 04 серпня 2014 року зроблено відповідний актовий запис за № 9, місце реєстрації смерті ОСОБА_3 сільська рада Козівського району Тернопільської області.

Після смерті діда вона в належному порядку та в строк прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини в с. Олесино, по вул. Шевченка, 18, Козівського району.

Підтвердженням про прийняття нею спадщини по вищевказаному заповіту є також видані приватним нотаріусом ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 червня 2015 року, в межах заведеної спадкової справи № 6/2015.

Проте, на Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 008175, який виданий на імя ОСОБА_4 26 листопада 2004 року, та зареєстрований за № 01.04.650.02244, відсутня печатка та підписи голови Козівської РДА та начальника Козівського районного відділу земельних ресурсів, та в звязку з цим їй приватним нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,16 га.

Оформлення спадщини в нотаріальній конторі на земельну ділянку є неможливим, державний акт слід вважати недійсним, що є підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, та є перешкодою в реалізації її права на спадкування.

Позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 03 серпня 2014 року право власності на спадкове майно, зокрема:

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1565 га., кадастровий номер :01:001:0190, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Козівського району, яка належала ОСОБА_4 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 008175 від 26.11.2004 року.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просить суд позов задоволити в повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_3сільської ради Козівського району в судове засідання поступив відзив на позов за № 84 від 01 липня 2015 року, в якому позовні вимоги позивачки визнають не заперечують щодо задоволення позову, просять справу слухати за їх відсутності.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку позивача, оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що видача державних актів на право власності на земельні ділянки та дублікатів державних актів здійснювалась на підставі Постанови КМУ № 1021 від 09 вересня 2009 року «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», яка втратила чинність з 01 січня 2013 року на підставі Постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 року.

Підтвердженням факту передачі в приватну власність ОСОБА_4 вищевказаної земельної ділянки є копія розпорядження голови Козівської РДА від 28 квітня 2004 року № 156 (а.с.10).

Також, право власності ОСОБА_4 підтверджується витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27 березня 2015 року, згідно якого ОСОБА_4 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1565 га., що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Козівського району, кадастровий номер :01:001:0190.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, відповідно до ст. 1223 ЦК України ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті діда, відмови від прийняття спадщини не заявляла, в належному порядку прийняла спадщину.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п."г" ч.1 ст.81, ст. 131 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_2 прийняла спадщину в належному порядку, а також, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає, ніхто не оскаржує її право на спадщину, виходячи з приписів п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, враховуючи відзив на позов та визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно, слід задоволити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 118-120, 212 ЦПК України, ст. ст. 16, 328, 392, 1220, 1223, 1225, 1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 03 серпня 2014 року право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1565 га., кадастровий номер :01:001:0190, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Козівського району, яка належала ОСОБА_4 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 008175 від 26 листопада 2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно