Провадження № 2/645/535/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04 березня 2015 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Федорової О.В.,
при секретарі судового засідання Петленко І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова цивільну справу
Відділу Державної міграційної служби України во Фрунзенському районі м. Харкова
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації за місцем проживання -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Відділ Державної міграційної служби України во Фрунзенському районі м. Харкова, в якому з урахуванням прийнятих судом уточнень просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, та зобов'язати третю особу зняти відповідача з реєстраційного обліку.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. У вищевказаній картирі окрім позивача зареєстрований її чоловік - ОСОБА_3 та син - ОСОБА_2. З 2001 року відповідач добровільно покинув житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 квартирою не користується та не цікавиться, не платить комунальні послуги. У зв'язку з тим що відповідач добровільно не знімається з реєстрації, позивач був вимушений звернутись до суду.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи: «за закінченням терміну зберігання».
У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Відділ Державної міграційної служби України во Фрунзенському районі м. Харкова правом на участь представника в судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечувала проти такого вирішення справи.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, суд вважає необхідним зазначити наступне.
З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м., належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 309550, виданого Виконавчим комітетом Фрунзенської районної у м. Харкові ради. Право власності зареєстроване в КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" за реєстровим номером 17016024 від 25.12.2006 року. (а.с.6, 12).
Згідно довідки домоуправління № 2 по обслуговуванню будинків ЖБК Фрунзенського району № 246 від 08.12.2014 року та відомостей відділу адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Харківській області від 06.01.2015 року за адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване місце проживання ОСОБА_2, 1965 року народження (а.с. 16, 18).
Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що ОСОБА_2 з 2001 року за адресою: АДРЕСА_1, не проживає та не з'являється, комунальні послуги не сплачує, квартирою не цікавиться.
Згідно відповіді КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №6» № 452 від 17.02.2015 року ОСОБА_2, 1965 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 за медичною допомогою до поліклініки протягом останнього року не звертався.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є сусідами позивачів, повідомили суду, що ОСОБА_2 приблизно більше 10 років тому виїхав з квартири АДРЕСА_1 При цьому, свідки наголосили, що позивач жодним чином не перешкоджала відповідачеві у проживанні у вказаній квартирі.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні позивачем квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою.
Що стосується вимог про зняття відповідача з реєстрації, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки в результаті визнання судом особи такою, що втратила право користування житлом, такі наслідки передбачені ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» без додаткового ухвалення рішення суду. До відмови у знятті з реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням (квартирою) права позивача у цьому питанні не порушені і тому суд, відповідно до приписів ст. 16 ЦК України про захист права лише у передбачений законом чи договором спосіб, не має підстав для ухвалення рішення з цього приводу.
Витрати по сплаті судового збору суд покладає на позивача згідно з його усною заявою.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 224 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачами, які не приймали участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя Федорова О.В.