Справа№592/9512/15-ц
Провадження №2/592/2788/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Грох Т.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою в період з 17.08.2002 р. по 04.12.2014 р. перебував у шлюбі, мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу у грудні 2014 року відповідач виїхала з належної йому квартири та стала проживати з батьками. Дочка залишилася проживати разом з ним і перебуває на його повному утриманні. Починаючи з 01.01.2015 р. ОСОБА_3 матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Ним вживались заходи з метою одержання аліментів, однак вона ухилялась від їх сплати. В ході телефонної розмови відповідач обіцяла здати кошти на потреби школи, але так і не заплатила. З січня 2015 р. він неодноразово звертався до відповідачки з проханням приймати участь в утриманні дитини, однак остання відмовлялася. Оскільки відповідач працює, просить стягувати з неї аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.01.2015 року і до досягнення нею повноліття щомісячно у розмірі ? частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги з наведених підстав підтримав у повному обсязі. Суду пояснив, що після розірвання шлюбу, відповідач пішла, а дочка залишилась проживати разом з ним, знаходиться на його повному утриманні. Мати відсторонилась від участі в утриманні дочки. Він неодноразово усно звертався до ОСОБА_3 з проханням нести витрати на потреби школи, надавати кошти на утримання дочки, проте на ці вимоги відповідач не реагує. Зазначив, що дитина хоче проживати саме з ним, він не може виставити її за двері незважаючи на рішення суду про визначення місця проживання дитини. Просив позов задовольнити.

Представник позивача позов за наведених підстав підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала і в їх задоволенні просила відмовити. Суду пояснила, що дочка зареєстрована разом з нею, проте залишилась проживати з батьком. Рішенням суду визначено місце проживання дочки разом з нею, але відповідач рішення суду не виконує, передати їй доньку відмовляється. Вона бажає, щоб дитина проживала разом з нею, вона буде нести витрати на її утримання. На даний час в суді перебуває її позов про відібрання дитини у батька.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно з розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.12.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 4).

Сторони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Малолітня ОСОБА_5 зареєстрована за місцем реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.04.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 28.07.2015 року, визначено місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з її матірю, ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 30-31, 32-33).

Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що малолітня дочка сторін ОСОБА_5 з грудня 2014 року проживає разом з позивачем ОСОБА_1

На даний час у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 про відібрання малолітньої ОСОБА_5 у ОСОБА_1 та стягнення аліментів.

Таким чином, судом встановлено, що малолітня дочка сторін ОСОБА_5 після розірвання ними шлюбу у грудні 2014 року залишилася проживати разом з батьком - ОСОБА_1, і з того часу перебуває на його утриманні, а її мати кошти на утримання дитини не надає, мотивуючи це тим, що позивач протиправно не виконує рішення суду про визначення місця проживання дитини разом з нею.

Доводи відповідача щодо необґрунтованості вимог позивача про стягнення аліментів у зв'язку з наявністю рішення суду про визначення місця проживання дитини разом з нею, суд вважає на час розгляду даного позову необґрунтованими, оскільки закон покладає на кожного із батьків обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а на даний час ОСОБА_5 проживає окремо від її матері ОСОБА_3, що остання не оспорює, разом з позивачем ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 працює інспектором з кадрів ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб», має постійний заробіток (а.с. 34).

З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені судом докази, беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_3 має постійне місце роботи і регулярний щомісячний дохід, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з неї аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття на користь ОСОБА_1

Щодо вимог про стягнення аліментів за минулий період з 01.01.2015 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Позивачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вживав заходів щодо одержання аліментів з ОСОБА_3, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останньої від їх сплати.

Посилання на неодноразові звернення ОСОБА_1 з вимогою до ОСОБА_3 щодо прийняття участі в утриманні дочки не є належними та допустимими доказами вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення останньої від їх сплати.

За таких обставин судом не встановлено відповідних правових підстав, визначених ч. 2 ст. 191 СК України, а тому з відповідача слід стягувати аліменти від дня пред'явлення позову, тобто з 02.10.2015 року.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 і 214 ЦПК України, ст.ст. 180 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення від дня предявлення позову 02 жовтня 2015 року та аліменти сплачувати її батькові ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Косолап