Справа № 445/1013/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 листопада 2015 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Сивак В.М.

при секретарі Захарчук Н.Я.

за участі: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Будмонтаж" про зобовязання укласти основний договір, стягнути суму відшкодування та моральну шкоду,

встановив:

Позивач звернулась з позовом до суду, в якому згідно позовних вимог ставить вимогу про зобовязання Відповідача на умовах, установлених попереднім договором, укласти договір купівлі-продажу квартири № 18, яка розташована у будинку №65 по вул. Львівській у м.Золочеві Львівської області. Також Позивач вимагає стягнути з Відповідача за порушення зобовязання суму відшкодування у розмірі 100 000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 23.01.2014 року уклала з відповідачем попередній договір купівлі-продажу квартири. На виконання п. 4 Попереднього договору внесла забезпечувальний платіж в розмірі 100 000,00 грн. Зважаючи на те, що в межах строку, обумовленого попереднім договором, а саме: до 30 вересня 2014 року, основний договір купівлі-продажу квартири не було укладено, ввідповідач ухиляється від укладення основного договору, ставить неприйнятні умови щодо підвищення вартості квартири, вона звернулася до нього з претензійним листом від 10.10.2014 року, в якому вимагала повідомити їй про терміни укладення основного договору. Однак, жодної відповіді до моменту звернення із позовною заявою не отримала.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з викладених в позовній заяві підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову, заперечення надав в письмовому вигляді. Стверджує, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору на підставі попереднього договору, може бути зобовязана відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням укладення основного договору, але не до спонукання укладення договору.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вирішив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Однією зі встановлених ч. 2 ст. 11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що 23 січня 2014 року між ПП «Будмонтаж-1» та ОСОБА_1 було укладено попередній договір, відповідно до умов якого сторони правочину зобов'язались у майбутньому, в строк не пізніше 30 вересня 2014 року укласти договір купівлі-продажу квартири №18, яка розташована на третьому поверсі першого підїзду з правої сторони у будинку №65 по вулиці Львівській, що знаходиться у місті Золочеві Львівської області.

Пунктом 4 зазначеного договору було передбачено, що ціна нерухомого майна на момент укладення Основного договору складатиме 198 810 (сто девяносто вісім тисяч вісімсот десять) гривень 00 копійок (вартість 1 кв.м. становить 4700 грн.), з яких сума розміром 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок сплачується ОСОБА_1, в якості забезпечувального платежу на час підписання цього Попереднього договору.

На підтвердження факту сплати забезпечувального платежу до матеріалів справи додано платіжне доручення №1 від 30 січня 2014 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до вимог ст. 657 цього Кодексу договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Таким чином, Попередній договір купівлі-продажу спірної квартири укладено у формі, встановленій для договору купівлі-продажу квартири. А саме: письмовій з нотаріальним посвідченням.

Відповідно до ч.3 ст. 635 ЦК України зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Як випливає із п. 13 Попереднього договору, якщо за місяць після спливу терміну. Передбаченого п.1 цього Договору, не буде укладено договір купівлі-продажу Нерухомого майна, а жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення, зобовязання за цим договором припиняється.

Як вбачається із матеріалів справи, Листом від 10 жовтня 2014 року позивач звернулася до ПП «Будмонтаж-1» із проханням повідомити її про термін укладання основного договору купівлі-продажу спірної квартири.

А тому, враховуючи факт направлення листа Відповідачу, з якого вбачається пропозиція укласти основний договір купівлі-продажу спірної квартири, справедливим є висновок, що зобовязання, встановлене попереднім договором не припинилося.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги та посилаючись на судову практику, стверджує, що Відповідач не вправі спонукати другу сторону до укладення основного договору.

Однак, у рішенні від 26 березня 2008 року Верховний суд України прийшов до висновку, що порушення сторонами своїх зобовязань, які ґрунтуються на попередньому договорі, може тягти наслідки, передбачені законом або договором.

Згідно п. 13 Попереднього договору, у разі якщо одна із Сторін цього договору не виконає пункти 1 та 8 цього Договору, інша сторона має право в судовому порядку спонукати її до укладення Основного договору на умовах, визначених цим попереднім договором.

Відповідно до ч.1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Стаття 571 ЦК України передбачає, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 4 Попереднього договору визначено, що сума розміром 100 000,00 (сто тисяч) гривень є забезпечувальним платежем під час підписання цього договору.

Отже, відповідний забезпечувальний платіж повинен бути повернутий Відповідачем, а також відшкодовано другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку за умови не укладення ним основного договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що крім урахування характеру та обсягу страждань і немайнових втрат, яких зазнала особа, необхідно виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, та прийнявши до уваги, що законом встановлено тільки мінімальній розмір відшкодування моральної шкоди, а не її максимальний розмір.

Позивачем не доведено факт страждань, а також певних немайнових втрат, відповідно неможливо говорити про наявність моральної шкоди, заподіяної Позивачу Відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 570, 571, 635 ЦК України, ст.ст. 10. 11, 61, 209, 212, 213 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобовязати Приватне підприємство «Будмонтаж» (, місцезнаходження: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 5/5А) укласти з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) договір купівлі-продажу квартири №18, яка розташована у будинку № 65 по вулиці Львівській у місті Золочеві Львівської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із Приватного підприємства «Будмонтаж» (, місцезнаходження: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 5/5А) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 121,80 грн. (сто двадцять одна гривня вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили через десять днів після його оголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3