Апеляційний суд Житомирської області
Справа №277/19/15-ц Головуючий у 1-й інст. Дармограй І. І.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Церпіцькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» на ухвалу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 21 січня 2015 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 29 березня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений договір, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 5745 грн. 60 коп., строком по 29 вересня 2009 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12,00 % річних.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за даним договором станом на 17 грудня 2014 року виникла заборгованість в сумі 37773 грн. 97 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 5745 грн. 60 коп., заборгованості зі сплати відсотків в сумі 523 грн. 35 коп., комісійних нарахувань в розмірі 2206 грн. 24 коп., а також 29298 грн. 78 коп. пені.

Позивач вказує, що рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2012 року із ОСОБА_1 стягнуто 16757 грн. 04 коп. заборгованості за спірною угодою.

Таким чином, відповідач має сплатити банку різницю боргу, що становить 21016 грн. 93 коп., а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 1050 грн. 85 коп. ( процентна складова).

З огляду на вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 22567 грн. 78 коп.

Ухвалою судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 21 січня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт, зокрема, зазначає, що наявність рішення суду про стягнення з відповідача заборгованості, яке досі не виконане, не звільняє останнього від обов'язку належним чином виконувати умови договору та не свідчить про припинення кредитних правовідносин між сторонами. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції не врахував ту обставину, що банк просив стягнути заборгованість за період з 2 грудня 2011 року й по 17 грудня 2014 року. Водночас, рішенням Ємільчинського районного суду від 19 квітня 2012 року з відповідача стягнуто заборгованість, яка виникла до 1 грудня 2011 року.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2012 року із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за даним кредитним договором в сумі 16757 грн. 04 коп., а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю. Зазначене свідчить про наявність підстав для застосування положень п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2012 року із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 29 березня 2008 року, яка утворилась станом 1 грудня 2011 року, в розмірі 16757 грн. 04 коп. та складається із заборгованості : за кредитом - 5745 грн. 60 коп., зі сплати комісійних - 2206 грн. 24 коп., зі сплати відсотків за користування кредитними коштами - 523 грн.35 коп., а також 6000 грн. пені, 500 грн. штрафу ( фіксована частина) та 1781 грн.85 коп. штрафу ( процентна складова).

Звертаючись до суду з позовом у січні 2015 року, банк просив стягнути заборгованість за спірним договором в розмірі 22567 грн. 78 коп., з яких 21016 грн. 93 коп. становить різниця між загальною сумою боргу та сумою, стягнутою вказаним рішенням. Загальний розмір боргу також включає в себе передбачені угодою штрафи: 500 грн. ( фіксована частина), 1050 грн. 85 коп. ( процентна складова), які нараховані до 17 грудня 2014 року.

Отже, кошти, які були стягнуті раніше на підставі рішення суду, не є предметом даного позову, що в свою чергу, виключає можливість застосування п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 209, 303,304, 307,312, 313,314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 21 січня 2015 року скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуюча : Судді: