Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/989/15 Головуючий у 1-й інстанції: Сидоренко І.О.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Комунальне підприємство "Сервіскомуненерго", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення,-

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: КП "Сервіскомуненерго", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона на підставі договору оренди № 04/03/13 від 01 березня 2013 року, укладеного між нею та КП "Сервіскомуненерго", є орендарем нежитлового приміщення, розташованого у будинку АДРЕСА_1. Дане приміщення використовується нею під меблевий магазин.

03 березня 2014 року в результаті засмічення стояка каналізації приміщення магазину було затоплено стоками, 32 одиниця меблів, яка знаходилася у магазині, пошкоджена. Причиною затоплення стало засмічення стояка каналізації, яке виникло з вини жильців квартир № 54, № 58, № 62, № 70 в будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до Акту обстеження від 03 березня 2014 року, у орендованому нею приміщенні було залито 32 одиниці меблів, а саме: тумба - 7 одиниць; пуфик - 2 одиниці; комод - 4 одиниці; трюмо - 1 одиниця; софа - 1 одиниця; стіл трансформер - 1 одиниця; шафа - купе - 1 одиниця; ліжко - 1 одиниця; стіл - 5 одиниць; розкладачка - 1 одиниця; полиця - 1 одиниця; матрац - 1 одиниця.

Згідно з експертним дослідженням № ЄИ-98 від 31.03.2014 року Краматорського відділення Донецької торгово-промислової палати визначено втрату вартості товару в розмірі 19 000 грн.

Факт завданої майнової шкоди підтверджується даними акту комісії КП "Сервіскомуненерго" та експертизою.

Окрім того, неправомірними діями відповідачів їй була завдана моральна шкода, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір моральної шкоди оцінює в 10 000 грн.

Просила суд позов задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 19 000 грн., у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, наданим доказам, просить рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що її вимоги є недоведеними і правові підстави для солідарного стягнення з відповідачів спричиненої матеріальної та моральної шкоди відсутні.

Колегія суддів вважає такі висновки правильними, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та погоджуються з нормами матеріального права.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із позовної заяви ОСОБА_2 видно, що підставою заявленого позову вона зазначає спричинення їй матеріальної та моральної шкоди спільними винними діями відповідачів.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно статті 1190 ЦК України особи, спільним и діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на підставі договору оренди № 04/03/13 від 01 березня 2013 року, фізична особа - підприємець ОСОБА_2 є орендарем нежитлового вбудованого приміщення, розташованого у будинку АДРЕСА_1. Дане приміщення орендоване у КП "Сервіскомуненерго" та використовується ФОП ОСОБА_2 під меблевий магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1" ( а. с. 4-7,9-10 ).

Власниками квартир, які розташовані над орендованим приміщенням, являються відповідачі. ОСОБА_3 належить квартира № 54, ОСОБА_4 належить квартира № 58, ОСОБА_7 належить квартира № 66. На 27 жовтня 2014 року власником квартири № 62 зареєстрована ОСОБА_8, однак позов заявлено до ОСОБА_5, яка у вказаний квартирі зареєстрована ( а. с. 31,33-34,36-37,39,56 ).

03 березня 2014 року комісією у складі фізичної особи-підприємця ОСОБА_9, продавця магазину ОСОБА_10, директора КП "Сервіскомуненерго" ОСОБА_11, ряду працівників КП "Сервіскомуненерго" - ведучого інженера ОСОБА_12, начальника ЦТПК ОСОБА_13, майстра ОСОБА_14 було складено акт обстеження приміщення магазина "ІНФОРМАЦІЯ_1" у будинку АДРЕСА_1, по факту затоплення каналізаційними стоками. У акті зазначено, що затоплення приміщення відбулося з вини мешканців квартир №№ 54,58,62,66,70. Конкретну квартиру визначити неможливо, так як каналізаційний стояк вказаних квартир є спільним ( а. с. 8 ).

В акті не зазначено коли саме відбулося затоплення приміщення магазину, а також у зв'язку з чим зроблено висновок про наявність вини відповідачів.

Крім того, у порушення п. 2.3,6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом № 176 Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року, та додатку № 4 до Правил, акт оформлено без участі відповідачів та без їх належного повідомлення щодо затоплення приміщення магазину.

Інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність вини будь-кого з відповідачів у затопленні приміщення магазину каналізаційними стоками, при вирішенні спору надано не було.

Згідно положень пунктів 2,3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" ( із наступними змінами ), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею ( в порядку часткової відповідальності ).

Таким чином, суд першої інстанції, прийнявши до уваги фактичні обставини справи, оцінивши надані по справі докази в порядку статті 212 ЦПК України, дійшов правильного висновку про недоведеність заявлених ОСОБА_2 вимог щодо заподіяння їй матеріальної та моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідачів.

Обґрунтованим є також висновок суду про те, що положення частини 1 статті 1190 ЦК України не можуть бути застосовані до даних правовідносин.

Судом повно і всебічно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки відповідають встановленим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежної оцінки доказів судом і помилкових висновків суду, є неспроможними, спростовуються наведеними та іншими матеріалами справи і є такими, що не впливають на висновки суду по суті спору.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що справа вирішена неправильно.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: