Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Протасова О. М. ,

при секретарі - Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив визнати за ним такий порядок користування квартирою АДРЕСА_1, відповідно до якого йому б залишилась кімната площею 8,1 кв.м, а відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - дві інші кімнати площею 11,6 кв.м та 13,6 кв.м; приміщення загального користування просив залишити у спільному користуванні сторін. Зазначив, що ця квартира належить йому та відповідачам на праві спільної часткової власності. Відповідач ОСОБА_4 у квартирі не зареєстрований та проживає разом з сім'єю в квартирі №33 того ж будинку.

Ухвалою суду від 02.03.2015 року ОСОБА_4 було залучено до участі у справі як співвідповідача.

У судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини; відповідачі, кожний окремо, позов не визнали .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не визнали позов з тих підстав, що проживання в одній квартирі з відповідачем потягне для них побутові проблеми, а відповідач ОСОБА_4 послався на те, що встановлення запропонованого позивачем порядку користування квартирою позбавить його можливості повернутись на належну йому житлову площу.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з урахуванням такого.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З договору міни від 15.04.1997 р. судом встановлено, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з технічного паспорту, ця квартира складається з трьох кімнат житловою площею 8,1 кв.м, 11,6 кв.м. та 13,6 кв.м.

Згідно з Витягом про державну реєстрацію прав, кожному з чотирьох співвласників належить по 1/4 частині зазначеної квартири.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності; у разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної майнової компенсації.

Як встановлено судом, співвласники не дійшли згоди щодо порядку користування спільним майном, і виділити позивачу у користування ту частини квартири в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, не є можливим.

Однак позивачем заявлений такий спосіб захисту свого права, який не передбачений законом, та який порушує право відповідача ОСОБА_4 як співвласника користуватись належною йому часткою квартири.

На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212, 213-215,223,294-296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою відмовити.

Рішення може бути сокаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова