Справа № 521/4702/15-ц
Номер провадження 2-п/521/244/15
У Х В А Л А

10 грудня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Лічмана Л.Г.

при секретарі Тимофієнко Н.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми банківського строкового вкладу та процентів, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15.05.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми банківського строкового вкладу та процентів задоволені повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 суму банківського вкладу у розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) доларів США 00 центів та суму нарахованих процентів у розмірі 637 доларів США за договором-заявою № 328823/108928/1-14 від 23 грудня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік», суму банківського вкладу у розмірі 15000 (пятнадцять тисяч) доларів США за договором-заявою № 328823/124229/1-15 від 05 лютого 2015 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік», суму банківського вкладу у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, що знаходиться на рахунку № 2004 та суму процентів у розмірі 19, 46 доларів США за договором № 328823/108958/07-14 від 23 грудня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка», а всього 136 656, 46 доларів США, стягнення здійснено шляхом видачі готівкою одноразовою операцією з каси банківського відділення № 5 «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит», стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в дохід держави судовий збір в сумі 3654) три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 00 копійок.

10.06.2015 р. до суду надійшла заява представника відповідача про перегляд вказаного заочного рішення, у якій вона посилалась на те, що її неявка повязана з участю в іншому процесі та зазначене рішення було отримано банком 25.05.2015 р.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2015 р. у задоволенні заяви про поновлення строку для подачі заяви перегляд заочного рішення було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.09.2015 р. у прийнятті апеляційної скарги «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.09.2015 р. ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2015 р. скасовано та передано питання про прийняття заяви про перегляд заочного рішення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на новий розгляд.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2015 р. вказану заяву було прийнято до провадження та призначено дату її розгляду.

Представник позивача звернувся до касаційної інстанції з відповідною касаційною скаргою.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.10.2015 р. повернуто ОСОБА_2 касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16.09.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України ( далі ЦПК) заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник позивача просив відмовити у задоволенні заяви.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з заяви про перегляд заочного рішення, наданої представником відповідача, підставою для його скасування є те, що порушено правило територіальної підсудності.

З таким твердженням представника відповідача погодитись не можна, оскільки відповідачем є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Крім того, вищевказану позовну заяву ОСОБА_2 було подано до суду відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», а згідно з ч. 5 ст. 110 ЦПК позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

З відмітки у паспорті ОСОБА_2 про її реєстрацію вбачається, що вона зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Малиновського району м. Одеси, а отже підсудна Малиновському районному суду м. Одеси. Позивач подала заяву саме за місцем своєї реєстрації, що виключає порушення судом правил територіальної підсудності.

Крім того, представник відповідача вказує, що суму заборгованості у доларах США, однак не врахував курс валют НБУ, а саме гривневий еквівалент в іноземній валюті, таким чином судом при постановленні рішення мало бути враховано гривневий еквівалент іноземної валюти, мала бути визначена сума за офіційним курсом відповідної валюти на день винесення рішення, а не тільки розмір боргу вдолларах США, чого не було зроблено, тим самим порушено ст. 533 ЦК України ( далі ЦК).

Однак таке посилання представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» також не є вірним.

Статтею 99 Конституції встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому ОСОБА_3 держави не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, проте водночас обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

ОСОБА_3 законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 р. № 15-93 (далі Декрет).

Статтею 1054 ЦК передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 р. № 2121-ІІІ (далі ОСОБА_3) кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалентом. У статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Відповідно до ст. 5 Декрету № 15-93 операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету.

Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 14 постанови від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. 3 ст. 533 ЦК, Декрет № 15-93).

У звязку з наведеним вище слід дійти висновку, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 533 ЦК грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 1058 ЦК предметом договору вкладу є грошова сума, що надійшла, вони внесені вкладником або для нього, і банк зобовязаний виплачувати таку суму та проценти до неї.

Тому застосування ч. 1 ст. 192 ЦК щодо гривні як законного платіжного засобу і відповідно необхідності стягнення грошового вкладу в іноземній валюті тільки у гривні є сумнівним, тому що грошовий вклад в іноземній валюті в даному випадку не є засобом платежу, в розумінні ч. 1 ст. 192 ЦК.

Договором між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит не передбачено повернення коштів у гривневому еквіваленті.

З огляду на те, що виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором чи проценти на банківський вклад (статті 1054, 1061 ЦК) в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Відповідно до ст. 232 ЦПК заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку - відсутні.

Крім того, рішення суду виконане відповідачем.

Керуючись ст.ст. 121, 228-229, 231-232 ЦПК України, -

С У Д

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми банківського строкового вкладу та процентів, - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з моменту проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення, протягом 10 днів з дня отримання її копії.

С У Д Д Я: