Справа № 522/2134/15-ц
14 квітня 2015 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого одноособово судді Донцова Д.Ю.,
при секретарі судового засідання Кінгольц М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,
ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1. Крім неї у зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, ОСОБА_2. Позивачка зазначає, що відповідач з вересня 2006 року не мешкає в квартирі АДРЕСА_1, його місце проживання позивачці не відоме, особистих речей відповідача у зазначеній квартирі немає, а всі комунальні платежі позивачка сплачує самостійно.
Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення була повідомлена належним чином, згідно поданої до суду письмової заяви, просить справу розглядати за її відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечую проти постановлення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.
У вищезазначеній квартирі, крім позивачки зареєстрований - ОСОБА_2, 1987 року народження.
Позивачка зазначає, що відповідач 21 вересня 2006 року подарував їй свою частку в квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Комісаровою С.О. та з вересня 2006 року жодного разу не з'явився за зазначеною адресою. Позивачка вказує, що особисті речі відповідача в зазначеній квартирі відсутні, його фактичне місце проживання не відоме, а всі комунальні платежі позивачка сплачує самостійно.
Викладені обставини підтверджуються актом про не проживання ОСОБА_2, який підписаний сусідами по квартирі АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Ізмаїліським МВ УМВС України в Одеській області 08.09.2000 року) та ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області18.03.2010 року).
Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до стаття 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст. 15 ЦК України ). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 не проживає більше 6 місяців, що є правовою підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням, обґрунтованими, у зв'язку з чим такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 217 ЦПК України суд вважає за доцільне визначити порядок виконання рішення суду шляхом зняття з реєстрації місця проживання (АДРЕСА_1) ОСОБА_2 відповідними органами реєстрації (Приморським РВ ГУ ДМС України в Одеській області).
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР України ст.ст. 3, 11, 60, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, 1987 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
В порядку статті 217 ЦПК України визначити порядок виконання рішення суду шляхом зняття з реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1, ОСОБА_2, 1987 року народження відповідними органами реєстрації - Приморським РВ ГУ ДМС України в Одеській області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя