Справа № 676/9155/14-ц
Номер провадження 2/676/291/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Кам'янець-Подільський

Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Лисюка А.І.

з участю секретаря - Сопрун С.В.,

представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянув у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, звернувшись до суду з цим позовом, вказує, що 06.03.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого на сьогодні є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (Банк) та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №014/2755/82/682, відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримала від Банку грошові кошти в сумі 5 050,00 грн..

На забезпечення виконання умов даного грошового зобов'язання 06.03.2008 року між нею - ОСОБА_3 та Банком укладено договір поруки.

За неналежне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором Банк звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про стягнення в солідарному порядку з неї та позичальника - ОСОБА_4 кредитної заборгованості (з урахуванням санкцій) в розмірі 6 700,42 грн..

16.03.2009 року Кам'янець-Подільським міськрайонним судом видано судовий наказ №2-н-84 про солідарне стягнення з неї та відповідачки на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 6700,42 грн., з яких 6652,16грн. - заборгованість по кредиту, 33,26грн. - державного мита та 15грн. витрат на інформаційне забезпечення розгляду справи. Судовий наказ набрав чинності 13.04.2009 року.

В порядку організації примусового виконання даного судового наказу державним виконавцем Ілик О.В. МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції (МВ ДВС) 05.06.2009 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження(ВП №13269881). Даною постановою їй до 12.06.2009 року державним виконавцем надано строк для добровільного виконання погашення боргу.

В зазначений строк кошти нею не були перераховані, а тому державним виконавцем 03.07.2013 року винесено постанову про стягнення з неї виконавчого збору в розмірі 670,04 грн..

Постанову про стягнення з неї виконавчого збору державний виконавець Ілик О.В. 03.07.2013 року направила за місцем отримання нею доходу - у Центр первинної медико-соціальної допомоги. Про вчинення цієї виконавчої дії державний виконавець Ілик О.В. 03.07.2013 року винесла постанову, у п.2 якої зазначено, що борг, виконавчий збір, витрати пропонуються стягувати по 20 % до повного погашення боргів та перераховувати на реквізити МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції.

За період з липня 2013 року по лютий 2014 року відрахування на погашення кредитної заборгованості відповідача за судовим наказом №2-н-84 від 16.03.2009 року з її заробітної плати склали 3 573,88 грн., що підтверджується довідкою від 07.11.2014 року за вих.№115, яка видана бюджетною установою «Центр первинної медико-соціальної допомоги» та довідкою МВ ДВС від 03.11.2014 року за вих..№03-38/25736.

22.05.2014 року державним виконавцем МВ ДВС Ілик О.В., у зв'язку з повним погашенням заборгованості вищезазначене виконавче провадження закінчене, про що винесено постанову, а судовий наказ повернуто до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області та приєднано до матеріалів цивільної справи №2-н-84 2009 року.

Після часткового погашення нею заборгованості вона звернулась до відповідачки з вимогою повернути їй сплачені нею кошти за її несвоєчасне погашення кредитної заборгованості.

Відповідачка 02.08.2013 року, визнаючи борг, перерахувала їй 460,00 грн., а 10.11.2013 року перерахувала 800,00 грн.. Таким чином залишок заборгованості відповідачки перед нею складає 2 313,88 грн., які позивачка просить стягнути з відповідачки на свою користь.

Відповідно ч.2 ст.556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Позивачка просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь борг в розмірі 2 313,88 грн. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Позивачка ОСОБА_3 в суд не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Її інтереси в даному провадженні представляє адвокат ОСОБА_1 на підставі договору від 26.12.2014 року.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на ч.2 ст.556 ЦК України, пояснивши, що її довірительниця погасила кредитну заборгованість відповідачки за судовим наказом №2-н-84 від 16.03.2009 року, оскільки із заробітної плати позивачки відрахували на користь банку 3 573 грн.88 коп. та 33грн.26 коп. державного мита і 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Просила позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 в суд не з'явилась, а подала заяву про розгляд справи у її відсутності за участю її представника ОСОБА_2. Відповідачка подала письмове заперечення в якому зазначила, що перерахувала позивачці 460грн. та 800 грн. та по 460 грн. в липні, вересні та в жовтні, а всього перерахувала позивачці 2040 грн., а решту коштів в сумі 934 грн. було взаємозаліком за виконання її чоловіком роботи по виготовленні воріт позивачці.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечила, посилаючись на ст.ст.553,554,514,ч.1,ч.2 ст. 556 ЦК України. Крім того, представник позивачки зазначила, що її довірительниця на вимогу позивачки перерахувала їй 02.08.2013 року 460грн., а 10.11.2013 року - 800грн..При цьому представник позивачки зазначила, що у неї відсутні будь-які письмові докази(квитанції) про те, що її довірителька перерахувала позивачці в липні, вересні та жовтні 2013 року по 460 грн..

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивачки, заперечення представника відповідачки, суд вважає, що вимоги позивачки суд приймає до уваги, а заперечення відповідачки та її представника не знайшли свого підтвердження в суді. Тому позов підлягає задоволенню, оскільки оснований на законі, доведений в суді зібраними документами у справі, не вірити яким у суду не має підстав.

Судом встановлено, що 06.03.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого на сьогодні є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (Банк) та відповідачем - ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №014/2755/82/682, відповідно до умов якого відповідачка отримала від Банку грошові кошти в сумі 5 050,00 грн..

На забезпечення виконання умов даного грошового зобов'язання 06.03.2008 року між позивачкою - ОСОБА_3 та Банком укладено договір поруки.

За неналежне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором Банк звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та позичальника - ОСОБА_4 кредитної заборгованості (з урахуванням санкцій) в розмірі 6 700,42 грн..

16.03.2009 року Кам'янець-Подільським міськрайонним судом видано судовий наказ №2-н-84 про солідарне стягнення з неї та відповідачки на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 6700,42 грн., з яких 6652,16грн. - заборгованість по кредиту, 33,26грн. - державного мита та 15грн. витрат на інформаційне забезпечення розгляду справи. Судовий наказ набрав чинності 13.04.2009 року.

Як встановлено судом, в порядку організації примусового виконання даного судового наказу державним виконавцем Ілик О.В. МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції (МВ ДВС) 05.06.2009 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження(ВП №13269881). Даною постановою ОСОБА_3 до 12.06.2009 року державним виконавцем надано строк для добровільного виконання погашення боргу.

В зазначений строк кошти ОСОБА_3 не були перераховані, а тому державним виконавцем 03.07.2013 року винесено постанову про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 670,04 грн..

Постанову про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору державний виконавець Ілик О.В. 03.07.2013 року направила за місцем отримання ОСОБА_3 доходу - у Центр первинної медико-соціальної допомоги. Про вчинення цієї виконавчої дії державний виконавець Ілик О.В. 03.07.2013 року винесла постанову, у п.2 якої зазначено, що борг, виконавчий збір, витрати пропонуються стягувати по 20 % до повного погашення боргів та перераховувати на реквізити МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції.

За період з липня 2013 року по лютий 2014 року відрахування на погашення кредитної заборгованості відповідача за судовим наказом №2-н-84 від 16.03.2009 року з заробітної плати ОСОБА_3 склали 3 573,88 грн., що підтверджується довідкою від 07.11.2014 року за вих.№115, яка видана бюджетною установою «Центр первинної медико-соціальної допомоги» та довідкою Кам'янець-Подільського МВ ДВС від 03.11.2014 року за вих..№03-38/25736.

22.05.2014 року державним виконавцем Кам'янець-Подільського МВ ДВС Ілик О.В., у зв'язку з повним погашенням заборгованості вищезазначене виконавче провадження закінчене, про що винесено постанову, а судовий наказ повернуто до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області та приєднано до матеріалів цивільної справи №2-н-84 2009 року.

Після часткового погашення ОСОБА_3 заборгованості, позивачка звернулась до відповідачки з регресною вимогою повернути їй сплачені нею кошти за її несвоєчасне погашення кредитної заборгованості.

Відповідачка 02.08.2013 року, визнаючи борг, перерахувала позивачці 460,00 грн., а 10.11.2013 року перерахувала 800,00 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями квитанцій, які знаходяться в матеріалах справи(а.с.10-11). Будь-яких доказів про те, що ОСОБА_4 сплатила ОСОБА_3 в липні, вересні, жовтні 2013 року по 460грн. суду не надано і підтверджуючі документи відсутні, про що зазначила представник відповідачки під час судового розгляду.

Як видно з довідки МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції №03-38/25581 від 31.102014 року, на виконанні в МВ ДВС перебував судовий наказ №2-н-84 від 16.03.2009 року, виданий Кам'янець-Подільським міськрайонний судом про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 боргу в сумі 6 700грн.42 коп. на користь ВАТ Райффайзен Банк Аваль». З заробітної плати ОСОБА_3 перераховано:

01.08.2013р.-417грн.45коп.; 29.08.2013р.-417грн.45коп.; 27.09.2013р.-417грн.45коп.; 30.10.2013р.-417грн.45коп.; 29.11.2013р.-417грн.45коп.; 26.12.2013р.-417грн.45коп.; 30.01.2014р.-372грн.13коп.; 27.02.2014р.-372грн.13коп.. З пенсії ОСОБА_4 перераховано: 20.08.2013р.-287грн.87коп.; 19.09.2013р.- 287грн.87коп.; 21.10.2013р.- 287грн.87коп.; 19.11.2013р.- 287грн.87коп.; 17.12.2013р.-289грн.19коп.; 17.01.2014р.- 289грн.19коп.; 20.02.2014р.- 289грн.19коп.; 18.03.2014р.- 289грн.19коп.; 19.03.2014р.- 645 грн.08 коп.; 15.04.2014р.- 268грн.99коп.; 20.05.2014р.- 229грн.15коп.. Виходячи з вищевикладеного, борг перерахований на користь ВАТ Райффайзен Банк Аваль» в повному обсязі, а саме - 6 700,42 грн..

Як перевірено судом, залишок заборгованості відповідачки перед позивачкою складає 2 313,88 грн..

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідачки та її посилання на ч.1 ст.556 ЦК України і оцінює їх критично, оскільки ч.2 ст.556 ЦК України, передбачено, що до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять всі права кредитора у цьому зобов'язані, в тому числі й ті, що забезпечили його виконання.

Отже, правовідносини поруки передбачають можливість регресних грошових вимог поручителя до боржника.

Як перевірено судом, ОСОБА_4 уклала з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого на сьогодні є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (Банк) кредитний договір №014/2755/82/682, відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримала від Банку грошові кошти в сумі 5 050,00 грн..

На забезпечення виконання умов даного грошового зобов'язання 06.03.2008 року між ОСОБА_3 та Банком укладено договір поруки. За яким ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання перед банком по борговим зобов'язанням ОСОБА_4, що виникли з умов кредитного договору останньої.

Як вже відомо з довідки МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції №03-38/25581 від 31.10.2014 року з заробітної плати ОСОБА_3 сплачено заборгованість ОСОБА_4. по кредитному договору в розмірі 3 573грн.88коп..

Наведене стверджується матеріалами даної справи; справи №2-н-84 2009 року про видачу судового наказу; кредитним договором №014/2755/82/682 від 06.03.2008 року; договором поруки від 06.03.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та Банком; постановою МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції від 02.05.2014 року про закінчення виконавчого провадження; копіями квитанцій від 02.08.2013 року та 10.11.2013 року за якими видно, що відповідачка фактично частково визнала позов та повернула позивачці 1260 грн.(а.с.10-11); довідкою МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції від 03.11.2014 року за №033825736 (а.с.7); довідкою бюджетної установи «Центр первинної медико-соціальної допомоги» від 07.11.2014 року №115 (а.с.8).

Згідно п.п.3.1., 3.3. договору поруки, сторони визначили, що у випадку невиконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком за виконання боржником зобов'язань у тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель після повного виконання взятих на себе зобов'язань по договору та повного погашення заборгованості за кредитним договором, у відповідності до ст.556 ЦК України набуває всіх прав банку по кредитному договору.

Відповідно ч.2 ст.556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Згідно ст.ст.524,533-535,625 ЦК України, грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України, тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Відповідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Отже, оцінюючи та аналізуючи всі докази по справі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з вищенаведених підстав.

Тому з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 слід стягнути борг в розмірі 2 313,88 грн..

Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У зв'язку з чим, з відповідачки слід стягнути на користь позивачки витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп..

На підставі ст.ст.60,524,533-535,556 ЦК України,

керуючись ст.ст. 3,10,15,30,60,88,107,208,209,213,215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_2 борг в розмірі 2 313 (дві тисячі триста тринадцять) грн.88 коп. та 243 (двісті сорок три) грн.60 коп. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Кам'янець-Подільський міськрайонний суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кам'янець-Подільського

міськрайонного суду: А.І.Лисюк