Дата документу 16.04.2015
Справа № 320/6782/14-ц
Провадження № 2/320/276/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Притуло Л.В.,

при секретарі - Луценко П.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Зубова О.В.,

представника відповідачки - адвоката Застрожнікової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення на його користь боргу за договором позики від 13.12.2013 року у сумі 150 000 гривень, проценти за користування коштами у розмірі 30 000 гривень, а також судового збору в розмірі 1800 гривень, посилаючись на те, що відповідно до договору позики від 13.12.2013 року позивач передав відповідачці грошові кошти у розмірі 150 000 грн., а відповідачка в свою чергу прийняла грошові кошти та зобов'язалася повернути їх у визначений термін. На неодноразові вимоги повернути зазначену договором суму, відповідачка відмовляється. Питання у досудовому порядку між сторонами врегулювати не вдалось. Право вимоги повернення суми позики настало 01.03.2014 року. Сума основного боргу складає 150 000 грн., сума процентів за 2 місяці користування коштами складає 30 000 грн., загальна сума боргу складає 180 000 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на те, що 10.06.2013 року ОСОБА_4 з ОСОБА_5 приїхали до нього за місцем мешкання. ОСОБА_4 попросила у нього грошові кошти в борг. Цього ж дня о 10 годині вони прийшли до нього та він передав ОСОБА_4 в борг 150 000 грн. Одразу вона розписку не написала. При передачі відповідачці грошей в борг, була присутня його дружина ОСОБА_6. ОСОБА_4 з поверненням грошей затримувала, у зв'язку з чим вона 13.12.2013 року написала власноручно розписку. Його прізвище у розписці ОСОБА_4 не написала, так як поспішала, він їй не зробив зауваження, так як ніколи не мав справ з написанням розписки. До цього вона гроші, які отримувала від нього в борг повертала вчасно. Гроші вона брала в борг на купівлю квартири своєї доньки та купівлю корови.

Представник позивача ОСОБА_1- адвокат Зубов О.В. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила розглядати справу за обов'язковою участю її представника - адвоката Застрожнікової К.С. Заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись в своїх письмових поясненнях на те, що в борг у ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 150 000 грн., про які йде мова в позові вона не брала. Зокрема, розписка була написана нею для себе як зразок та жодній особі не передавалась. У неї в січні 2014 року на базарі в Авіагородку м. Мелітополя, де вона продавала молоко, була викрадена належна їй сумка з документами, серед яких був і зразок вказаної розписки, та грішми. Проте до міліції вона з даного приводу не зверталась, оскільки зазначену сумку їй потім повернув невідомий чоловік, зателефонувавши на її номер мобільного, який був написаний на аркушу паперу та зберігався в обкладці її паспорту. В сумці були всі належній їй документи, окрім розписки та грошей у розмірі 50 гривень, що були у сумці. На що вона належної уваги не звернула, так як знала, що дана розписка не може бути використана третіми особами, а сума у розмірі 50 грн. для неї не була значною. Звідки ця розписка взялась у ОСОБА_1 їй невідомо. Крім того, зі змісту розписки не слідує, що саме позивач ОСОБА_1 нібито передав їй вказані у розписці грошові кошти в борг та що саме йому ці кошти мають бути повернуті у строк до 01.03.2014 року. Вважає, що жодного договору позики між нею та позивачем укладено не було, грошей у позивача вона не брала, а тому не зобов'язана сплачувати ОСОБА_1 будь-які грошові кошти, та він не має жодного права звертатися до суду із подібним позовом та пред'являти до неї зазначені у позові майнові вимоги.

Представник відповідачки ОСОБА_7 - адвокат Застрожнікова К.С. в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог та просила в їх задоволенні відмовити з підстав викладених нею в своїх письмових поясненнях.

Суд вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Зубова О.В., представника відповідачки - адвоката Застрожнікової К.С., свідків ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з розписки від 13.12.2013 року та це не заперечувалось в судовому засіданні представником відповідачки Застрожніковою К.С., а також в письмових поясненнях самою відповідачкою, ОСОБА_4 власноручно написала вказану розписку, з якої вбачається, що вона отримала в борг 150 000 грн. під 10 % річних та загальна сума боргу складає 180 000 грн. Зобов'язується повернути борг до 01.03.2014 року. Хто є позикодавцем за вказаною розпискою в розписці не зазначено (а.с. 7,44).

Однак, факт того, що ОСОБА_4 отримала в борг від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 150 000 грн. , які зазначені у вищезазначеній розписці, в судовому засіданні підтвердили допитані свідки.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що влітку 2013 року вона з чоловіком ОСОБА_9 приїхали до ОСОБА_1 за причепом на автомобіль. Коли вони знаходились за місцем мешкання ОСОБА_1 до його будинку під'їхала машина із якої вийшли чоловік та жінка, у якій вони раніше покупали молоко та бачили її на ринку. ОСОБА_4 приїхала до ОСОБА_1 з метою отримання у нього в борг 150 000 грн. ОСОБА_1 передав їй в борг вказану суму грошей. ОСОБА_4 перераховувала отримані в борг 150 000 грн. в її присутності. Перед цим ОСОБА_4 дзвонила ОСОБА_1 і просила у нього в борг 20 000 доларів США на покупку квартири. При передачі вказаних коштів письмових документів в її присутності не складалось. Про написання розписки їй нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_1 її чоловік. Близько 5 років вони знають відповідачку. Її чоловік покупав у неї рогату худобу. Деякий час вони її не бачили. ОСОБА_4 просила надати їй в борг гроші на покупку худоби. До цього вона постійно та вчасно повертала гроші. які брала у борг. Однак в 2013 році її заборгованість складала близько 50 000 грн. ОСОБА_12 зайняла у них 150 000 грн. на придбання квартири для своєї доньки. Вони передали їй грошові кошти в борг у розмірі 150 000 грн., купюрами по 500 грн., в її присутності вона перераховувала отриману в борг суму коштів та отримала її. Потім в червні 2013 року вона взяла ще у її чоловіка в борг 100 000 грн. Загальна сума, яку вона отримала в борг у її чоловіка ОСОБА_1 склала 300 000 грн. Через деякий час вона повернула її чоловіку 90 000 грн., та їй залишилось повернути 210 000 грн. Вона була присутня, коли ОСОБА_4 перераховувала гроші, які їй передав ОСОБА_1 в борг. В розписці вказана сума в розмірі 150 000 грн., на іншу суму грошей розписки немає. Розписку ОСОБА_4 писала в грудні 2013 року, а гроші отримала в борг від її чоловіка до цього в червні 2013 року. В грудні кошти ОСОБА_4 вони вже не передавали. 10.06.2013 року, коли їй передавала кошти в борг, розписку не брали, так як повірили їй, що вона поверне гроші.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він був присутнім при передачі ОСОБА_4 коштів ОСОБА_1, це було в 2013 році. ОСОБА_4 приїхала до позивача за місцем мешкання і він передав їй в борг гроші в розмірі 150 000 грн. та він бачив факт передачі коштів. Вона отримала кошти не під розписку. Він знав ОСОБА_4, до цього вони торгували на ринку. Знав її з 2011 року. У нього вона також брала гроші в борг, однак кожного разу вчасно повертала. Останнього разу він ОСОБА_4 передавав гроші в борг на придбання квартири її доньки. При передачі ОСОБА_4 грошей в борг ОСОБА_1 також була присутня його жінка.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що до нього звернувся ОСОБА_1 з приводу обшивки споруди і він виконував будівельні роботи. Він стояв біля воріт, коли під'їхала ОСОБА_4 та повертала позивачу якісь гроші. Він був в той час, коли ОСОБА_4 писала розписку. Він бачив як вона заходила в будинок ОСОБА_1, але як вона писала розписку він не бачив. Йому стало відомо про це від позивача.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що в січні 2014 року її матері ОСОБА_4 подзвонила жінка та заказала велику партію молока. Коли вони поїхали відвозити молоко, у її матері вкрали сумку з грошима та документами. Через деякий час матері подзвонив невідомий чоловік і повідомив, що знайшов сумку. Із сумки вкрали зразок розписки. Коли вкрали сумку, вони в міліцію не зверталися. Квартиру її мати не покупала. В борг її мати у ОСОБА_1 гроші не брала. Їй невідомо, що було написано у розписці.

Суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_13, так як вона є донькою відповідачки ОСОБА_4 та може бути зацікавлена в результатах розгляду даної цивільної справи.

Факт того, що ОСОБА_4 неодноразово отримувала від ОСОБА_1 в борг грошові кошти, та на даний час заборгувала позивачу гроші в розмірі 150 000 грн. підтверджується копією вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.11.2014 року та копією протоколом допиту свідка ОСОБА_5 на досудовому слідстві від 26.02.2015 року (а.с. 49-52).

Суд критично ставиться до пояснень відповідачки ОСОБА_4 стосовно того, що в неї на ринку в м. Мелітополі невідомі викрали сумку в якій знаходились документи, гроші та зразок розписки, яку вона носили в сумці, так як дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, по факту крадіжки сумки, в якій знаходились документи, гроші та зразок розписки, ОСОБА_4 звернулася з відповідною заявою до Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області 04.11.2014 року, коли зазначена цивільна справа вже була на розгляді в суді, що підтверджується повідомленням слідчого СВ Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області. Отже, суд не приймає цей факт, як належний доказ, стосовно викрадення у відповідачки оригіналу розписки від 13.12.2013 року.

Твердження відповідачки ОСОБА_4 про те, що вона не брала в борг гроші у позивача ОСОБА_1 та не писала ніякої розписки, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, так як відповідачка ОСОБА_4 не надала суду ніяких достовірних даних, підтверджуючих її позицію в судовому засіданні.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 дійсно взяла в борг у позивача ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 150 000 грн., згідно наданої суду розписки.

Дана розписка була написана власноручно відповідачкою ОСОБА_4 та в розписці знаходиться її особистий підпис.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 1048 ч.1 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з договору позики від 13.12.2013 року відповідачка отримала в борг суму грошей в розмірі 150 000 грн. під 10% річних.

В зв'язку з чим, вимоги позивача про стягнення процентів за користування коштами в розмірі 30 000 грн. підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідачки ОСОБА_4, з вимогами про повернення йому коштів, однак на даний час відповідачка ОСОБА_4 не повернула грошові кошти у розмірі 150 000 гривень та процентів за користування коштами в розмірі 30 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони і понесені нею документально підтверджені судові витрати.

При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 1 800 гривень (а.с.1).

Таким чином, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування суми боргу законна, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 11, 629, 1046 - 1050 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Новоданилівка, Якимівського району, Запорізької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Мелітополя, Запорізької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 суму боргу за договором позики від 13.12.2013 року в розмірі 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Новоданилівка, Якимівського району, Запорізької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Мелітополя, Запорізької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 проценти за користування коштами в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Новоданилівка, Якимівського району, Запорізької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Мелітополя, Запорізької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 суму судового збору в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Л. В. Притуло