Справа № 201/2140/15-ц
Провадження №2/201/1347/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви про забезпечення позову

10 лютого 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Брага А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №201/2140/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» про розірвання договору та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2015 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Ньюз Тревел» про захист прав споживачів, в якій позивач просить суд розірвати Договір на туристичне обслуговування № 286693 від 10 січня 2015 року з ТОВ «Ньюз Тревел» та стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 65254,27 гривень в рахунок відшкодування збитків.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду клопотання про забезпечення позову, в якому просила суд накласти арешт на будь-які рахунки ТОВ «Ньюз Тревел», , зокрема: 2701 в АБ «Південний» м. Одеса, МФО 328209; 9518 в Печерській філії КБ «ПриватБанк» м. Київ, МФО 300711; 0201 в АТ «Банк «Фінанси та кредит» м. Київ, МФО 300131 в межах суми позову 65254,27 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог про забезпечення позову позивач посилається на те, що 28 січня 2015 року нею, ОСОБА_1 був поданий позов до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська про розірвання договору на туристичне обслуговування № 286693 з ТОВ «Ньюз Тревел» та відшкодування збитків в сумі 65254,27 гривень. Як стверджує позивач, вона має ґрунтовні підстави вважати, що у відповідача наявна криза ліквідності та він має величезні борги. Дані обставини підтверджуються як повідомленням, викладеним самим відповідачем на сайті компанії, так і поширенням аналогічної інформації в ЗМІ. Виходячи зі змісту обставин, викладених в позовній заяві про розірвання договору на туристичне обслуговування та відшкодування збитків в сумі 65254,27 гривень, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, а також із матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 унормовано, щорозглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9, при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 2 статті 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, окрім причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, а й інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне повернути її позивачу. В обґрунтування такого рішення суд виходив з наступного.

Враховуючи вимоги п. 3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України, заявником не було надано суду жодних доказів на підтвердження наявності сум грошових коштів з визначенням їх розмірів на рахунках відповідача, на які ОСОБА_1 просить суд накласти арешт, що свідчить про абстрактність та невизначеність поданої заяви. Більш того, заявником взагалі не надано жодних доказів на підтвердження факту приналежності обумовлених в заяві розрахункових рахунків відповідачу.

Крім того, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 151 ЦПК України та з огляду на принцип співмірності засобів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами не вбачається можливим визначити співмірність забезпечення позовних вимог та запобігти втручанню або перешкоджанню господарської діяльності відповідача.

Також заявником не було надано суду доказів на підтвердження, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ст. 5 ст. 121 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 208-210, 293 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №201/2140/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» про розірвання договору та стягнення грошових коштів, повернути заявнику.

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом пяти днів шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя : А.В. Брага