________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/6381/15
УХВАЛА

09.12.2015 року

Суддя Київського райсуду м. Одеси Калашнікова О.І., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 В»ячеслава Івановича ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 В»ячеслава Івановича до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 09 грудня 2015 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди.

До позовної заяви представник позивача надав заяву про забезпечення позову, а саме: тимчасового обмеження відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за кордон у зв'язку з наявністю відомостей, що останній має намір виїхати за межі території України та таким чином ухилитися від відшкодування шкоди. Свою заяву представник позивача мотивував тим, що незабезпечення позову може утруднити чи зробить неможливим подальше виконання рішення суду, тому вважає, що такий вид забезпечення позову є абсолютно спів розмірним та адекватним позовним вимогам.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Частина 3 ст.152 ЦПК України вказує, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Згідно практиці Верховного Суду України (ухвала суду від 01.06.2011 р.), зокрема, зазначено, що відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст.152 ЦПК України, серед видів забезпечення позову, визначених у ст.152 ЦПК України, такого забезпечення позову, як вжиття судом тимчасового обмеження особи у виїзді за межі України, не передбачено.

Суддя, вивчив матеріали справи, заяву і вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: у даному випадку судом не встановлено наявність судового рішення, зобов'язання по якому у відповідача є невиконаним, про що зазначено у заяві про забезпечення позову, тому суд вважає, що не існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову про відшкодування шкоди. Крім того, в матеріалах справи відсутні, а також до заяви не додано об'єктивних даних, які підтверджують викладені у заяві обставини, чи дані, які б підтверджували наявність у відповідача закордонних паспортів та намагання ОСОБА_3 виїхати за кордон України, тому правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_3 відсутні.

Відповідно до ст. 16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Це право не може бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Ч.1 ст.60 ЦПК України передбачає кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному випадку відсутні докази, які дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, зробить неможливим у подальшому виконання можливого рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153, 210 ЦПК України, Постанова Пленуму Верховного Суду України N 9 Від 22.12.2006 Року «Про Практику ОСОБА_4 Цивільного Процесуального Законодавства ОСОБА_5 Про Забезпечення Позову» -

УХВАЛИВ:

Представнику позивача ОСОБА_1 В»ячеслава Івановича ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову по справі 520/16252/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Калашнікова О. І.