РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа №668/16652/14-ц

Пров. №2/668/272/15

26.02.2015

Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді - Гаврилова Д.В.,

при секретарі - Абович Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Крім позивача в даній квартирі зареєстровані ОСОБА_3 (син), ОСОБА_2 та ОСОБА_4, 2006 р.н. (онук). ОСОБА_2 в 2012 році виїхала з квартири, її місце знаходження на даний час не відоме та родинні стосунки з сім'єю вона не підтримує. Перебування відповідача на реєстраційному обліку спричиняє позивачеві додаткові витрати на утримання житла, а також ускладнює реалізацію його права власності на квартиру.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 (витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно, свідоцтво про право власності на нерухоме майно).

Крім позивача в даній квартирі зареєстровані: ОСОБА_3 - син, ОСОБА_2 - невістка та ОСОБА_4 - онук (довідка ЖЕК № 83 від 21.11.2014 року).

20.04.2012 року рішенням Суворовського районного суду м. Херсона шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04.10.2013 року місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначено з батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 пояснили, що дійсно відповідач з 2012 року не проживає в квартирі позивача, в ній не з'являється та особистих речей не має.

Згідно рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 19.03.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням було залишено без задоволення, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що позов є передчасним, та доказів того, що відповідач більше року не проживала у спірній квартирі позивача не було надано. З цими висновками погодився і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Таким чином, враховуючи висновки судів у справі № 668/13924/13-ц, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не проживає у квартирі позивача більше року, сторони не спілкуються, а відтак ОСОБА_2 втратила право користування зазначеною квартирою.

Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243,6 грн. та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 90 грн.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4) такою, що втратила право користування житлом у квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 243,6 грн. та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 90 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяГаврилов Д. В.