Справа № 487/7159/15-ц
Провадження № 2/487/2845/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23.11.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О. Г.,

при секретарі Кожині В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

08.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, через різницю їхніх характерів, різного світогляду. В їх стосунках не залишилось більше почуттів, що робить шлюбні відносини неможливими. В звязку з цим збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача.

До судового засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові, підтвердив, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачка до судового засідання не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, шляхом подання оголошення в газету «Рідне Прибужжя» редакції № 43 від 22 жовтня 2015 року, причину неявки суду не повідомила.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

15 липня 1986 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-ФП № 098307 виданим повторно 04.10.2013 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 262. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу немає.

Спільне життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не склалося, шлюбні відносини між ними були фактично припинені біля 14 років тому. Протягом останнього часу спільного життя в родині були постійні конфлікти які переростали у сварки, через різницю в характерах та світогляді. В стосунках позивача та відповідачки не залишилось більше почуттів, що робить шлюбні відносини неможливими. В результаті цього збереження шлюбу є недоцільним та суперечить інтересам позивача. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим.

Відповідачка ОСОБА_2 проти розірвання шлюбу не заперечує, зберігати шлюб вважає недоцільним, проте до органів реєстрації актів громадянського стану йти відмовляється, оскільки вважає, що цим має займатись позивач. Тому в органах реєстрації актів громадянського стану розірвання шлюбу зробити неможливо.

За такого, суд вважає, що їх сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст. 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований «15» липня 1986 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 262.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Г. Разумовська