Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Журавель В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу «Мрія» про стягнення орендної плати, за касаційною скаргою представника Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу «Мрія» - Чабанюка Вадима Станіславовича на рішення Балтського районного суду Одеської області від 05 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу «Мрія» (далі - СБК «Мрія») про стягнення орендної плати.

На обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що 26 грудня 2003 року між нею та СБК «Мрія» було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого позивачка передала відповідачу земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення загальною площею 7,59 га для ведення сільськогосподарського виробництва, строком на 10 років, на умовах сплати орендної плати натуроплатою в розмірі 10 % щороку не пізніше 30 листопада поточного року.

Посилаючись на те, що СБК «Мрія» свого обов'язку не виконав та не сплатив орендну плату за 2013 рік відповідно умов договору оренди землі, ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача натуроплату та визначену положенням спірного договору пеню за порушення термінів сплати орендної плати.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 05 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2014 року, позов задоволено. Стягнуто з СБК «Мрія» на користь ОСОБА_4 натуроплату у вигляді 2 000 кг зерна пшениці, а у випадку відсутності зерна стягнути 3 000 грн, 2 400 кг кукурудзи, а у випадку відсутності зерна стягнути 2 640 грн, 200 кг зерна соняшника, а у випадку відсутності зерна стягнути 600 грн, 1 778 грн 40 коп. пені, 243 грн 60 коп. витрат, понесених на сплату судового збору та 250 грн витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

У касаційній скарзі представник СБК «Мрія» - Чабанюк В.С. просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що СБК «Мрія» не виконав умови договору, що полягало у невиплаті орендної плати у 2013 році, в зв'язку із чим відповідач зобов'язаний сплатити ОСОБА_4 орендну плату за 2013 рік натуроплатою, а також пеню.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При вирішенні справи судом першої інстанції встановлено, що умовами договору оренди земельної ділянки від 26 грудня 2003 року, укладеного між ОСОБА_4 та СБК «Мрія» передбачено, що за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірах: натуральна 10 %.

Пунктом 2.1. вищевказаного договору оренди земельної ділянки, передбачено зобов'язання орендаря, у разі несвоєчасної виплати орендної плати, сплачувати пеню у розмірі 0,3 % від суми недоїмки за кожний день прострочення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», в редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин визначено, що орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах.

Відповідно до ч. 2 ст. 410 ЦК України землекористувач зобов'язаний вносити плату за користування земельною ділянкою, а також інші платежі, встановлені законом.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору або актів цивільного законодавства.

Однак всупереч ст. ст. 212 - 214 ЦПК України суди, задовольняючи позов та встановивши те, що умовами спірного договору оренди визначено справляння орендної плати в натуральній формі, не визначили та достеменно не з'ясували її вигляд, розмір і обсяг, який вірогідно повинен бути взятий за основу при її підраховуванні, при цьому, вказуючи конкретний розмір натуроплати, що підлягає стягненню з відповідача не обґрунтували такого свого висновку та не зазначили з чого виходили при його визначенні, оскільки умовами укладеного між сторонами договору розмір орендної плати визначено нечітко і підтвердження про проведення у певній формі орендної плати за минулі роки або іншим орендодавцям за укладеними із СБК «Мрія» аналогічними договорами в матеріалах справи відсутні, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки допущені судами при вирішені цієї справи порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, тому судові рішення повинні бути скасовані, а справа - передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу «Мрія» - Чабанюка Вадима Станіславовича задовольнити частково.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 05 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: Є.П. Євграфова
О.І. Євтушенко
В.І. Журавель
О.М. Ситнік