Провадження № 2/185/594/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря Клипач А.А.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2014 року позивач звернувся з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 19 липня 2013 року внаслідок ДТП був пошкоджений належний йому автомобіль НОМЕР_1. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПАТ «СК «Україна».

Матеріальна шкода, завдана внаслідок ДТП згідно висновку експертного автотоваровідчого дослідження становить 22513 грн 08 коп, втрата товарної вартості автомобіля 3424 грн 19 коп, за проведення автотоваровідчого дослідження він сплатив 1100 грн, за виготовлення дубліката пошкодженого під час ДТП номерного знаку 300 грн. Також внаслідок ДТП був пошкоджений радіатор, у зв'язку з чим необхідно залиття охолоджуючої рідини тосол та дистильована вода, вартість яких становить 317 грн.

12 лютого 2014 року позивач отримав страхове відшкодування у розмірі 17428 грн 81 коп, яке є меншим за розмір, визначений висновком експертного автотоваровідчого дослідження.

Тому позивач просить:

- стягнути з СК «Україна» страхове відшкодування з урахуванням індексу інфляції у розмірі 2022 грн 10 коп, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 495 грн 93 коп,

- стягнути з ОСОБА_2 суму франшизи 500 грн, величину втрати товарної вартості автомобіля 3424 грн 19 коп, у відшкодування матеріальної шкоди 617 грн, у відшкодування моральної шкоди 6000 грн,

- стягнути з відповідачів судові витрати: за проведення автотоварознавчого дослідження 1100 грн, судовий збір 243 грн 60 коп.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, зазначивши, що дійсно позивачем отримана від відповідача сума 500 грн в рахунок франшизи.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні позов визнали частково в сумі втрати товарної вартості автомобіля 3424 грн 19 коп.

Представник відповідача «СК «Україна» у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.53).

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 є власником автомобіля НОМЕР_1 (а.с.10-11).

Постановою Павлоградського міськрайонного суду від 13 липня 2013 року (а.с.9) ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 19 липня 2013 року, керуючи автомобілем ОСОБА_5 номерний знак НОМЕР_2 по вул.Дніпровській у м.Павлограді Дніпропетровської області, порушив вимоги дорожнього знаку 3.2.3 «Поворот ліворуч заборонено», внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ОСОБА_5 номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Україна» (а.с.12-13).

Правовідносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з положеннями ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

Заява про настання страхового випадку подана 24 липня 2013 року (а.с.13).

У позовній заяві позивач зазначив, що страхове відшкодування в сумі 17 428 грн 81 коп він отримав 12 лютого 2014 року.

31 липня 2013 року за замовленням позивача спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_6 було надано висновок № 172/13 експертного автотоваровідчого дослідження автомобіля НОМЕР_1 (а.с.15-35), згідно з яким вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля складає 22 513 грн 08 коп і включає в себе:

- вартість ремонтно-відновлювальних робіт 12 128 грн 40 коп,

- вартість матеріалів для ремонту 1300 грн 93 коп,

- вартість складових, що підлягає заміні, з урахуванням фізичного зносу 5659 грн 56 коп,

- величина втрати товарної вартості 3424 грн 19 коп.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

За висновком експертного автотоваровідчого дослідження загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 з урахуванням зносу складає 19 088 грн 89 коп.

Сума страхового відшкодування, отриманого позивачем, складає 17 428 грн 81 коп.

Відповідачем ОСОБА_2 добровільно перераховано позивачу суму франшизи 500 грн, що підтверджується наданим оригіналом квитанції.

Копії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 у судове засідання не надано, інформація про ліміт відповідальності страховика та розрахунок суми страхового відшкодування у матеріалах справи відсутні, таким чином сторонами не надано доказів того, що СК «Україна» виплачено страхове відшкодування потерпілому не в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тому слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 різницю між загальною вартістю відновлювального ремонту автомобіля та страховим відшкодуванням: 19088,89 17428,81 = 1660 грн 08 коп, величину втрати товарної вартості автомобіля 3424 грн 19 коп, всього 5084 грн 27 коп.

Витрати, пов'язані з пошкодженням номерного знаку 300 грн та радіатора 317 грн мали бути враховані спеціалістом-автотоварознавцем при визначенні суми заподіяної шкоди, відсутні доказі того, що витрати на виготовлення дублікату номерного знаку та придбання тосолу та дистильованої води пов'язані з ДТП, тому підстав для їх окремого стягнення немає.

Згідно статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином моральна шкода, завдана позивачу пошкодженням автомобіля, підлягає стягненню з особи, винної у вчиненні ДТП, а саме з відповідача ОСОБА_2, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач був позбавлений можливості користуватися автомобілем, витрачав час на пошук можливостей та коштів з метою усунення наслідків пошкодження транспортного засобу, що порушило його звичне життя.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що в частині стягнення моральної шкоди позов підлягає частковому задоволенню в сумі 500 грн.

Сума, сплачена позивачем експерту за проведення автотоварознавчого дослідження не є матеріальною шкодою і не відноситься до судових витрат, тому у цій частині позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди 5084 (п'ять тисяч вісімдесят чотири) грн 27 коп, у відшкодування моральної шкоди 500 (п'ятсот) грн, судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) грн 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

ОСОБА_7