АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 619/4052/14-ц
Провадження № 22ц/790/3086/15 Головуючий 1 інстанції: Остропілець Є.Р.
Категорія: договір міни Доповідач: Коровін С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коровіна С.Г.,

суддів: - Довгаль А.П., Коваленко І.П.,

при секретарі - Огарьовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про визнання договору міни недійсним, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернулася з позовом до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_7 про визнання договору міни недійсним. Позивачка стверджувала, що її дочці ОСОБА_5 належало 53/100 частини будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1. На весні 2012 року у зв'язку із тяжким матеріальним становищем її дочка змушена була погодилася за договором міни провести відчуження 53/100 частин будинку. Договір міни укладено між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та посвідчений 12.06.2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харитоновою Я.М. за реєстраційним № 1778. Позивачка стверджувала, що згідно зазначеного договору відчуження 53/100 частин житлового будинку відбулося за 42 000,00 гривень. Перед укладенням договору міни 53/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, не була проведена експертна оцінка цієї нерухомості. Станом на 12.06.2012 року її донька ОСОБА_7 була у вкрай важкому матеріальному стані, їй терміново потрібні були гроші для погашення боргу. Тому вона була вимушена погодитись під впливом тяжких обставин на невигідний для неї, зокрема, та, взагалі, для її родини правочин.

Позивач також стверджувала, що відповідач ОСОБА_4 скористався тяжким майновим станом її доньки ОСОБА_5 На весні 2012 року вона потрапила у борги і змушена була позичати кошти у ОСОБА_4, який сплатив за неї борг, а вона змушена була передати йому документи на будинок, а потім вимушена підписати договір міни від 12.06.2012 року. Позивачка стверджувала, що договір міни було укладено за підробленим чеком на картину «Райський сад». Зазначену картину її дочка не отримала.

В підтвердження позову ОСОБА_6 посилається на те, що ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до її доньки ОСОБА_5 про її виселення та всієї членів сім'ї (ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_9.) із будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до Звіту про вартість майна від 19.09.2013 року, складеного ПП «Перспектива-Земля», станом на 12 червня 2012 року ринкова вартість 53/100 частини будинку АДРЕСА_1 становила 142 763,00 гривні 00 коп.

У вказаному будинку проживає позивачка її донька та син, це їхнє єдине житло. Її донька ОСОБА_7 вчинила договір міни без її відому та відому її брата, під впливом тяжких обставин. Наміру продавати будинок за 42 000.00 гривень ні вона, ні її донька ОСОБА_7 точно не мали, враховуючи також те, що його реальна ринкова вартість значно більша - на 100 000,00 гривень, ніж передбачено у договорі міни від 12.06.2012 року, а картинами вони зовсім не цікавляться і навіть не мають уявлення, як виглядає картина, вказана у договорі міни. Маються докази того, що така картина взагалі не існує та ніколи не існувала.

Раніше її донька ОСОБА_7 зверталася до суду з позовом про визнання договору міни недійсним, однак з підстав обману (ст. 230 ЦК України), однак в задоволенні позову з цієї підстави було відмовлено, а Апеляційний суд Харківської області в ухвалі від 18.03.2014 року встановив, що «ОСОБА_7 позову про визнання договору міни недійсним з підстав передбаченій ст.233 ЦК України не заявляла і не позбавлена такої можливості». Отже, це позов подається з тих підстав, що не розглядались у суді раніше.

Вказаний договір міни порушує її права, адже ОСОБА_7 є її донькою, а відчужена нею частина будинку ОСОБА_10 - це єдине житло їхньої родини, що підтверджується відповідним актом депутата Дергачівської міської ради Харківської області ОСОБА_11

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_6 позов підтримала в повному обсязі, просила суд визнати недійсним Договір міни 53/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 укладений з ОСОБА_4 та посвідчений 12.06.2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харитоновою Я.М. за реєстраційним № 1778, з підстави, ст.233 ЦК України як правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах.

Відповідач та його представник, яка брала участь в судовому засіданні, проти позову заперечували, посилаючись на те, що донька позивачки - ОСОБА_12 знаходилася в адекватному стані і відповідала за свої дії. Також приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харитоновою Я.В. було перевірено дієздатність сторін договору та роз'яснено ОСОБА_5 її права та наслідки укладення Договору міни 53 100 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

Третя особа ОСОБА_7 позовні вимоги визнана визнала в повному обсязі, вказала суду, що 12 червня 2012 року 2008 року між нею, та ОСОБА_4 було укладено договір міни 53/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харитоновою Я.В., зареєстровано в реєстрі за № 1778. Проте, її волевиявлення не було вільним, а правочин вчинено під впливом омани та шахрайства. Підчас нотаріального посвідчення договору міни 12.06.2012 року вона перебувала у важкому психологічному стані також при укладенні договору вона знаходилась в тяжкому матеріальному стані у зв'язку з борговими зобов'язаннями перед ОСОБА_4 Крім того вона не могла продати своє єдине житло, що помилялась щодо правочину, прав та обов'язків сторін, наслідків укладеної угоди, яку ніби - то вчинила під впливом обману з боку ОСОБА_4, оскільки той їй не передавав гроші в розмірі 42 000, 00 гривень в якості плати за договором, а в якості кредиту. Також не отримувала ніякої картини. Про наявність підписаного договору міни вона дізналася від ОСОБА_4, який звернувся до неї з вимогою про виселення із будинку.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, допущена неправильність встановлення всіх обставин по справі, не надано оцінки жодному доказу позивача.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що у будинку АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності, на підставі договору дарування, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області за реєстраційним № 2-3127 від 26.09.2003 року, дочці ОСОБА_5 належало 53/100 частин житлового будинку з надвірними будівля.

Судом було встановлено, що між донькою позивачки - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 12.06.2012 року укладено договір міни 53/100 частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями АДРЕСА_1, який посвідчено приватним . нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харитоновою Я.В., зареєстровано в реєстрі за № 1778. Згідно зазначеного договору 53/100 частини житлового будинку, з відповідною частиною надвірних будівель в Харківській області, Дергачівському районі по АДРЕСА_1 , що належить на підставі договору дарування ОСОБА_5 обмінюється на витвір образотворчого мистецтва картину «Райський сад» виконану автором Робертсоном в 2012 році. Обмін робиться з доплатою за суму еквівалентну 5146,25 доларів США, що по курсу НБУ є 41170 грн. , які разом з вказаною в договорі картиною ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_4 ще до підписання договору. Картина та доплата є особистою власністю ОСОБА_4

В договорі зазначено, що сторони домовилися, що вартість майна складає 42000 грн., а вартість картини - 830 грн. крім того в договорі зазначено, що ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_4

Відповідно до ч.ч. І - 4 ст.715 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на край невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Із тексту оспорюваного договору вбачається, що ОСОБА_7 з ОСОБА_4 укладаючи договір міни, діяли свідомо і добровільно, на власний розсуд, без будь-якого примусу, як фізичного, так і психічного, бажаючи реального настання правових наслідків.

Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харитонова Я.М. при посвідченні договору міни перевірила обсяг цивільної дієздатності та правоздатності сторін, встановила дійсний намір правочину.

ОСОБА_7 підтвердила, що вона має намір обміняти належну їй частину житлового будинку на квартиру з доплатою. При цьому ОСОБА_7 розуміла значення своїх дій і діяла без всякого примусу. Після розрахунку ОСОБА_7 підтвердила, що всі гроші та картину вона отримала.

Після цього сторони підписали договір.

Суд вважає, що боргові зобов'язання ОСОБА_7 перед ОСОБА_4 не є тяжкою для неї обставиною при укладанні договору міни. Крім того позивачка не надала суду докази що у неї були боргові зобов'язання перед ОСОБА_4

Доводи ОСОБА_3 про те, що її донька ОСОБА_7 не отримала від ОСОБА_4 грошові кошти є безпідставними, оскільки у договорі міни від 12.06.2012 року зазначено, що 42 000, 00 гривень та витвір образотворчого мистецтва - картину «Райський сад» автора Робертсона ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_4 ще до підписання договору.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладаючи договір міни, діяли свідомо і добровільно, на власний розсуд, без будь-якого примусу, як фізичного, так і психічного, бажаючи реального настання правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуте згоди.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. З, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Угоди, встановлені ст. 233 ЦК України, визнаються судом недійсними при наявності двох умов: а) особа уклала угоду під впливом важкої для неї обставини; б) умови угоди украй невигідні для цієї особи. Хто був ініціатором такої угоди (сам потерпілий або інша сторона угоди) при цьому значення не має.

Під важкими обставинами розуміється важке матеріальне положення особи, що може виражатися у відсутності коштів, необхідних для нормального існування людини, наприклад для придбання предметів першої необхідності (продуктів харчування, ліки і так далі). Це може бути обумовлено не лише станом самої фізичної особи, але і положенням його близьких (наприклад, хвороба дружини, батьків, дітей і так далі).

Позивачкою, яка не є стороною оспорюваного правочину, не довела суду, що її дочка уклала договір під впливом тяжких обставин та вкрай невигідних умовах вчинення правочину. Доводи позивача про те, що ОСОБА_5 не отримала за договором міни картину та грошові кошти спростовуються письмовим доказом - договором міни, який підписано ОСОБА_5 власноручно і посвідчений приватним нотаріусом Харитоновою Я.М. (а.с.3). З договору міни вбачається, що сторони договору погодилися про загальну вартість будинку в 78364 грн. згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №34456465, виданого Дергачівським Комунальним підприємством інвентаризації «Інвенрос» 12 червня 2012 року. Згідно договору міна 53/100 частин будинку здійснена за 5146,25 доларів США, що відповідає 41170 грн. Фактично сторони домовилися про вартість майна складає 42000 грн., а вартість картини - 830 грн. При таких обставинах зробити висновок, що міна майна здійснена на вкрай невигідних для ОСОБА_5 умовах і за значно заниженою ціною підстав немає. Доводи позивача про те, що її дочка за договором міни взагалі е отримали ані грошей ані картини не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Крім того є підставою для оспорення договору з інших підстав.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права; підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: