У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі :

головуючого судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Якимчук І.В.,

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному заяву ОСОБА_1 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення суду від 10 серпня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог Першої рівненської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог Першої рівненської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним.

Рішенням Рівненського міського суду від 10 серпня 2012 року позов ОСОБА_2 був задоволений повністю. Дане рішення набрало законної сили.

09 лютого 2015 року ОСОБА_1 представляючи інтереси ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Рівненського міського суду за нововиявленими обставинами. В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що однією з обставин покладених в основу судового рішення суду було те, що згідно із Актом посмертної судово-психіатричної експертизи №342/07 від 23.05.2007 р., ОСОБА_4, 10 травня 2006 року під час складання заповіту не була спроможна усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Разом із тим, на даний час є документи, які спростовують наведений вище висновок суду, і є у справі нововиявленою обставиною, а саме отриманий нею 10 січня 2015 року у межах кримінального провадження № 0000261 згідно із Постановою слідчого про надання потерпілому доступу до результатів експертизи від 10.01.2015 р. - Акт судово-психіатричного експерта № 559 (дата проведення експертизи 22.10.2014 р., дата друку 31.10.2014 р.) комісії у складі Голови комісії - Головного лікаря ХОПЛ № 1, судового психіатра-експерта ОСОБА_5, лікарів судових психіатрів-експертів ОСОБА_6, ОСОБА_7 Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1.

Відповідно до висновків експертів, зроблених у акті «ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, при житті психічними захворюваннями не страждала. ОСОБА_4 під час складання заповіту 10 травня 2006 року могла усвідомлювати свої дії та керувати ними».

Таким чином, висновки Акту судово-психіатричного експерта № 559 від 22.10.2014 р. повністю спростовують висновки Акту посмертної судово-психіатричної експертизи № 342/07 від 23.05.2007 p., покладеного в основу судового рішення та висновки суду про те, що волевиявлення заповідача ОСОБА_4 при складанні заповіту 10.05.2006 р. не було вільним, не відповідало його волі, що відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України є підставою для визнання заповіту недійсним.

Вважає, що рішення Рівненського міського суду від 10 серпня 2012 року підлягає перегляду у зв'язку із нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні заявник заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами підтримала повністю.

Позивач по справі та представник третьої особи повідомлялись судом про час і місце судового засідання, але з невідомих для суду причин в судове засідання не зявились, за таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без участі позивача та представника третьої особи.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1, дослідивши матеріали цивільної справи та додані до заяви матеріали, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане. Вказаний перелік є вичерпним.

Крім того, нововиявленою обставиною є фактична обставина, яка має істотне значення, і яка обєктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома всім особам, які брали участь у справі і суду. Нова обставина, що зявилася, або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами.

На переконання суду, ОСОБА_1, в судовому засіданні, не навела обставин, що передбачені ст. 361 ЦПК України і можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 1715/15351/12 вбачається, що рішенням Рівненського міського суду від 20.07.2007 року (суддя Дужич С.П.) позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені повністю та визнано заповіт від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 укладений 10 травня 2006 року і посвідчений державним нотаріусом Першої Рівненської нотаріальної контори, реєстровий номер 2-762, недійсним.

На дане рішення суду ОСОБА_1 три рази подавалась заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. Два рази суд відмовив у перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 21 листопада 2011 року (суддя Музичук Н.Ю.) за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, рішення Рівненського міського суду від 20.07.2007 року (суддя Дужич С.П.) скасував та призначив справу до судового розгляду.

За результатами судового розгляду, 10 серпня 2012 року судом (суддя Музичук Н.Ю.) було прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені повністю, заповіт, вчинений 10 травня 2006 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, посвідчений 10 травня 2006 року державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 за реєстровим № 2-762 на бланку ВСТ № 221859, визнано недійсним.

Дане рішення переглядалось судом апеляційної інстанції та було залишено в силі.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 покликається на наявність Акту судово-психіатричного експерта № 559 від 31.10.2014 р. комісії у складі Голови комісії - Головного лікаря ХОПЛ № 1, судового психіатра-експерта ОСОБА_5, лікарів судових психіатрів-експертів ОСОБА_6, ОСОБА_7 Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 і вважає ці обставини нововиявлені.

Згідно ст. 66 ЦПК України висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, при прийнятті рішення суду від 10 серпня 2012 року, суд оцінював в сукупності докази, які представили сторони в судовому засіданні, в тому числі і акт посмертної судово-психіатричної експертизи від 23 травня 2007 року.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 1715/15351/12, судом встановлено, що акт посмертної судово-психіатричної експертизи від 23 травня 2007 року є чинним і не оспорювався в судовому порядку. Також відсутні встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

Суд вважає, що ОСОБА_1, будучи присутньою в судових засіданнях під час розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог Першої рівненської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним, як представник відповідача, не погоджуючись з актом посмертної судово-психіатричної експертизи від 23 травня 2007 року, мала право заявити клопотання про проведення повторної, комісійної експертизи психічного стану ОСОБА_4, але своїми правами не скористалась.

В той же час звернулась УМВС України в Рівненській області з заявою про вчинення злочину, а саме про те, що невстановленою особою були внесені неправдиві відомості до медично-амбулаторної карти ОСОБА_4

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що станом на даний час органом досудового слідства невідома особа, яка внесла неправдиві відомості до медично-амбулаторної карти ОСОБА_4 не встановлена, обвинувачення нікому не предявлено.

По даному кримінальному провадженні за постановою слідчого проведена психіатрична експертиза та складено акт експерта № 559.

Суд дослідивши ксерокопію акта судово-психіатричного експерта № 559 від 31.10.2014 року не вважає його актом судової психіатричної експертизи в розумінні ст. 66 ЦПК України, оскільки дане дослідження проводилось не по ухвалі суду, а в межах розслідування кримінального провадження.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Посилання заявника на те, що істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі ОСОБА_1, існували на час розгляду справи, судом відхиляються, оскільки наявність акта судово-психіатричного експерта № 559 від 31.10.2014 року не є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Крім того, у ОСОБА_1, була можливість під час судового розгляду цивільної справи № 1715/15351/12 заперечити висновок експертизи і вона могла його оскаржити до моменту постановлення рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 361, 362, 365, 366 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 09 лютого 2015 року про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду від 10 серпня 2012 року, що набрало законної сили, по справі № 1715/15351/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог Першої рівненської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя С.В.Рогозін