АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/604/14-ц Номер провадження 22-ц/786/735/15Головуючий у 1-й інстанції Савинський Г. Б. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Акопян В.І., Мартєва С.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 16 травня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Гирявоїсківецької сільської ради Лохвицького району про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И Л А

У квітні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду із вказаним позовом та просили визнати за кожним з них право власності на 1/2 частину спадкового майна після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, а саме, - земельну ділянку розміром 5,38 га, яка розташовану на землях Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка була передана для сільськогосподарського використання і котра належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, зареєстрований за №260 від 16.11.1999 року та за №803 від 31.07.2000 року відповідно.

В обгрунтування позовних вимог вказували, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, після смерті якого залишилось спадкове майно, до складу якого входила земельна ділянка розміром 5,38 га, яка розташовану на землях Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка була передана для сільськогосподарського використання і котра належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, зареєстрований за №803 року від 31.07.2000 року.

Вказану земельну ділянку прийняли у спадщину ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7, який був сином ОСОБА_5 та їх батьком, а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, після смерті якої залишилось спадкове майно до складу якого входила земельна ділянка розміром 5,38 га, розташовану на землях Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка була передана для сільськогосподарського використання і котра належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, зареєстрований за №260 від 16.11.1999 року.

Зазначають, що від імені ОСОБА_5 заповіту складено не було, а тому вони, як діти ОСОБА_7 за правом представлення являються спадкоємцями першої черги після померлої.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 16 травня 2014 року позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину спадкового майна після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, а саме, - земельну ділянку розміром 5,38 га, яка розташовану на землях Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка була передана для сільськогосподарського використання і котра належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, зареєстрований за №260 від 16.11.1999 року.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину спадкового майна після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, а саме, - земельну ділянку розміром 5,38 га, яка розташовану на землях Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка була передана для сільськогосподарського використання і котра належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, зареєстрований за №803 від 31.07.2000 року.

Непогодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а саме неврахування судом наявності заповіту від імені ОСОБА_5

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішеня, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, після смерті якого залишилось спадкове майно, до скалду якого входила земельна ділянка розміром 5,38 га, яка розташовану на землях Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка була передана для сільськогосподарського використання і котра належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, зареєстрований за №803 року від 31.07.2000 року.

Вказану земельну ділянку прийняли у спадщину ОСОБА_7 та його мати ОСОБА_5 які померли ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що якби на час смерті спадкодавця ОСОБА_5 був живий її син ОСОБА_7, то він би успадкував після неї спадкове майно, а тому позивачі за право представлення являються спадкоємцями першої черги за законом на майно ОСОБА_5

Колегія суддів не може погодитись за таким висновком місцевого суду.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до стю 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до заповіту ОСОБА_5 від 29 березня 2005 року, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 52) остання заповіла усе наявне їй майно ОСОБА_8

Відповідно до довідки виконкому Кухарської сільради Варвинського району Чернігівської облсті на день смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 вона проживала за адресою Чернігівська область, Варвинський район, с. Кухарка. За вказаною адресою також був зареєстрований ОСОБА_8

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, ОСОБА_8 є таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, у тому числі і земельну ділянку розміром 5,38 га, яка розташовану на землях Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

Як підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

За життя ОСОБА_8 заповіту не складав.

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК Укрїни у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №3 матір'ю ОСОБА_8 є апелянт ОСОБА_2

Таким чином, рішенням місцевого суду було вирішенно питання про права апелянта ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

З урахуванням наявності заповітуОСОБА_7 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, відсутні підстави для визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності в порядку спалкування за право представлення на земельну ділянку розміром 5,38 га, яка розташовану на землях Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

Виходячи з викладеного, у зв'язку з неповним з'ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, судом ухвалено помилкове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яке відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1,4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 16 травня 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Гирявоїсківецької сільської ради Лохвицького району про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: Л.М. Хіль

В.І. Акопян

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: