Справа №345/1825/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2015 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуша справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товаритсва «ОСОБА_2 та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, суд -

В С Т А Н О В И В :

що позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, 27.08.2014 року між ним та ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» в особі начальника відділення №85 АТ «ОСОБА_2 та Кредит» було укладено Договір-заяву №300131/101231/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на один місяць в іноземній валюті. За умовами договору-заяви позивач вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2630.2.199054.013 у сумі 10 000,32 доларів США на строк з 27.08.2014 року по 27.09.2014 року. Процентна ставка по вкладу складає 10 % річних.

По закінченню строку дії договору, позивач не вимагав повернення вкладу, а тому строк розміщення Строкового вкладу було продовжено на строк, що дорівнює початковому строку розміщення Строкового вкладу, як це передбачено п.5.2 Договором-заяви.

14.11.2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою достроково повернути всю суму Строкового вкладу. За період з 14.11.2014 року по 30.12.2014 року позивачу було повернуто частину суми вкладу в сумі 3420,00 доларів США, решту суми не було повернути з невідомих причин.

05.03.2015 року позивач письмово звернувся до відповідача з вимогою повернення решти суми Вкладу, яка становить 6580,32 доларів США, однак відповідач по даний час не повернув позивачу суму вкладу з нарахованими відсотками.

А тому просить, стягнути з відповідача 6580,32 доларів США решти грошових коштів (Вкладу) за Договором №300131/101231/1-14 від 27.08.2014 року про банківський строковий вклад депозит «Класік» на один місяць в іноземній валюті, 565,65 доларів США процентів за Договором №300131/101231/1-14 від 27.08.2014 року про банківський строковий вклад депозит «Класік» на один місяць в іноземній валюті за період з 27.08.2014 року по 07.05.2015 року, 143,26 доларів США 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 15.11.2014 року по 07.05.2015 року, 52288,68 доларів США пені за прострочення виконання відповідачем зобовязання відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів», 1742,96 доларів США пені за порушення відповідачем виконання доручення позивача у відповідності до ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити, розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заперечення в якому вказав, що у звязку з прийняттям рішення про введення в ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» тимчасової адміністрації, вимоги ОСОБА_1 як вкладника банку не можуть бути задоволені, оскільки для цього передбачений спеціальний порядок ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

Так у судовому засіданні встановлено, що 27.08.2014 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» в особі начальника відділення №85 АТ «ОСОБА_2 та Кредит» було укладено Договір-заяву №300131/101231/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на один місяць в іноземній валюті. За умовами договору-заяви позивач вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2630.2.199054.013 у сумі 10 000,32 доларів США на строк з 27.08.2014 року по 27.09.2014 року. Процентна ставка по вкладу складає 10 % річних.

27.08.2014 року позивачем було внесено на вкладний рахунок №2630.2.199054.013 суму у розмірі 10 000,32 доларів США, що підтверджується меморіальним валютним ордером №40914 (а.с.69).

По закінченню строку дії договору, позивач не вимагав повернення вкладу, а тому строк розміщення Строкового вкладу було продовжено на строк, що дорівнює початковому строку розміщення Строкового вкладу, як це пере5дбачено п.5.2 Договором-заяви.

14.11.2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою достроково повернути всю суму Строкового вкладу. За період з 14.11.2014 року по 30.12.2014 року позивачу було повернуто частину суми вкладу в сумі 3420,00 доларів США, решту суми не було повернути з невідомих причин.

05.03.2015 року позивач письмово звернувся до відповідача з вимогою повернення решти суми Вкладу, яка становить 6580,32 доларів США, однак відповідач по даний час не повернув позивачу суму вкладу з нарахованими відсотками (а.с.70).

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо повернення депозитних коштів в сумі 6580,32 доларів США є обґрунтованими, не спростовані доказами зі сторони відповідача та підлягають до задоволення.

Що стосується вимог в частині стягнення відсотків, то дані вимоги є також обґрунтованими, оскільки ст. 1061 ЦК України передбачено, що банк виплачує кредиторові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Позовна вимога в частині стягнення пені в сумі 52288,68 доларів США за прострочення виконання відповідачем зобовязання відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів», 1742,96 доларів США за порушення відповідачем виконання доручення позивача у відповідності до ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», то суд вважає дану вимогу не обґрунтованою, виходячи з такого.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором укладеним між сторонами виплата пені не обумовлювалась.

Главою 71 та 72 ЦК України, які регулюють дані правовідносини спору, передбачено відповідальність банку перед клієнтом в частині виплати депозиту та нарахованих процентів (1058 стаття та загальна стаття 526 щодо зобов'язань).

За невиконання даних зобов'язань банку щодо повернення вкладу клієнту слід застосовувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, що передбачено ч.2 ст.625 ЦК України, саме такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у справі від 25.12.2013 року (№6-140цс13).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень зазначеної норми наслідки прострочення, боржником грошового зобов'язання у вигляді нарахування на суму боргу й встановлені договором проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються по день виконання боржником рішення суду та сплати коштів на примусове виконання такого рішення.

Застосування позивачем норм Закону України «Про захист прав споживачів» не є вірним, оскільки в даних правовідносинах позивач є сам кредитором і надав свої кошти банку в користування, а не отримав їх по кредитних зобов'язаннях як споживач банківських коштів. Тому, нарахування ним пені у розмірі не є обґрунтованим.

Також суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що в банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_3, а тому задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку не здійснюється, оскільки банк зобов'язаний був повернути вклад 05 березня 2015 року, а тимчасова адміністрація у банку була запроваджена з 18.09.2015 року до 17.12.2015 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Ураховуючи те, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а є платою за користування грошима.

На підставі викладеногост.10, 60, 11, 526, 058, 1060, 1061 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» (ідентифікаційний номер 09807856, місцезнаходження: 04050,м.Київ, вул.Артема,буд.60) в користь ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 6580,32 доларів США решти грошових коштів (Вкладу) за Договором №300131/101231/1-14 від 27.08.2014 року про банківський строковий вклад депозит «Класік» на один місяць в іноземній валюті, 565,65 доларів США процентів за Договором №300131/101231/1-14 від 27.08.2014 року про банківський строковий вклад депозит «Класік» на один місяць в іноземній валюті за період з 27.08.2014 року по 07.05.2015 року, 143,26 доларів США 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 15.11.2014 року по 07.05.2015 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» (ідентифікаційний номер 09807856, місцезнаходження: 04050,м.Київ, вул.Артема,буд.60) в користь держави 3654,00 грн. судового збору.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: