Справа №485/381/14-ц 11.03.2015 11.03.2015 11.03.2015
Провадження №22-ц/784/624/15 Головуючий у першій інстанції - Лисенко М.Є.
Категорія 5 Доповідач апеляційної інстанції - Крамаренко Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої: Крамаренко Т.В.,

суддів: Буренкової К.О., Кутововї Т.З.,

із секретарем судового засідання: Свіщуком О.В.,

за участю: відповідача - ОСОБА_3 його представника - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_5, ОСОБА_3

на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,

в с т а н о в и л а:

В лютому 2014 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.

Позивач зазначав, що 11 жовтня 2012 року відповідачем йому було завдано тяжкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми. Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2012 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень йому встановлено 3 групу інвалідності довічно, у зв'язку з чим його було переведено на іншу нижчеоплачувану роботу.

Посилаючись на викладене та остаточно уточнивши позовні вимоги позивач просив суд, стягнути з відповідача на його користь одноразово в рахунок відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров'я втрачений заробіток за період з 8 квітня 2013 року по 31 грудня 2014 року у розмірі 26 549,46 грн. та стягувати щомісячно 1264,26 грн. починаючи з січня 2015 року, а також стягнути витрати на правову допомогу у сумі 3000 грн.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 січня 2015 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 одноразово втрачений заробіток у розмірі 19710,46 грн. у рахунок відшкодування шкоди, завданою ушкодженням здоров'я за період з 8 квітня 2013 року по 31 грудня 2014 року та стягувати щомісячно 1264,26 грн., починаючи з 1 січня 2015 року і довічно, а також стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 1800 грн. на правову допомогу. Вирішено питання про судовий збір.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення норм матеріального права просив рішення суду змінити та стягнути з відповідача на його користь одноразово 26 549,46 грн. втраченого заробітку внаслідок ушкодження здоров'я за період з 8 квітня 2013 року по 31 грудня 2014 року та 3000 грн. на відшкодування правової допомоги.

Відповідач, в своїй апеляційній скарзі посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, просив про його скасування та ухвалення нового рішення, яким стягнути з нього на користь позивача шкоду одноразово у розмірі 13 751,04 грн. та щомісячно стягувати по 800 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 11 жовтня 2012 року близько 01-00 год., знаходячись біля будинку АДРЕСА_1, в ході конфлікту на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 дерев'яним предметом схожим на біту не менше одного удару в ліву тім'яну частину голови, тим самим спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми.

За вказані умисні дії ОСОБА_3, за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2012 року визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо протягом 2-х років іспитового строку не вчинить нового злочину і відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов'язки (а.с.7-8).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Частинами 1, 3 ст. 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Згідно з ч. 1 ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно висновку медико-соціально експертної комісії, 31 січня 2013 року ОСОБА_5 встановлено 3 групу інвалідності довічно та протипоказана праця зі значними фізичними навантаженнями, тривалим ходінням. Показані легкі та помірні види праці (а.с. 5-6,22).

Висновком судово-медичної експертизи №119-К від 10 листопада 2014 року, встановлено, що внаслідок черепно-мозкової травми у вигляді помірного вираженого гипертензіоно-лікворного, цефалгіческого синдромів на фоні посттравматичного дефекту кісток своду черепу визвали у ОСОБА_5 стійку втрату загальної працездатності у розмірі 40% (а.с.81-85).

Згідно копії трудової книжки, ОСОБА_5 з 21 грудня 2011 року працював монтером колій 2-розряду Каховської дистанції колії Одеської залізниці, після отримання тілесних ушкоджень 7 лютого 2013 року тимчасово переведений техніком у 13 цех, а з 8 квітня 2013 року працює розподілювачем робіт виробничо-технічного відділу вказаного підприємства (а.с.49-50).

Відповідно до довідки, виданої Каховською дистанцією колії Одеської залізниці заробітна плата ОСОБА_5 за три місяці до отримання тілесних ушкоджень становила 9 481,96 грн. ( липень - 4636,59 грн. + серпень - 2005,07 грн. + вересень - 2840,30 грн.), а відтак середній заробіток становить 3160,65 грн. (9481,96:3) (а.с. 14-15).

Після переведення ОСОБА_5 на посаду розподілювача робіт виробничо-технічного відділу Каховської дистанції колії Одеської залізниці, заробітна плата останнього зменшилась та становить : квітень - 1478,39 грн., травень - 1662,34 грн., червень - 1764,73 грн. (а.с. 16-17).

З урахуванням встановленого та положень вказаних норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач, як особа, яка завдала позивачу шкоду ушкодженням здоров'я, внаслідок якого останній став інвалідом і втратив 40% загальної працездатності, повинен відшкодувати позивачу заробіток (дохід) втрачений внаслідок зменшення загальної працездатності.

Таким чином, суд першої інстанцій вірно визначив розмір щомісячного відшкодування у сумі 1264,26 грн. та втрачений заробіток з 8 квітня 2013 року по 31 грудня 2014 року у сумі 26 549,46 грн. ( 3160,65 х21 міс).

Разом з цим, відраховуючи з суми втраченого заробітку сплачені суми за листками непрацездатності у розмірі 6544,02 грн. суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_5 перебував на лікарняному у період з 11 жовтня 2012 року по 11 грудня 2012 року, а втрачений заробіток нараховано з 8 квітня 2013 року по 31 грудня 2014 року, а тому сума 6544,02 грн. відрахуванню не підлягає.

Отже, одноразова сума втраченого заробітку, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 26 549,46 грн.

Крім того, відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

За положеннями статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З наданих позивачем квитанцій вбачається, що ним було сплачено за правову допомогу 3000 грн. (а.с.20,101).

Суд, визначаючи розмір суми витрат на правову допомогу, вірно зазначив, що участь представника позивача у 4-х судових засіданнях становить 2 год.41хв., а відтак розмір суми складає 1307,32 грн. (487,20 грн. х 2 год.41 хв.).

Між тим, нараховуючи 492 грн. за 60 хв., витрачених на ознайомлення з висновком експерта та матеріалами справи суд не звернув уваги на те, що докази на підтвердження вказаних обставин відсутні.

За такого, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1307,32 грн. витрат на правову допомогу.

За таких обставин рішення суду на підставі п.п.1,3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні, шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 одноразово в рахунок відшкодування втраченого заробітку за період з 8 квітня 2013 року по 31 грудня 2014 року у розмірі 26 549,46 грн. та 1307,32 грн. витрат на правову допомогу.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 365,40 грн. (243,60 грн. + 121,80 грн.).

Доводи апеляційної скарги позивача, про те, що судом не враховані витрати на поїздку його представника до м. Миколаєва щодо проведення судово-медичної експертизи, на увагу не заслуговують, докази на підтвердження вказаних обставин в матеріалах відсутні, а крім того такі витрати компенсації не підлягають.

Посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що суд розрахував середню заробітну плату в порушення Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 (надалі - Порядок) не заслуговують на увагу, оскільки вказаний Порядок застосовується при обчисленні заробітної плати при відшкодуванні шкоди особам, які потерпіли від нещасного випадку на виробництві під час виконання трудових обов'язків.

Доводи відповідача про те, що втрачений заробіток необхідно нарахувати за 12 місяців є безпідставні, оскільки втрачений заробіток нараховано з часу переведення позивача на іншу роботу після встановлення інвалідності - 8 квітня 2013 року та до 31 грудня 2014 року ( 21 міс).

Посилання на невідповідність висновку судово-медичної експертизи Закону України «Про судову експертизу» на увагу суду не заслуговують, оскільки доказів на підтвердження вказаного відповідачем не надано.

Інші доводи не спростовують обґрунтованих висновків суду.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 січня 2015 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 одноразово в рахунок відшкодування втраченого заробітку за період з 8 квітня 2013 року по 31 грудня 2014 року у розмірі 26 549,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу у розмірі 1307,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 365,40 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: