Справа № 676/7087/14-ц
Номер провадження 2/676/73/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 р. Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В., за участю секретаря Зінкевич Д.О.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам'янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 06.05.2014 р. близько 22:30 год., відповідачка вигулювала собаку, та через - неприязне, зневажливе ставлення до неї та всіх жителів двору, не зупинила свою собаку, яка на неї накинулась. Відповідачка ображала її та словесно знущалась, коли лежачи від нападу її собаки впала та стала інвалідом І групи, діагноз перепротезний перелом лівої стегнової кістки з зміщенням уламків, не може ходити без сторонньої допомоги. Спричинені тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоров'я. Під час лікування було витрачено: на придбання ліків та лікарських засобів 12765,31 грн. На цьому лікування, ще не завершилося, буду змушена відвідувати лікаря для відновлення ходьби та ніг які були пошкоджені внаслідок травми. Окрім матеріальної шкоди їй було завдано і моральну шкоду неправомірними діями відповідачки оскільки зазнала фізичного болю, було завдано тілесних ушкоджень, було порушено нормальний спосіб життя, змушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладі охорони здоров'я. Завдану моральну шкоду оцінює у 10000 грн. Позивачка просить суд винести рішення яким стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду в сумі 12765,31 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн., судові витрати по справі. В суді позивачка позовні вимоги уточнила, вказала, що коли прогулювалась біля школи НВК № 3 по вул.Панівецька, 13, не встигла дійти до кінця доріжки як на неї вискочила велика собака білого кольору яка була без намордника і поводка, від її поштовху поступилася назад і зачепившись за бровку впала навзнак(а.с.60-61). В суді позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити в повному обсязі. Суду позивачка пояснила, що собака вистрибнула на неї на груди і побігла далі, куди не побачила; дійсно бачила як відповідачка переходила дорогу пр.Грушевського рухаючись від магазину «Діана»; швидка допомога завезла її в лікарню де перенесла операцію, три тижні лежала на витяжці після чого чотири місяці ходила на милицях, витратила значну суму коштів на лікування, позичала кошти у сусідки на лікування, потребує подальшого лікування.

Відповідачка та її представник в суді позов не визнали, просять відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Суду відповідачка пояснила, що разом з донькою в той вечір ходили в магазин «Діана», співмешканець залишився разом із собакою біля забору школи по пр.Грушевського, собака була на повідку; коли вже верталися назад і переходили вулицю то побачили як впала позивачка; чоловік із собакою були в її полі зору до позивачки вони не підходили; коли підійшла до позивачки щоб запропонувати допомогу та почала ображати її, виникла словесна перепалка; позивачка та її син вимагали в неї та чоловіка гроші; швидку і міліцію не дочекались. Представник відповідача в обґрунтування заперечень вказує, що позивачкою та її представником не доведена факт нападу собаки на позивачку, не доведено протиправну поведінку відповідачки та її вину, не доведено розмір заподіяної матеріальної шкоди.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що пригадує як в травні 2014 р. разом із майбутнім чоловіком ввечері сиділи на лавці по пр..Грушевського біля шиномонтажу, чули словесний конфлікт між сторонами, до місця пригоди не підходили, бачили що собака відповідачки була на повідку, собака ні до падіння позивачки ні після до неї не підбігала, позивачка гуляла і просто впала, її підняли таксисти, співмешканець відповідачки був із собакою, собака не гавкала.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що позивачка є її бабусею, в травні 2014 р. йшла з Нової Будови, коли повернула на вул.Панівецьку з пр.Грушевського побачила бабусю сперту біля паркану, біля неї стояла відповідачка і сварилась; бабуся їй пояснила що її збила собака відповідачки; як падала бабуся не бачила, про обставини знає з її слів, бабуся казала що собака її штовхнула, була без поводка.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що є співмешканцем відповідачки; 06.05.2014 р. ввечері разом з відповідачкою, донькою гуляли із собакою, жінка пішла з донькою в магазин; залишився разом із собакою чекати їх біля забору НВК № 3 зі сторони пр.Грушевського; через певний час почувся шерех на який собака гавкнула після цього почув стук по залізу, в цей час жінка вже з донькою верталися, переходили дорогу; побачив що біля паркану лежить жінка до якої підбігли таксисти; коли підійшла співмешканка з нею підійшли до позивачки, почалася сварка, до них підійшов син позивачки який почав вимагати гроші на лікування матері; міліцію чекали 15-20 хвилин після чого не дочекавшись пішли додому.

Свідок ОСОБА_8В, суду пояснив, що сиділи в той вечір біля шиномонтажу з майбутньою дружиною, бачив як позивачка підсковзнулася і впала біля входу в ліцей, чоловік із собакою сидів біля ларьків на відстані 10-15 метрів; собака до бабусі не підходила, була на повідку; відповідачка в той час йшла від магазину «Діана», бачив що до бабусі підійшли таксисти допомогли їй, до них не підходили.

Свідок ОСОБА_9 суду прояснив, що одного вечора дати не пригадує, але було тепло, коди виходив з двору будинку став перекурити, в цей час побачив з протилежного боку вулиці біля МВК № 3 жінку яка гуляла, на неї виплигнула собака породу якої не роздивився; собака була велика, світла, короткошерста; жінка впала, до неї підійшли таксисти які її підняли, потім до цієї жінки підійшла інша жінка в окулярах, почалась сварка, також підішла дівчина в рожевій куртці, до них не підходив, а пішов додому; про слухання справи взнав з оголошення яке висіло декілька днів на стовпі.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що є сином позивачки, в той вечір був вдома коли передзвонила мати та сказала що на неї вискочила собака і вона зламала ногу; коли прибіг на місце пригоди побачив біля матері відповідачку та її чоловіка із собакою яка була без намордника, на поводок не звернув уваги; мати йому пояснювала що йшла попри ліцей біля забору коли із-за рогу вискочила собака; викликав на місце пригоду міліцію, яка приїхала через 20-30 хвилин, після них приїхала швидка, мати відвезли в лікарню.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що в складі бригади швидкої допомоги виїжджав на виклик; позивачка тоді пояснювала, що прогулювалася біля паркану школи коли вибігла собака, злякалась її і впала, скаржилася на болі в лівій нозі; на місці пригоди були працівники міліції; в позивачки виявив перелом шийки стегна, собака жінку не кусала, перелом міг бути від падіння.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що працює фельдшером на станції швидкої допомоги, виїжджала з бригадою на виклик; пам'ятає що позивачка лежала на тротуарі, пояснювала що гуляла раптом вибігла собака, вона налякалася і впала; в жінки виявили перелом шийки бедра, на місці пригоди була міліція.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що в нього на лікуванні в терапевтичному відділенні міської лікарні в травні 2014 р. перебувала позивачка; під час лікування всі металоконструкції купувалися за рахунок її коштів як і інші призначені для лікування медикаменти які зазначені в листку лікарських призначень та листку призначень наркотичних речовин, що місяться в історії хвороби; серед наданих для огляду квитанцій медичних препаратів які надала позивачка є ті які їй призначались при лікуванні, є препарати які могли їй призначатися як замінники, є препарати які могли призначатися для усунення побічних наслідків лікування, а також такі які не можливо визначити оскільки вони в чеках зазначені під узагальнюючими визначеннями, або як «інші».

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, вивчивши матеріали висновку № 2466 за фактом дрібних хуліганських дій, яке мало місце по вул.Панівецькій м.Кам'янець-Подільського, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 3/676/2834/14 за ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_3, матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідачка є власником середньоазіатської вівчарки під кличкою «Гера», ІНФОРМАЦІЯ_1, масть - біла з коричнево-сірим, що підтверджується копією міжнародного ветеринарного паспорту, яка приєднана до матеріалів справи. Середньоазіатська вівчарка відноситься до службових собак.

Позивачка хворіє з 1990-х років, що підтверджується випискою з історії хвороби Хмельницької обласної лікарні за 2002 рік в якій зазначено, що вона «хворіє більше 10 років, захворювання прогресує. Діагноз лівобічний коксартроз 3 ст., контрактури, больовий синдром, ендопротезований правий кульшовий суглоб»(а.с.30). Згідно виписки з історії хвороби позивачки від 09.12.2011 р. виданої «Інститутом травматології та ортопедії АМН України»: «В 2001 р. оперована в 2кл. - ТЕП правого та лівого кульшових суглобів… Після падіння в 2006 р. вивих, та ознаки нестабільності лівого кульшового суглоба, з приводу чого виконано ревізійне ендопротезування - заміна западини на б.ц. Biomet. На початку 2011 р. з'явився біль в лівому кульшовому суглобі, що поступово посилювався. Госпіталізована для ревізійного ендопротезування. Лікування: операція 28.11.2011 р. - ревізійне ендопротезування лівого кульшового суглоба: заміна нестабільної цементної западини на без цементну западину «Zimmer» 68/10… Повний діагноз: двобічний коксартроз, стан після ТЕП обох кульшових суглобів. Асептична нестабільність ацетабулярного компонента нендопротеза лівого кульшового суглоба…». Позивачка є інвалідом першої групи «Б» загального захворювання довічно з 21.05.2012 р., потребує стороннього догляду, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10 ААБ № 577073(а.с.3).

Близько 22 год. 30 хв-н 06.05.2014 р. ОСОБА_1 прогулювалася по вул.Панівецькій в м.Кам'янець-Подільський по алеї біля НВК № 3 де стався нещасний випадок внаслідок чого вона впала. З місця пригоди була позивачка перевезена каретою швидкої допомоги в прийомний покій Кам'янець-Подільської міської лікарні де перебувала на стаціонарному лікуванні з 07.05.2014 р. з 00.20 год. до 28.05.2014 р. з діагнозом перипротезний перелом лівої стегнової кістки з зміщенням уламків. Під час лікування в лікарні їй проведено операційне втручання 14.05.2014 р. МОС платиною. Зазначені обставини підтверджуються випискою з історії хвороби(а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебез-печних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Ч.2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Ч.1 ст. 1195 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Ч.1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ч.1 ст.1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

На думку суду, позов задоволенню не підлягає оскільки позивачем та її представником не доведено що саме собакою яка належить відповідачці завдана позивачці шкода, що є безпосередній причинний зв'язок між діями собаки відповідачки та заподіяною позивачці матеріальною та моральною шкодою, не доведено протиправна поведінка відповідачки, причинний зв'язок між заподіяною матеріальною шкодою(витратами на лікування), моральною шкодою та діями відповідачки.

При цьому суду враховує, що за наслідком розгляду Кам'янець-Подільським МВ УМВС України в Хмельницькій області заяви ОСОБА_6 від 06.05.2014 р. 08.05.2014 р. ДІМ Кам'янець-Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області лейтенантом міліції ОСОБА_14 зроблено висновок(а.с.10) про відсутність ознак кримінального правопорушення. Зазначений висновок позивачкою не оскаржувався, відповідачка до адміністративної відповідальності за порушення правил тримання собак і котів за ст.154 КУпАП за наслідками подій 06.05.2014 р. не притягалась. З пояснень позивачки які вона надала 06.05.2014 р. о/у СКР Кам'янець-Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області пр-ку міліції ОСОБА_15 вбачається що вона «близько 22 год. 30 хв-н прогулювалась по вулиці. На перехресті пр.Грушевського і вул.Панівецької несподівано повз неї пробіг великий собака гавкаючи. Налякалась і від несподіванки впала… Собака великих розмірів, довгошерстна сірого кольору». Під час розгляду справи в суді позивачка змінила пояснення вказавши, що собака вистрибнула на неї на груди, при цьому належних доказів агресивного поводження собаки відповідачки відносно неї суду не надала, не встановлено їх і судом. Пояснення свідка ОСОБА_9 суд оцінює критично оскільки він не міг суду чітко вказати дату коли він бачив випадок як собака наскочила на жінку, до місця пригоди не підходив, сторін не знає, про слухання справи взнав з оголошення. Критично суд оцінює пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_10 які не були безпосередніми свідками події, а тільки знають про обставини які передували травмуванню позивачки з її слів. Крім цього твердження позивачки спростовуються показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5, які суду пояснили, що собака в той вечір була на поводку, відповідачка з донькою в момент коли позивачка впала йшла з магазину «Діана» який знаходиться на протилежній стороні вулиці від місця де впала позивачка. Суд також враховує, що в той момент коли з позивачкою стався нещасний випадок собака була у володінні ОСОБА_7 до якого позивачкою позовних вимог не пред'являлося, а не у володінні відповідачки. Згідно пояснень свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які виїжджали в складі бригади швидкої допомоги на місце пригоди 06.05.2014 р. позивачка їм пояснювала, що впала злякавшись собаки яка раптом з'явилася із-за паркану. Як вбачається із наданих позивачкою медичних документів їй вже декілька разів проводилось протезування лівого кульшового суглобу і після падіння 06.05.2014 р. їй було встановлено діагноз перипротезний перелом лівої стегнової кістки з зміщенням уламків та під час лікування проведено чергове протезування. Твердження позивачки в первинній позвоній заяві, що вона стала інвалідом 1 групи після нападу 06.05.2014 р. собаки відповідачки спростовуються копією довідки МСЕК від 21.05.2012 р.(а.с.3). Не знайшли в суді і підтвердження вимоги позивачки щодо розміру матеріальної шкоди в сумі 12765,31 грн. які витрачені нею на лікування за наслідками подій 06.05.2014 р. При цьому суд враховує, що в наданих суду позивачкою копіях чеках містяться вказівки що це «інші» препарати без їх назв, наприклад від 07.05.2014 р. на суму 15,29 грн.(а.с.72), або міститься узагальнююче визначення препарату як то «анальгетики», «антибіотики», наприклад від 14.05.2014 р. на суму 106,65 грн.(а.с.72). В касових чеках від 07.05.2014 р.(а.с.73) на суму 173,97 грн. та від 13.05.2014 р. на суму 197,80 грн. (а.с.74) взагалі не зазначено які саме лікарські препарати купувались. З пояснень свідка ОСОБА_13 суду вбачається, що з медичних препаратів які зазначені в касових чеках серед лік які призначались згідно листків призначень що містяться в історії хвороби є назви, препарати по яких неможливо встановити чи призначались вони позивачці.

В зв'язку з викладеним вимоги позивачки щодо стягнення з відповідачки матеріальної шкоди в сумі 12765,31 грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн. задоволенню не підлягають в зв'язку із недоведеністю. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 23, 1167, 1168, 1187, 1195 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

На рішення сторонами може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В