Копія Справа № 4-с/326/2/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 р. м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області

в складі головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Сичовій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: 1) визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції Запорізької області з примусового виконання судового наказу № 2-н/326/44/2013 від 20.08.2013 року, виданого Приморський районним судом Запорізької області, неправомірними; 2) скасувати постанову державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.02.2015 року винесену по виконавчому провадженню № 40458454; 3) скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2013 року винесену по виконавчому провадженню № 40458454; 4) зобовязати державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Скарга мотивована тим, що 12.02.2015 року скаржнику стало відомо, що до бухгалтерії ТОВ «АНТ-ЮГ» надійшла постанова державного виконавця ВДВС Приморського районного управління юстиції Запорізької області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.02.2015 року з примусового виконання судового наказу № 2-н/326/44/2013 від 20.08.2013 року, виданого Приморським районним судом Запорізької області, про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Скаржник посилається на той факт, що він не був ознайомлений з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем від 30.10.2013р. за вище вказаним судовим наказом. Окрім того, державним виконавцем були порушені норми ч. 5 ст. 25, ч. 1 ч. 31, п. 3 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні заявник присутній не був, надав на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, просив скаргу задовольнити (а.с.47).

Представник ВДВС Приморського РУЮ у Запорізькій області у судовому засіданні присутній не був, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення на скаргу (а.с.18-20, 46).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно зясувавши обставини справи вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

На підставі ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, за заявою стягувана або його представника про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів скарги та наданих матеріалів виконавчого провадження, 22.10.2013 року на адресу відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції надійшла заява (а.с.41) від ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню судового наказу №2н/326/44/2013, який видано Приморським районним судом Запорізької області 20.08.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з усіх видів заробітку щомісячно, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця до його повноліття (а.с.45)

30.10.2013 виконавче провадження було відкрито, копії постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено сторонам простим листом, у звязку з відсутністю фінансування на поштові відправлення рекомендованої кореспонденції (а.с.40).

20.01.2014р. боржник ОСОБА_1 зявився до ВДВС та був ознайомлений з постановою про відкриття виконавчого провадження, та надав пояснення в якому вказав, що на даний момент ніде не працює, майна рухомого та нерухомого немає та не зареєстровано (а.с.37).

Таким чином, доводи скаржника про те, що він не був ознайомлений з постановою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню судового наказу №2н/326/44/2013, не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються матеріалами справи.

Крім того, доводи скаржника про те, що державний виконавець при отриманні судового наказу №2н/326/44/2013, повинна була винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, так як в судовому наказі відсутній ідентифікаційний код боржника, не заслуговують на увагу.

Як зазначено в постанові Верховного Суду України № 6-45цс14 від 21.05.2014 року вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Таким чином, не зазначення ідентифікаційного номеру боржника, не може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право подавати додаткові матеріали, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження. Стягувачем було надано інформацію про ідентифікаційний код боржника.

29.01.2015р. державним виконавцем було направлено запит до ПФУ про осіб - боржників, які працюють за трудовим договором, згідно відповіді було встановлено, що боржник працює в ТОВ «АНТ-ЮГ» за адресою с. Єлисеївка вул. Надгорна, 35 (а.с.23). Проте, боржник в супереч вимогам ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» вчасно не повідомив державного виконавця про працевлаштування.

Встановивши дані обставини, державним виконавцем 02.02.2015 року було винесено та направлено за місцем роботи боржника постанову про звернення стягнення на заробітну плату (а.с.25), а також постанова про стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій (а.с.26).

Такі дії державного виконавця повністю відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 208-210, 383-387 ЦПК України, ст.ст. 5, 6, 11, 12, 19, 25, 68 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів.

Суддя підпис ОСОБА_5

З оригіналом згідно: суддя Д.О. Каряка

05.03.2015