справа № 2/489/1137/15
Рішення

Іменем України

16 березня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 14.10.1983.

У обґрунтування позову посилається на те, що спільне життя у них не склалося через втрату почуттів один до одного, що призвело до того, що з травня 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, майнових спорів між ними не виникло. Від шлюбу не мають дітей.

У судове засідання сторони не з'явилися. До суду надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності в яких одночасно просили шлюб розірвати.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом із Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, що 14.10.1983 між сторонами Корабельним районним відділом ЗАГС м. Миколаєва зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 589.

Від зареєстрованого шлюбу сторони дітей не мають.

Із змісту позову видно, що спільне життя у подружжя не склалось через втрату почуттів один до одного, у зв'язку з чим шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2014 року. Намірів поновлювати стосунки для подальшого збереження сім'ї сторони не мають.

Відповідно до статей 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, а також те, що їх примирення неможливе, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя та відсутність підстав, які перешкоджали розірванню шлюбу в судовому порядку, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Відповідно до статті 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 14, 60, 62, 212-214 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14.10.1983 Корабельним районним відділом ЗАГС м. Миколаєва (а/з № 589) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.В.Коваленко