АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/193/15 Доповідач - Парандюк Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Кузьма Р. М., Костів О. З.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1; представника ДВС - Дерій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 листопада 2014 року по справі за поданням старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Токарчука М.О., погодженого начальником Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Литвин Р.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року старший державний виконавець Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції Токарчук М.О. за погодженням начальника Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції Литвин Р.М., звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України.

В обгрунтування вимог зазначено, що на виконанні в Другому відділі ДВС Тернопільського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження №560/13 від 17.02.2014 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 02.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа (для громадян України паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка); для іноземних громадян та осіб без громадянства паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства) серії НОМЕР_2, виданий 19.05.2014 року органом 6110, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов"язань, покладених на нього рішенням Тернопільського міськрайонного суду про стягнення аліментів. Сума заборгованості по аліментах станом на 01.10.2014 р. становить 5983,87 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 21 листопада 2014 року подання старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Токарчука М.О., погодженого начальником Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Литвин Р.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний код НОМЕР_1), у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа (для громадян України - паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка); для іноземних громадян та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства) серії НОМЕР_2, виданий 19 травня 2014 року органом 6110, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов"язань, покладених на нього рішенням Тернопільського міськрайонного суду про стягнення аліментів.

Копію даної ухвали направлено ОСОБА_1, Другому відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції та Адміністрації Державної прикордонної служби України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції, посилаючись на те, що суд порушив норми матеріального та процесуального права.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав і пояснив, що аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 не сплачує із-за того, що колишня дружина їх використовує не за призначенням.

Представник 2 відділу ДВС ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнала і пояснила, що заборгованість по аліментах на утримання дочки ОСОБА_6 становить уже 8483,87 грн. Крім того, на виконанні є ще один виконавчий лист по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_8, де заборгованість становить 4180,65 грн.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта, заперечення представника ДВС, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Згідно п.1 ч.1 ст 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом встановлено, що 18.02.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку. У відповідності до вимог закону боржнику надано строк до негайного виконання рішення.

Державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання рішень: направлено запити в реєструючі органи, арешт майна, виклик боржника. Рішення Тернопільського міськрайонного суду про стягнення аліментів не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобов"язань, покладених на нього рішенням суду.

Згідно інформації заступника начальника Управління Державної міграційної служби України №02/14820 від 20.11.2014 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за обліками УДМС України в Тернопільській області документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2, виданим 19.05.2014року, органом 6110.

Згідно з розрахунку заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01.10.2014 року становить в загальній сумі 5983,87 грн.

Відповідно до п.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у виїзді громадян України за кордон може бути те, що діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов"язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України до виконання зобов"язань за рішенням.

Згідно ч.1 ст.377-1 ЦПК України - питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Врахувавши вище викладене, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку щодо у праві тимчасового обмеження ОСОБА_1 у виїзді за межі України до погашення заборгованості по виконавчому провадженню, оскільки останній умисно ухиляється від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 по рішенню суду в розмірі 500 грн. щомісячно і сума заборгованості збільшилась із 5983,87 грн . до 8483,87 грн.., що не заперечуває сам апелянт.

Посилання апелянта на те, що сплату аліментів не проводить в зв"язку з не цільовим використанням дружиною аліментів, колегія не бере до уваги, оскільки ним не представлено жодного підтверджуючого доказу.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 не проводить оплату аліментів і по іншому виконавчому листу по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_8, що також не заперечуває.

Таким чином, ухвала суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права і тому, апеляційний суд вважає, що згідно п.1 ст 312 ЦПК України апеляційну скаргу з мотивів, викладених в ній, слід відхилити, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Т.С. Парандюк