Справа № 713/666/15-ц
Провадження №6/713/6/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Пилип'юка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., заступника начальника ВДВС ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця подання заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника ВДВС Вижницького РУЮ ОСОБА_1, як державний виконавець у виконавчих провадження, звернувся в суд з поданням, про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

В поданні вказував, що на виконанні знаходяться виконавчі листи щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь стягувачів різних форм власності по виконавчим документам.

Зазначав, що згідно виконавчих документів боржник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3. Однак направлені постанови про відкриття виконавчого провадження по всіх вищезазначених виконавчих документах повертаються до відділу з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». При неодноразових виїздах по місцю реєстрації боржника ОСОБА_2, місце його перебування встановити не вдалося. Згідно акту державного виконавця від 15.09.2014 року встановлено, що боржник за вказаною адресою у виконавчих документах зареєстрований, однак не проживає і нерухомого майна на території села за ним не зареєстровано.

З метою повного та фактичного виконання рішення суду, недопущення порушення прав стягувачів та держави просив встановити тимчасове обмеження виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заступник начальника ВДВС ОСОБА_1 в судовому засіданні подання підтримав, просив встановити тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_2.

Суд, заслухавши заступника начальника ВДВС ОСОБА_1, дослідивши матеріали подання, вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Вижницького РУЮ Чернівецької області перебувають наступні виконавчі документи:

виконавчий лист №2-725/12, виданий Вижницьким районним судом 24.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 353396,68 грн., постанова про відкриття виконавчого провадження №35323559 від 21.11.2012 року;

виконавчий лист №713/60/14-ц, виданий Вижницьким районним судом 03.03.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 961,00 грн., постанова про відкриття виконавчого провадження №42822405 від 06.04.2014 року;

виконавчий лист №713/60/14-ц, виданий Вижницьким районним судом 03.03.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 91666,00 грн., постанова про відкриття виконавчого провадження №42822284 від 06.04.2014 року;

вимога №133-17, видана ДПІ у Вижницькому районі 16.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 3669,87 грн., постанова про відкриття виконавчого провадження №41750318 від 30.01.2014 року;

вимога №112, видана УПФУ у Вижницькому районі 19.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 2475,84 грн., постанова про відкриття виконавчого провадження №38310573 від 06.06.2013 року;

виконавчий лист №713/174/13-ц, виданий Вижницьким районним судом 06.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 309,07 грн., постанова про відкриття виконавчого провадження №37699905 від 22.04.2014 року;

виконавчий лист №713/174/13-ц, виданий Вижницьким районним судом 06.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 30907,38 грн., постанова про відкриття виконавчого провадження №37699224 від 22.04.2014 року;

виконавчий лист №2-152/12, виданий Вижницьким районним судом 15.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 62064,50 грн., постанова про відкриття виконавчого провадження №32197491 від 19.04.2012 року;

виконавчий лист №2-384/11, виданий Вижницьким районним судом 19.07.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» 6014,00 грн., постанова про відкриття виконавчого провадження №30283538 від 12.12.2011 року;

виконавчий лист №2-711, виданий Вижницьким районним судом 30.09.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» 9787,71 грн., постанова про відкриття виконавчого провадження №16423720 від 15.12.2009 року;

виконавчий лист №2-112/10, виданий Вижницьким районним судом 18.02.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АКБ «Трансбанк» 347096,77 грн., постанова про відкриття виконавчого провадження №26872572 від 06.06.2011 року;

виконавчий лист №2-111/10, виданий Вижницьким районним судом 18.02.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АКБ «Трансбанк» 146413,90 грн., постанова про відкриття виконавчого провадження №26869785 від 03.06.2011 року;

наказ Господарського суду Чернівецької області №926/156/15 від 13.03.2015 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Дрім Мейкерс» 271536,33 грн., постанова про відкриття виконавчого провадження №47267343 від 20.04.2015 року;

виконавчий лист №713/1339/14-ц, виданий Вижницьким районним судом 09.09.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 57500,00 грн., постанова про відкриття виконавчого провадження №45506853 від 20.11.2014 року;

виконавчий лист №713/1339/14-ц, виданий Вижницьким районним судом 09.09.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 575,00 грн., постанова про відкриття виконавчого провадження №45507112 від 20.11.2014 року.

З копій доданих до подання викликів попереджень вбачається, що ОСОБА_2 викликали у ВДВС Вижницького РУЮ Чернівецької області на 26.11.2014 року, 11.06.2014 року, 16.04.2014 року та 24.09.2014 року, однак доказів про отримання ОСОБА_2 вказаних викликів суду не надано.

Згідно роз'яснень, які містяться у п.7. абз.2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що для обмеження громадянина у праві виїзду за кордон за поданням державного виконавця суду необхідно встановити, що боржник вчиняє дії, які направлені на ухилення від сплати боргу, при цьому має можливості виконати своє зобовязання.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Так, п.5 ч.1 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій, як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Згідно положень ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До подання не надано жодних належних та допустимих доказів про повідомлення боржника про відкриття виконавчих проваджень (ч.1 ст.31 ЗУ «Про виконавче провадження»), а отже і про його обізнаність щодо наявності відкритих виконавчих проваджень та строків їх добровільного виконання та доказів на підтвердження фактів ухилення його від виконання зобов'язань.

Крім того саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням зобов'язань.

Також державний виконавець не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України, та його дії свідчать про намір виїхати за межі України.

У звязку з наведеним, суд прийшов до висновку, що подання заступника начальника ВДВС Вижницького РУЮ Чернівецької області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, ст.33 Конституції України, ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та керуючись ст.ст.10, 60, 208-210, 377-1 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя: І. В. Пилип'юк