АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

22 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна О.М., Деркач Н.М.

за участю секретаря - Ялової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року по справі за поданням начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Никитюка І.П. про оголошення у розшук боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2014 року задоволено подання начальника Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Никитюка І.П. та оголошено у розшук боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з якого, згідно виконавчого листа від 15.04.2014 року по справі №205/1454/14-ц, стягнено на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики в розмірі 63319,07 грн. /а. с. 15/.

З цією ухвалою від 18.12.2014 року не погодився ОСОБА_2 і, через свого представника ОСОБА_5, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу від 18.12.2014 року та постановити нову про відмову в задоволенні подання заявника, посилаючись на те, що вона є незаконною та необґрунтованою, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права. Зокрема, апелянт вважає, що судом не повно з'ясовані фактичні обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи / а. с. 23-26 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу - скасувати та відмовити заявнику в задоволенні його подання про оголошення боржника ОСОБА_2 у розшук з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2014 року начальник Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Никитюк І.П. звернувся до суду з поданням про оголошення у розшук боржника ОСОБА_2 / а. с. 1 /.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2014 року, в силу ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 375 ЦПК України, - задоволено подання начальника Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Никитюка І.П. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 /а. с. 15 /.

Задовольняючи подання про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 суд виходив з того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду в добровільному порядку, його місце проживання невідоме, на виклики до державного виконавця не з'являється та нехтує законними вимогами державного виконавця.

Однак, з такими висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають матеріалам справи та вимогам процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України - розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Звертаючись до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 начальник ВДВС, в підтвердження свого клопотання, надав акт державного виконавця від 25.04.2014 року, згідно якого встановлено, що державним виконавцем Корчагіною Д.В. було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, однак двері їй ніхто не відчини, а сам будинок знаходиться у занедбаному стані. Перевірити майновий стан боржника та фактичне місцезнаходження ОСОБА_2 не вдалося /а. с. 10/.

В матеріалах справи містяться відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області, які надані ВДВС, де зазначено, що боржник ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 /а. с. 9/, тобто боржник проживає за зовсім іншою адресою, але ВДВС не надав суду належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає. Також, державним виконавцем, до подання про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2, долучено копії конвертів, які повертаються на адресу Ленінського ВДВС Дніпропетрвоського МУЮ з відміткою поштового відділення «по даному адресу дом развален» (м. Дніпропетровськ, вул. Покровська, 3) /а. с. 12/, однак жодного акту про вихід державного виконавця стосовно перебування чи проживання боржника за цією адресою не було надано, як і не надано доказів того, що цей будинок є нежилим.

Звертаючись до суду першої інстанції з поданням ВДВС надав довідку Пенсійного фонду України, згідно якої інформація щодо ОСОБА_2 відсутня /т а. с. 11 /, але інших доказів щодо встановлення можливого місця роботи боржника, зокрема звернень до Податкової служби України тощо, - ВДВС суду не надав.

Отже, державним виконавцем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх вимог, як і не доведено ті обставини, на які він посилається в своєму поданні.

Крім того, згідно ст. 375 ЦПК України питання про оголошення розшуку розглядається судом, але, не зважаючи на цю процесуальну норму, питання про оголошення розшуку було розглянуто одноособово суддею. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду від 18.12.2014 року не може залишатись в силі і підлягає скасуванню, а у задоволенні подання начальника Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Никитюка І.П. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 - слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року - скасувати.

Відмовити начальнику Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Никитюку І.П. у задоволенні його подання про оголошення у розшук боржника ОСОБА_2

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ: