АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4317/15 Справа № 202/7414/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лисична Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2015 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Колодяжної Н.Є., Макарова М.О.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2014 р. по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И Л А :

20 листопада 2012 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 грудня 2012 р. позовна заява ПАТ КБ "ПриватБанк" була задоволена частково.

Ухвалою того ж суду від 09 липня 2014 р. заочне рішення скасовано.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2014 р. в задоволені позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-БАНК", ОСОБА_2 про звернення стягнення відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог на тій підставі, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що 26.06.2009 р. між ПАТ КБ " ПриватБанК" та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитно-заставний договір № OD30AD40308774 від 26.06.2009 р., відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 62.444,48 грн., зі сплатою за користування ним 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.06.2014 р.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 26.06.2009 р. між позивачем та ОСОБА_2 був укладений Договір застави рухомого майна - автомобіля ВАЗ, модель: 21703, рік випуску 2008,тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: ХТА4704, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до договору застави Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконавця будь якого із зобов'язань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані.

Крім того, зобов'язання за вказаним договором № OD30AD40308774 від 26.06.2009 р. забезпечено порукою в розмірі 10.000 грн. на підставі договору поруки №167 від 20.10.2010 р., укладеного з поручителем ПАТ "Акцент-Банк".

У звязкуз неналежним виконанням договірних зобовязань станом на 16.11.2012 р. у ОСОБА_2 виникла заборгованість за кредитним договором № OD30AD40308774 від 26.06.2009 р. у розмірі 81.969,85 грн., з якої : 10.719,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2944,31 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом: 250 грн. - ( штраф ( фіксована частина); 3891,42 грн. - штраф ( процентна складова) .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Відповідно до ст.20 Закону України " Про заставу" заставодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави, якщо в момент настання термінів виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

Статтею 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Враховуючи зазначене, а також те, що позивачем не надано суду: - доказу щодо перерахування Банком коштів на рахунок автосалону, - доказів щодо перерахуванням Банком страхових платежів, - не надано оригіналів договору особистого страхування і договору страхування автотранспортного засобу, - не надано відомостей щодо реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження, - не доведено суму заборгованості та - не надано деталізованого розрахунку заборгованості, як доказу правильності нарахування заборгованості за кредитно-заставним договором, - не надано належних доказів повідомлення позичальника та ПАТ "Акцент-Банк" про наявність заборгованості та вимоги погасити кредит (корінця рекомендованого листа або довідки підтвердження посильного) суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2014 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М.Лисична

Судді Н.Є.Колодяжна

ОСОБА_3