Справа № 372/5089/14 Головуючий у І інстанції Кравченко М.В.
Провадження № 22-ц/780/1348/15 Доповідач у 2 інстанції Поліщук
Категорія 49 19.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 7 жовтня 2014 року та до закінчення нею навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Також стягнути 6250 грн. додаткових витрат по оплаті навчання за 1 семестр 2014 року та 1000 грн. за минулий навчальний рік і стягувати з відповідача 1/2 частину витрат по оплаті навчання, які будуть проведені позивачкою за період з 2015 року до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцяти трьох років.

Позов обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка є повнолітньою та проживає з нею, навчається у навчальному закладі на комерційній денній формі навчання і знаходиться на її утриманні. Зазначала, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на період навчання дитини, починаючи з 14 жовтня 2014 року до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповноту встановлених обставин справи, невідповідність рішення суду вимогам статей 213, 214 ЦПК України.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня ОСОБА_3 навчається у навчальному закладі, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а її батько ОСОБА_2 має постійне місце роботи та дохід, а тому може надавати таку допомогу і утримувати дитину до досягнення нею двадцяти трьох років.

Колегія суддів погоджується з цими висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 20 травня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.4).

Від шлюбу мають спільну дочку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3).

Повнолітня ОСОБА_3 проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні.

17 жовтня 2013 року ОСОБА_3 вступила на комерційну денну форму навчання до Київського національного університету імені Тараса Шевченка за спеціальністю журналістика. Термін навчання з 1 вересня 2013 року по 30 червня 2016 року, що підтверджується договором №3529 про надання освітньої послуги (навчання) Київським національним університетом імені Тараса Шевченка. В договорі також зазначено, що загальна вартість навчання 75 000 гривень, внесення плати посеместрово. (а.с.5-7).

ОСОБА_2 має постійне місце роботи, працює водієм в ТОВ «Іст-вест транс», отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою з місця роботи (а.с.50).

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання аліментів на повнолітню дочку у зв'язку з продовженням навчання до досягнення нею 23 років і з врахуванням тієї обставини, що відповідач має постійне місце роботи та дохід, правомірно визначив розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Правильними є також висновки суду щодо відмови в задоволенні частини позовних вимог про стягнення 6250 грн. додаткових витрат по оплаті навчання ОСОБА_3 за 1 семестр 2014 року та 1000 грн. за минулий навчальний рік.

Так, відповідно до ст..201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Таким чином положення ст..185 Сімейного кодексу України про участь батьків у додаткових витратах на дитину не поширюються на правовідносини, які виникли між повнолітньою дитиною і одним із батьків.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що довідка з місця роботи відповідача не є його основним доходом, відповідач має інші приховані доходи підлягають відхиленню, оскільки позивачем вказані обставини про наявність у відповідача інших доходів не доведені.

Інші доводи апеляційної скарги про неповноту встановлених обставин справи, невідповідність рішення суду вимогам статей 213, 214 ЦПК України є необґрунтованими, законність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: