У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Буцяка З.І.,

суддів Максимчук З.М., Рожина Ю.М.;

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та кредит" на ухвалу Здолбунівського районного суду від 13 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та кредит" про стягнення депозиту,

в с т а н о в и л а :

10 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ „Банк „Фінанси та кредит" про стягнення депозиту.

На підставі її заяви ухвалою судді Здолбунівського районного суду від 13 лютого 2015 року було відкрито провадження у справі, а справу призначено до розгляду.

В поданій апеляційній скарзі відповідач доводив, що відповідно до правил ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Оскільки ПАТ „Банк „Фінанси та кредит" знаходиться у м. Києві на вул. Артема, 60, розгляд даної справи належить до юрисдикції відповідного суду м. Києва.

Покликаючись на ці обставини, відповідач ухвалу судді місцевого суду вважав незаконною та необґрунтованою і просив апеляційний суд її скасувати і питання передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" роз'яснено, що оскільки Закон "Про захист прав споживачів, не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

З поданої ОСОБА_1 позовної заяви вбачається, що у зв'язку із неповерненням банком коштів за договором депозитного вкладу, укладеного між нею та ПАТ „Банк „Фінанси та кредит" в особі відділення № 54, яке знаходиться у м. Здолбунові на вул. Грушевського, 25, ОСОБА_1 просила суд зобов'язати відповідача повернути належні їй кошти.

Таким чином, у даній справі є підстави вважати, що позивачка відноситься до категорії споживачів банківських послуг.

Згідно з ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Крім того, частиною 7 згаданої норми передбачено, що позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 14 ст. 110 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

З урахуванням викладених обставин суддя місцевого суду, на переконання колегії суддів, законно й обґрунтовано відкрив провадження у даній справі.

Через це доводи поданої банком апеляційної скарги є безпідставними і на увагу не заслуговують.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та кредит" відхилити.

Ухвалу Здолбунівського районного суду від 13 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: