Провадження 2/235/645/15
Єдиний унікальний №235/590/15-ц
04 березня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Стоілової Т.В.,
при секретарі Загорулько В.В.
за участю позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Красноармійська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Красноармійського відділу Головного управління міграційної служби України в Донецькій області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та зняття з реєстрації,-
05.02.2015 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Красноармійського відділу Головного управління міграційної служби України в Донецькій області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1 та зняття з реєстраційного обліку.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10.10.2014 року вона придбала у відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, за договором купівлі-продажу, який зареєстровано в реєстрі за № №1828 та посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_5
Відповідно до умов договору, а саме п.11 відповідачі зобов'язані були звільнити квартиру, яку вона в них придбала в строк до 17.10.2014 року. Відповідачами до теперішнього часу не виконані належним чином умов і до цього часу вони не знялися з реєстрації з належної їй квартири, чим порушують її майнові права.
В зв'язку з тим, що відповідачі не знялись з реєстрації, вона несе витрати по комунальним послугам за них. Відповідачі не мешкають в спірній квартирі з моменту укладення договору купівлі-продажу квартири, покинули місце проживання та виїхали у невідомому для неї напрямку.
Посилаючись на положення ст., ст. 525,526,527,530,629 Цивільного Кодексу України, позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, з 17,10.2014 року та зняти ОСОБА_2 і ОСОБА_3, з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 17.10.2014 року.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3. до суду не з'явились, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином.(а.с.13, 15-16).
Представник відповідача Красноармійського відділу Головного управління міграційної служби України в Донецькій області до суду не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином.
Суд постановлює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Спірні правовідносини регулюються Житловим кодексом України , постановою Пленуму Врховного суду України №2 від 12.04.1985 року( зі змінами та доповненнями) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового Кодексу України» та Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",
Згідно статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Положення цієї статті стосується і збереження площі за тимчасово відсутнім наймачем та членами його сім'ї(в т. ч і колишніх) в будинках( квартирах), що належать громадянину на праві приватної власності.(ст.163 Житлового Кодексу України).
Із матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1, на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 10 жовтня 2014 року, посвідчено приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 1828 належить ОСОБА_1 (а.с.4-6). Згідно цього договору вона придбала квартиру у відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2.
Як вбачається з довідки від 02.02.2015 року, виданої КП «Родинська житлова управляюча компанія» в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 з 30.11.2004 року по цей час та ОСОБА_3 з 08.12.2010 року по цей час(а.с.7). Даних про те, що вони не проживають в цій квартирі і з якого часу в довідці не зазначено.
Доказів того, що відповідачі більше шести місяців не проживають в спірній квартирі без поважних причин суду не надано.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу…
2. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
3. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Посилання позивачки на п.11 Договору купівлі-продажу квартири, згідно якого , на її думку, відповідачі мали знятись з реєстраційного обліку до 17.10.2014 року є необґрунтованим, оскільки цим пунктом договору передбачено обов'язок відповідачів звільнити квартиру від власних речей та передати ключі від квартири і книжки з розрахунків за комунальні послуги позивачці і ніяким чином не стосується зняття з реєстраційного обліку відповідачів в спірній квартирі.
Необґрунтованим є також посилання позивачки на ст., ст. 525, 526, 527, 530, 629 Цивільного Кодексу України, оскільки ці статті регулюють загальні умови виконання зобов'язання, зокрема виконання умов договору-купівлі продажу квартири, але не стосуються житлових відносин та підстав для зняття особи з реєстраційного обліку.
Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона( продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні( покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Оскільки позивачка не зазначила законні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом та не надала доказів того, що вони більше 6 місяців не проживають в спірній квартирі без поважної причини, суд вважає, що в задоволенні вимог позивачки про визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід відмовити як необґрунтованих.
Щодо вимог позивачки про зняття відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою, суд вважає, що ці вимоги також не підлягають задоволенню з таких підстав:
Згідно ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла; Абзац сьомий статті 3 в редакції Законів N 5088-VI (5088-17) від 05.07.2012, N 5492-VI ( 5492-17 ) від 20.11.2012, N 1673-VII ( 1673-18 ) від 02.09.2014 \
Відповідно до Статті 7 зазначеного Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою…
Оскільки суд відмовив в задоволенні основної вимоги про зняття відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою, відсутні і законні підстави для зняття відповідачів з реєстраційного обліку.
Крім того, суд зазначає, що до повноважень суду не входить обов'язок знімати з реєстраційного обліку відповідачів, це компетенція Головного управління міграційної служби України в Донецькій області, яка проводить зняття з реєстраційного обліку на підставі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», тобто при наявності відповідних правових підстав.
З врахуванням викладеного та керуючись ст.71, 72, 163, 168 Житлового Кодексу України, ст.7 ч.1 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст.5, 10, 11, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд ,-
ОСОБА_1 відмовити в задоволені позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Красноармійського відділу Головного управління міграційної служби України в Донецькій області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1 та зняття їх з реєстрації за вказаною адресою.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя.