Справа №639/9005/15-ц
Пров.: № 2/639/2591/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рубіжного С.О.,
за участю секретаря Чубенко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина на час навчання, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час його навчання, посилаючись на те, що на даний час, син навчається в Харківському національному університеті міського господарства імені О.М.Бекетова факультет житлово-комунальний технікум на денній формі навчання. Позивач зазначила, що на теперішній час вона не працює, тому у неї відсутній постійний заробіток, самостійно не має можливості утримувати сина, який отримує стіпендію, якої вистачає лише на проїзд та придбання канцелярських товарів, в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач має постійний заробіток, проходить військову службу, в триманні дітей добровільно не приймає участі. За рішенням суду, з відповідача стягувались аліменти на двох дітей в розмірі 2/3 частин його заробітку. На підставі чого просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків до закінчення сином навчання.
Відповідач надав письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити в позові в повному обсязі. Обґрунтовуючи заперечення, посилається на те, що він перебуває в шлюбі з іншої жінкою та утримує іншу дитину. Також його батьки є пенсіонерами, за віком та станом здоров`я також потребують утримання від нього. Крім того, він сплачує позивачу аліменти на утримання другої спільної дитини - ОСОБА_4 , 2000 року народження, не має житла, в зв`язку з чим вимушений орендувати жиле приміщення, має невеликий розмір доходів, є необхідність лікування хронічних хвороб, син отримує стипендію, та мати також зобов`язана утримувати сина.
В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити. Також зазначила, що у відповідача є у власності квартира, транспортний засіб, які він утримує, він має можливість надавати утримання на сина.
Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в запереченнях повідомив, що не має можливості з`явитися до суду з причин виконання військового обов`язку. Також просив провести судове засідання в режимі відеоконференції. Проте як заперечення були подані електронною поштою 03.12.2015 року в порушення строку, встановленого ст. 158-1 ЦПК України, суд був позбавлений можливості вирішити дане питання.
З урахуванням вимог ст. 157 ЦПК України, підстав для відкладення справи не існує. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі, за наявності доводів та заперечень сторін.
Суд, заслухавши позивача, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 4).
Згідно довідки Міністерства освіти і науки України, Харківський національний університет міського господарства ім. О.М. Бекетова, Житлово-комунальний технікум за № 706 від 21.09.2015 року, ОСОБА_3 з 01.09.2013 року є студентом третього курсу денної форми навчання житлово-комунального технікуму ХНУМГ ім..О.М.Бекетова (наказ №892-03 від 11.08.2013 року). Закінчує навчання 31.01.2017 року. (а.с.10)
ОСОБА_3 отримує стипендію, загальна сума якої за період з 01.06.2015 року по 31.08.2015 року складає 2445,48 грн., що відповідно менше прожиткового мінімуму на особу, встановленого законодавством України. (а.с. 11)
Як вбачається з довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №45 від 29.09.2015 року № 331, ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з матір*ю ОСОБА_1 ( а.с.9)
З копії трудової книжки НОМЕР_2 від 23.01.1998 року вбачається, що ОСОБА_1 30.06.2015 року звільнена з посади менеджера (продавця) непродовольчих товарів за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, ФОП ОСОБА_5 (а.с. 8).
Таким чином, судом встановлено, що син ОСОБА_3 досяг 18 річного віку, продовжує навчатися, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги, не досяг 23 років.
Щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу суд виходить з наступного.
Відповідач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , який зареєстрований 01.08.2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис № 486. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 .
Має батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є пенсіонерами.
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_4 від 30.09.2015 року №3589, відповідач перебуває на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов.
Як вбачається, з копій висних епикризів, відповідач протягом 2015 року проходив лікування з діагнозом сечокам`яна хвороба та кишкової інфекції.
Так, згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні син, дочка продовжує навчатися і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки повинні утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу та згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.
В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. п. 20 надано роз`яснення, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.
Суд враховуючи, що на утриманні відповідача перебувають ще інша дитина, мати дитини та його батьки, також він сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , його майновий стан, , вважає можливим частково задовольнити позов.. Підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів, суд не вбачає, оскільки останнім не надано відомостей про доходи, які вказували на неможливість надавати утримання сина, при цьому відповідачем не оспорювались обставини щодо сплати ним аліментів до досягнення сином повноліття, а обставини на які посилається відповідача, а саме утримання інших осіб, існували до повноліття сина.
Враховуючи наведене, суд вважає можливим визначити аліменти на повнолітнього сина на час його навчання в розмірі 1/10 частини доходів.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць .
З відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 487, 20 грн. на користь Держави відповідно до ст.88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.180, 181, 182, 199, 200 СК України суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/10 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно починаючи з 25 жовтня 2015 року до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у разі залишення його заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя С.О. Рубіжний