Номер провадження: 22-ц/785/7466/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: Головуючої судді Процик М.В.,

суддів Сєвєрової Є.С., Дрішлюка А.І.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Демарк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк» (далі - ПАТ «Банк «Демарк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 161-057 від 27.04.2007 року у сумі 9279,81 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 3357,34 грн., заборгованість за відсотками 2862,00 грн., заборгованість за щомісячною комісією 1850,00 грн., штраф за порушення сплати відсотків 360,00грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту 503,60 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків 346,87 грн. та компенсації судових витрат по сплаті судового збору у сумі 229,40 грн. Позивач посилався на систематичне невиконання відповідачем умов кредитного договору.

Представник ПАТ «Банк «Демарк» у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с.27)

Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. (а.с. 26).

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Банк «Демарк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Демарк» заборгованість за кредитним договором № 161-057 від 27.04.2007року, станом на 08 квітня 2013 року, у сумі 9279,81(девять тисяч двісті сімдесят девять) гривень 81 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 3357,34грн., заборгованості за відсотками 2862,00грн., заборгованості за щомісячною комісією 1850,00 грн., штрафу за порушення строків сплати відсотків 360,00грн., пені за несвоєчасну сплату кредиту 503,60грн., пені за несвоєчасну сплату відсотків 346,87 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Демарк» судовий збір у сумі 229 (двісті двадцять девять) гривень 40 копійок.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.07.2015 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про перегляд вищевказаного заочного

рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2, просить рішення суду від 08 серпня 2013 року скасувати, посилаючись на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

За правилами ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду за одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що банк свої зобовязання перед позичальником належно виконав, проте позичальник належно свої зобовязання перед банком не виконує, що призвело до утворення заборгованості.

З висновками суду колегія суддів повністю погоджується.

За змістом ст.ст. 1046-1048, 1054 ч.1, 1050, 611 ч.1 п.3, ЦК України за кредитним договором банк… зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки.

Із матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2007 року між ВАТ «Банк «Демарк», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Демарк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір на споживчі потреби № 161-057, за умовами якого відповідачу був наданий кредит у сумі 10000 грн., зі сплатою 28% річних, з кінцевим строком повернення 23.04.2010 року. За умовами цього договору (п.3.7.1) позичальник зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками та комісією за цим кредитним договором щомісяця не пізніше 10-го числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту в сумі 598 грн. Згідно п.3.5.2 кредитного договору позичальник щомісяця сплачує банку за користування кредитом комісію в розмірі 50 грн. В першу чергу відповідно до п.3.7.4 договору сплаті підлягають штрафи за порушення строків сплати процентів, потім прострочені і строкові відсотки та комісія, після їх погашення сплаті підлягає сума кредиту. За п.6.3 у разі порушення строків погашення кредиту, банк має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки. Відповідно до п.6.4 договору у разі порушення сплати відсотків за кредитом на строк до двох днів, позичальник сплачує за таке порушення штраф у розмірі 30 грн. за кожний факт порушення строку сплати процентів; при несплаті процентів більше двох днів банк має право стягнути з позичальника пеню, починаючи з третього дня прострочки за кожний день прострочки. (а.с.4-5)

24 квітня 2009 року між ВАТ «Банк «Демарк» та ОСОБА_2 було укладено договір №1 про внесення змін до вищевказаного кредитного договору, згідно з яким, за згодою сторін банк переніс строк погашення залишку боргу по кредиту у сумі 3605,00грн. з 24.04.2009 року на 23.04.2010 року, з умовою щомісячного погашення заборгованості за кредитом та відсотками у сумі 397 грн. Всі інші умови залишились незмінними. (а.с.6)

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав належно і у повному обсязі, що підтверджується копією заяви на видачу готівки та її отримання від 27.04.2007 року (а.с.7) Натомість, позичальник свої зобовязання за кредитним договором виконав тільки частково. За наданим позивачем розрахунком станом на 08 квітня 2013 року, заборгованість відповідача перед позивачем складає 9279,81грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3357,34 грн.; заборгованість за відсотками - 2862 грн.; заборгованість за щомісячною комісією - 1850 грн.; штраф за порушення сплати відсотків - 360 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 503,60 грн.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 346,87грн. (а.с.8) Вказаний розрахунок підтверджено позивачем наданим апеляційному суду деталізованим рухом коштів по кредитному договору № 161-057 від 27.04.2007р., укладеному з ОСОБА_2 (а.с.96-105)

Оскільки, відповідно до ст. ст. 526, 599 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, і зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, то висновки суду щодо підставності заявлених позовних вимог до ОСОБА_2 є вірними.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд порушив норми процесуального права, розглянувши справу за відсутності відповідача, є неспроможними, оскільки відповідач двічі належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні у справі розписки.( а.с.24-26)

Посилання представника відповідача на те, що наданий позивачем розрахунок не містить відомостей про те, з якого часу виникла заборгованість у відповідача, що судом не перевірено правильності зарахування коштів сплачених відповідачем, не перевірено правомірність капіталізації кредиту, не надано підтвердження розрахунку первинними документами тощо до уваги братися не можуть, оскільки ці доводи не відповідають матеріалам справи. Та водночас наявний у справі розрахунок, підтверджений позивачем детальним рухом коштів по кредитному договору, який відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано, і свого розрахунку на спростування не надано.

Доводи представника відповідача про порушення судом Закону України «Про захист прав споживачів», про те, що неустойка складає 91,2 % від тіла кредиту не відповідають дійсності. Насправді за вищенаведеним розрахунком неустойка складає тільки 1210,47 грн.( 360+ 503,6 + 346,87 грн.), що у загальній сумі не перевищує боргу відповідача по кредиту та відсоткам.

За таких обставин, в межах оскарження, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Є.С. ОСОБА_4Дрішлюк