Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1138/15 Головуючий у 1 інстанції: Скользнєва Н.Г.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, якій на праві власності належала АДРЕСА_1.

17.04.2013 р. ОСОБА_5 склала заповіт на його ім'я, тому спадкування після її смерті повинно проводитися за заповітом.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру йому стало відомо про те, що приватним нотаріусом ОСОБА_6 було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_5, дані про особу, яка подала заяву про прийняття спадщини йому повідомлено не було.

У встановлений ст. 1270 ЦК України строк він звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини.

Проте, свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не отримав через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно, які були вилучені з квартири спадкодавця кимось із її знайомих.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд, визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що позивачем не доведено, що спірна квартира перебувала у власності спадкодавця на час відкриття спадщини, зокрема на надано належних доказів які свідчили б про викуп одноособово ОСОБА_5 спірної квартири або внесення нею одноособово пайового внеску за спірну квартиру.

Такі висновки суду не узгоджуються з матеріалами справи та законодавством, яке регулює спірні правовідносини.

Так, за довідкою ЖБК, на час вселення в квартиру в 1974 р. несплачена сума пайових внесків становила 740 руб 90 коп., яка була сплачена у квітні 1980 р. Відомостей про те, що інші пайові внески, які вносилися попереднім членом ЖБК були повернуті йому та утворювався будь-який залишок по сплаті пайових внесків немає.

Натомість з дня вселення в квартиру ОСОБА_5 була членом ЖБК та ця обставина не оспорюється сторонами та підтверджена довідкою ЖБК.

Отже ані членство ОСОБА_5 у ЖБК, ані відсутність боргу по сплаті пайових внесків членом ЖБК не оспорено.

Та обставина, що у квітні 1980 року пай остаточно погашався як ОСОБА_5 так і її сином ОСОБА_7 не породжує у ОСОБА_7 право власності на квартиру, виходячи з того, що він не був членом ЖБК, а набуття права власності на квартиру у ЖБК за чинним на той час законодавством було пов'язано лише з членством в кооперативі. Виходячи з положень статей 328, 384, 392, 1216, 1218, 1222, 1223 ЦК України, ст. 15 Закону України "Про власність", з урахуванням роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" від 18 вересня 1987 року № 9 та постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", немає підстав вважати, що ОСОБА_5 на час смерті не була власником спірної квартири.

За ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст. 384 ЦК (права житлово-будівельного (житлового) кооперативу та їх членів на квартиру в будинку кооперативу) член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її.

У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України "Про власність", який був чинний на час перебування спадкодавця у членстві ЖБК, член житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому у користування, набуває права власності на це майно".

Пунктами 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" від 18 вересня 1987 року № 9 роз'яснено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

ОСОБА_5 була прийнята в члени ЖБК "Машинобудівник" 11.11.1974р. ( протокол №28) та на трьох членів сім'ї (вона, мати та син) їй був виданий ордер на спірну квартиру.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається із матеріалів справи, та не оспорено сторонами , що з набуттям членства в ЖБК ОСОБА_5 інші члени її родини до ЖБК не вступали, тож з урахуванням положень законодавства, чинного на час відкриття спадщини, ОСОБА_5 набула право власності на спірну квартиру.

Заповіт, яким спадкодавець розпорядилась своїм майном, залишивши його на випадок своєї смерті позивачеві - не оспорений.

Визнання судом права власності у порядку спадкування за позивачем не суперечить закону, позаяк за наявності відмови у вчиненні нотаріальних дій на підставі відсутності відомостей про реєстрацію права спадкодавця, є перешкоди одержанню свідоцтва про право на спадщину в нотаріальні конторі.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що позов про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2014 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: