Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

з участю представника позивача Рогач В.М.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Фінанси та кредит » до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "Фінанси та кредит" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свій позов позивач мотивував тим, що 27 червня 2008 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", в особі начальника відділення №13 філії "Західне РУ" ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" ОСОБА_4, який діяв на підставі Довіреності та громадянкою України ОСОБА_3 був укладений Договір про відкриття відновлюваної кредитної лінії №13-74 , відповідно до якого Банком було відкрито Відповідачу відновлювану кредитну лінію на БПК Visa Classik № НОМЕР_2 з розміром кредитного ліміту в сумі 10000,00 грн. , а Відповідач зобов'язалась повністю повернути отримані Кредитні ресурси до 26.04.2010р. та сплатити відсотки за користування Кредитними ресурсами в розмірі та у строки встановлені Договором. . Згідно Розпорядження підрозділу по роботі з платіжними картками від 27 червня 2008 року кредитний ліміт на Платіжну карту Visa Classik НОМЕР_1 Відповідача в розмірі 10000,00 грн. було встановлено . В ході виконання Договору Відповідач не проводила сплату кредитних ресурсів та нарахованих по кредиту відсотків, у зв»язку з чим ПАТ «Банк « Фінанси та Кредит» змушений був звернутись до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою від 02.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_3 суми заборгованості в розмірі 11230,08 грн., що існувала станом на 21.06.2010 року. 02.08.2010 року Ужгородським міськрайонним судом було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_3 грошової суми в розмірі 11230,08 грн. - основного боргу та судових витрати. В подальшому виконавчий лист було пред»явлено для примусового виконання до органів ДВС за місцем проживання відповідача.

Оскільки зобов»язальні правовідносини між сторонами за Договором не припинялись, Банк продовжує нараховувати відсотки та пеню за несвоєчасне виконання відповідачем зобов»язань за Договором.

Згідно довідки - розрахунку станом на 28.09.2014 року рахується заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2008 року в сумі 17519,75 грн. ( за період з 21.06.2010 року по 28.09.2014 року) та пеня в розмірі 84308,22 грн. ( за період з 29.09.2013 по 28.09.2014 року). Однак, враховуючи те, що пеня в розмірі 84308,22 грн. значно перевищує розмір збитків ( 17519,75 грн.), позивач просив стягнути суму пені в розмірі 10000 грн. Отже, сума до стягнення становить: заборгованість за нарахованими відсотками та комісією - 17519,75 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов 'язань -10000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд такий задовільнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, проси суд відмовити в задоволенні такого.

Заслухавши думку представника відповідача учасників процесу, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, оцінивши допустимість та належність кожного доказу ,суд вважає, що позов не обґрунтований і до задоволення не підлягає з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 27 червня 2008 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", та ОСОБА_3 був укладений Договір про відкриття відновлюваної кредитної лінії №13-74 , відповідно до якого Банком було відкрито Відповідачу відновлювану кредитну лінію на БПК Visa Classik № НОМЕР_2 з розміром кредитного ліміту в сумі 10000,00 грн. , а Відповідач зобов'язалась повністю повернути отримані Кредитні ресурси до 26.04.2010р. та сплатити відсотки за користування Кредитними ресурсами в розмірі та у строки встановлені Договором. . Згідно Розпорядження підрозділу по роботі з платіжними картками від 27 червня 2008 року кредитний ліміт на Платіжну карту Visa Classik НОМЕР_1 Відповідача в розмірі 10000,00 грн. було встановлено . В ході виконання Договору Відповідач не проводила сплату кредитних ресурсів та нарахованих по кредиту відсотків, у зв»язку з чим ПАТ «Банк « Фінанси та Кредит» змушений був звернутись до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою від 02.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_3 суми заборгованості в розмірі 11230,08 грн., що існувала станом на 21.06.2010 року. 02.08.2010 року Ужгородським міськрайонним судом було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_3 грошової суми в розмірі 11230,08 грн. - основного боргу та судових витрати. В подальшому виконавчий лист було пред»явлено для примусового виконання до органів ДВС за місцем проживання відповідача.

Оскільки зобов»язальні правовідносини між сторонами за Договором не припинялись, Банк продовжує нараховувати відсотки та пеню за несвоєчасне виконання відповідачем зобов»язань за Договором.

Станом на 28.09.2014 року за позивачкою згідно розрахунків банку рахується заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2008 року в сумі 17519,75 грн., та пеня за несвоєчасне виконання зобов 'язань -10000,00 грн.

Однак , судом також встановлено , що предметом розгляду даної справи є правовідносини, що виникли на підставі договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №13-74. укладеного між сторонами процесу 27 червня 2008 року.

Відповідно до умов договору Відповідач зобов'язувався повністю повернути кредитні ресурси у термін до 26 квітня 2010 року (пп. 2.1., 3.2.)

Сторони не укладали угоди про продовження дії відновлювальної лінії відповідно до п.2.2. Договору та не підписували угоду про продовження терміну позовної давності.

Відповідно до 256 Цивільного кодексу позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Тобто, позовна давність по даним правовідносинам сплила 26 квітня 2013 року, тоді як до суду Позивач звернувся 20 жовтня 2014 року, тобто через півтора року після спливу строку позовної давності.

В матеріалах справи знаходиться виконавчий лист Ужгородського міськрайонного суду по справі №2п-6812/10 щодо стягнення на користь Позивача з Відповідачки 11230,08 грн. за кредитним договором. Як вбачається з виконавчого листа рішення суду було прийнято 02 серпня 2010 року, а набрало законної сили 12 серпня 2010 року. Тобто, і в цьому випадку Позивач звернувся до суду зі спливом строку позовної давності понад 1 рік.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Ст. 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч.2 ст.59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Зважаючи на те, що на момент звернення до суду строки позовної давності спливли , враховуючи наведені сторонами докази, підстав для стягнення з ОСОБА_3 заборгованості немає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 14, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України

РІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Фінанси та кредит » до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись 23.02.2015 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Леміш О.М.