Провадження № 2-о/0182/19/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.02.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зацікавлені особи - Реєстраційна служба Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в якій вони просять встановити факт, що має юридичне значення. На підтвердження своїх вимог посилаються на наступне.

Відповідно до договору дарування від 21.12.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачовою Л.П. за реєстровим № 2-2957, ОСОБА_4 подарувала їм в рівних частках 5/9 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 Нікопольського району та земельні ділянки, загальною площею 0,33 га (для обслуговування житлового будинку - 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства - 0,08 га) за вказаною адресою. В подальшому вони зареєстрували право власності на вищевказаний житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - по 5/18 частин за кожним, отримали відповідні витяги. Однак в реєстрації права власності на земельні ділянки їм було відмовлено, оскільки договір дарування не дає змоги однозначно встановити, чи дарувалися вони. Така ситуація склалася з тієї причини, що в п.1 договору не чітко визначений предмет дарування, а лише зазначено, що дарувальник подарувала, а обдаровувані прийняли в дар в рівних долях 5/9 частин житлового будинку, розташованого на приватизованій земельній ділянці. Між тим, в пунктах 2-3 договору сторони оцінили дарунок в грошовому виразі: будинок - 56 372 грн., земельна ділянка - 18 165 грн. 76 коп. і саме з суми вартості указаних об'єктів дарування було сплачено державне мито - 745 грн. 38 коп. (18 165 грн. коп.+ 56 372 грн./100), про що вказано в договорі. В пункті 5 договору зазначено, що він є підставою для відведення земельної ділянки в натурі і видачі обдаровуваному державного акту на право приватної власності на землю, що безумовно свідчить про дарування земельної ділянки. Таким чином, з умов договору дарування від 21.12.2005 року чітко вбачається, що волевиявлення ОСОБА_4 було направлене на дарування їм в рівних частках як будинку, так і земельної ділянки. Вказана земельна ділянка, загальною площею 0,33 га., належала дарувальнику на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДПНК №003763 від 04.11.1997 року та складається з двох земельних ділянок різного цільового призначення. З метою присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів ними було замовлено технічну документації із землеустрою та отримано витяги з Державного земельного кадастру: на земельну ділянку, площею 0,2500 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :06:056:0002 та земельну ділянку, площею 0,0800га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 112985500:06:056:0003. У вказаних витягах зазначено, що документом, який є підставою для виникнення права є цивільно-правовий договір дарування від 21.12.2005 року, 2-2957. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного

цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення собистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла, то внести зміни до договору дарування від 21.12.2005 року чи іншим чином підтвердити факт дарування земельних ділянок у позасудовому порядку неможливо. Таким чином, факт дарування земельних ділянок ніким не оспорюється (відсутній спір про право), однак у зв'язку з нечіткістю положень договору, вони позбавлені можливості юридично оформити своє речове право. Усунути вказану невідповідність можливо лише в судовому порядку, а тому вимушені звернутись до суду з цією заявою.

В судове засідання заявники не прибули, надали заяву про розгляд справи у свою відсутність, підтримавши свою заяву та попросивши суд задовольнити вимоги.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечень на позов не надав, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив. Справа слухалась у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до договору дарування від 21.12.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачовою Л.П. за реєстровим № 2-2957, ОСОБА_4 подарувала позивачам в рівних частках 5/9 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 Нікопольського району та земельні ділянки, загальною площею 0,33 га (для обслуговування житлового будинку - 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства - 0,08 га) за вказаною адресою (а.с.9). В подальшому позивачі зареєстрували право власності на вищевказаний житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - по 5/18 частин за кожним, отримали відповідні витяги (а.с.15-18). Однак в реєстрації права власності на земельні ділянки позивачам було відмовлено, оскільки договір дарування не дає змоги однозначно встановити, чи дарувалися вони (а.с.11-14). Така ситуація склалася з тієї причини, що в п.1 договору не чітко визначений предмет дарування, а лише зазначено, що дарувальник подарувала, а обдаровувані прийняли в дар в рівних долях 5/9 частин житлового будинку, розташованого на приватизованій земельній ділянці. Між тим, в пунктах 2-3 договору сторони оцінили дарунок в грошовому виразі: будинок - 56 372 грн., земельна ділянка - 18 165 грн. 76 коп. і саме з суми вартості указаних об'єктів дарування було сплачено державне мито - 745 грн. 38 коп. (18 165 грн. коп.+ 56 372 грн./100), про що вказано в договорі (а.с.9). В пункті 5 договору зазначено, що він є підставою для відведення земельної ділянки в натурі і видачі обдаровуваному державного акту на право приватної власності на землю, що безумовно свідчить про дарування земельної ділянки. Таким чином, з умов договору дарування від 21.12.2005 року вбачається, що волевиявлення ОСОБА_4 було направлене на дарування позивачам в рівних частках як будинку, так і земельної ділянки. Вказана земельна ділянка, загальною площею 0,33 га., належала дарувальнику на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДПНК №003763 від 04.11.1997 року та складається з двох земельних ділянок різного цільового призначення (а.с.10, 28). З метою присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів прозивачами було замовлено технічну документації із землеустрою та отримано витяги з Державного земельного кадастру: на земельну ділянку, площею 0,2500 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :06:056:0002 та земельну ділянку,

площею 0,0800га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 112985500:06:056:0003. У вказаних витягах зазначено, що документом, який є підставою для виникнення права є цивільно-правовий договір дарування від 21.12.2005 року, 2-2957. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла (а.с.29).

За таких обставин суд вважає за можливе вимоги заяви задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.3-10, 15, 30, 57-60, 234-235, 256, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити юридичний факт, що за договором дарування від 21.12.2005 року, посвідченим державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачовою Л.П. за реєстровим № 2-2957, ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях 5/9 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 Нікопольського району Дніпропетровської області та в рівних долях земельні ділянки, загальною площею 0,33 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,0800 га), розташовані по АДРЕСА_1 Нікопольського району Дніпропетровської області.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів

з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через

Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал