У х в а л а

2 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Ізмайлової Т.Л.,

Наумчука М.І., Писаної Т.О.,

розглянувши заяву Маловика Дмитра Анатолійовича, який діє від імені публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Павлоградвугілля», про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2013 року позов задоволено частково, стягнуто з публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 5 500 грн. У іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2013 року рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення розміру моральної шкоди, зменшено її розмір з 5 500 грн до 120 грн. У іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява Маловика Д.А., який діє від імені публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Павлоградвугілля», про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції п. 11 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2014 року.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Із змісту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року вбачається, що підставою для скасування рішення апеляційного суду від 14 листопада 2013 року було те, що цим судом не з'ясовано, які правовідносини випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до них.

Виходячи з наведеного відсутні підстави вважати, що при постановленні ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року була неоднаково у порівнянні із ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2014 року, на яку заявник посилається як на підставу перегляду, застосована норма матеріального права, зокрема п. 11 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472.

Оскільки наведені заявником доводи не містять ознак, які згідно вимог статті 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень, то у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Н.А. Горелкіна Т.Л. Ізмайлова М.І. Наумчук Т.О. Писана