Справа № 297/2800/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

з участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної та матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення моральної та матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 06 травня 2014 року, о 14:00 год., ОСОБА_3, мешканець АДРЕСА_1, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки "Mercedes-Benz 308 Д", державний номерний знак " НОМЕР_2", по вулиці Мукачівській в м. Берегово, біля будинку №21, допустив зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ 2107", державний номерний знак " НОМЕР_3", яким керував ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_2, який виконував маневр повороту. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди позивачка отримала тілесні ушкодження у вигляді: дисторзії шийного відділу хребта та була госпіталізована до лікарні на стаціонарне лікування в травматологічне відділення, де знаходилася 15 днів.

Внаслідок наїзду, згідно з висновком експерта № 142 Берегівського районного відділення судово-медичної експертизи від 10.06.2014 року, у позивачки виявлено тілесні ушкодження у вигляді: дисторзії шийного відділу хребта, які віднесли до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров'я. Відповідно до витягу з історії хвороби №345, позивачка знаходилась на стаціонарному лікуванні у травматологічне відділені з 08.05.2014 р. по 19.05.2014 року з діагнозом: дисторсія шийного відділу хребта.

Вина ОСОБА_3 в порушенні правил дорожнього руху повністю підтверджується постановою Берегівського районного суду про притягнення його до адміністративної відповідальності від 28.07.2014 року, євро протоколом про дорожньо-транспортну пригоду від 06.05.2014 року, постановою про закриття кримінального провадження від 16.10.2014 р., протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.03.2014 року.

Як зазначає позивачка на лікування вона витратила 1147 гривень 66 копійки, що підтверджується квитанціями. На даний час, згідно квитанцій, що додаються, ОСОБА_3 не сплачено позивачці кошти, витрачені нею на лікування в сумі 1147 гривень 66 копійок.

Крім того, позивачка вказує, що їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 10000 гривень. Наявність цієї шкоди пояснюється тривалими фізичними стражданнями, які позивачка перенесла та продовжує відчувати, а також у її стражданнях, викликаних хворобливим станом, внаслідок отриманих при ДТП травм. Від отриманих травм отриманих внаслідок ДТП, позивачка перенесла моральні страждання, а саме фізичну боль, у зв'язку з ушкодженням здоров'я, душевні страждання, у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї та членів її сім'ї.

На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь 1147,66 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн. відшкодування моральної шкоди та відшкодування судових витрат.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали посилаючись на обставини викладені в запереченні .

Іспектори ВДАІ Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що 06.05.2015 року біля 14 год. вони виїхали на місце дорожньо-транспортної пригоди на вулиці Мукачівській в м. Берегово, біля будинку №21, учасниками якої були ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Прибувши на місце, учасники ДТП попросили їх покинути місце пригоди, ніяких серйозних пошкодженнь автомобілів немає, з водіїв чи пасажирів ніхто не постраждав. Тому, вони на їх прохання покинули місце пригоди, оскільки залишився працювати страховий комісар. Також припустили, що отриманні тілесні ушкодження позивачкою, не могли виникнути внаслідок зіткнення автомобілів. Будь-яких очевидних тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 не було.

Страховий комісар ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він допомагав безпосередньо на місці пригоди в оформленні учасникам ДТП, а саме водіям ОСОБА_3 та ОСОБА_4, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. В даному повідомленні у правій верхній графі є питання "заподіяння шкоди життю та здоров'ю, навіть незначна", де зазначено "ні". Однак, при цьому слід розуміти, що зазначене питання стосується тільки водіїв.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він після ДТП, яка трапилася 06.06.2015 року біля 14.00 год. по вул. Мукачівська в м. Берегово, учасниками якої були ОСОБА_4 та ОСОБА_3, був присутній в якості перекладача при оформленні євро-протоколу, оскільки його зять ОСОБА_10 не володіє українською мовою. При оформлення згаданого євро-протоколу було зазначено про відсутність тілесних ушкоджень в учасників ДТП, а саме у водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Також свідок ствердив, що його донька ОСОБА_1 внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження, які призвели до стаціонарного лікування.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 06.06.2015 року біля 14.00 год. в м. Берегово по вул. Мукачівська, при здійсненні маневру повороту, з заді в його автомобіль скоїв наїзд транспортний засіб Мерседес Бенц. В той час, в автомобілі були його діти та дружина ОСОБА_1, яка після ДТП вийшла з автомобіля та забрала дітей, оскільки вони були перелякані після чого відвела їх додому. Після цього, він з водієм ОСОБА_3 домовились про оформлення євро-протоколу про повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, після складання якого вони роз'їхалися.

Того ж дня ввечері, його дружині ОСОБА_1 стало погано, дуже сильно боліла голова, тому на наступний день вона звернулася до лікаря, після чого була госпіталізована в лікарню на стаціонарне лікування.

Суд, вислухавши думки сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 06 травня 2014 року, о 14:00 год., ОСОБА_3, мешканець АДРЕСА_1, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки "Mercedes-Benz 308 Д", державний номерний знак " НОМЕР_2", по вулиці Мукачівській в м. Берегово, біля будинку №21, допустив зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ 2107", державний номерний знак " НОМЕР_3", яким керував ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_2, який виконував маневр повороту. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди позивачка отримала тілесні ушкодження у вигляді: дисторзії шийного відділу хребта та була госпіталізована до лікарні на стаціонарне лікування в травматологічне відділення, де знаходилася 15 днів. Даний факт підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 16 жовтня 2014 року та постановою про притягнення до адміністративної відповідальності від 28.07.2014 року. (а.с 4, 13-14).

Як зазначено в постанові про закриття кримінального провадження - внаслідок зіткнення, згідно з висновком експерта № 142 Берегівського рай відділення судово-медичної експертизи від 10.06.2014 року, у пасажира автомобіля марки "ВАЗ 2107" - ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: дисторзії шийного відділу хребта, які віднесли до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров'я. (а.с. 67-68).

Відповідно до витягу з історії хвороби №345, позивачка знаходилась на стаціонарному лікуванні у травматологічне відділені з 08.05.2014 р. по 19.05.2014 року з діагнозом: дисторсія шийного відділу хребта. (а.с. 43).

З огляду на вищевказане, суд вважає, що твердження представника відповідача та свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 про те, що вказані тілесні ушкодження позивачка не могла отримати внаслідок незначного зіткнення автомобілів, не заслуговують на увагу, оскільки у висновку експерт, зазначаючи про механізм утворення отриманих ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, вказував, що вони могли утворитися від дії тупого предмету, яким міг бути один з предметів салону автомобіля, по механізму перерозгинання шийного відділу хребта. Давність ушкодження по даним медичної документації відповідає періоду 06.05.2014 року.

Крім цього, експерт ОСОБА_12 в судовому засіданні підтримав висновки, дані ним в ході проведення вищевказаної судово-медичної експертизи за обставин, викладених в них.

Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду зазначено відсутність заподіяння шкоди життю та здоров'ю, навіть незначної, оскільки дане питання стосується безпосередньо водіїв, що також підтвердив в судовому засіданні аварійний комісар ОСОБА_8.

Згідно постанови Берегівського районного суду від 28 липня 2014 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАПУ, та визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що виразилося у зіткненні з автомобілем марки "ВАЗ 2107", державний номерний знак " НОМЕР_3", яким керував ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_2 та який виконував маневр повороту (а.с.4). Як вказано в даній постанові, вина ОСОБА_3 в порушенні правил дорожнього руху підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення. Зазначена постанова набрала чинності.

Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України матеріальна та моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що на лікування позивачка витратила 1147 гривень 66 копійки та підтверджується квитанціями (а.с. 5-8).

Враховуючи наведене, суд, приймаючи до уваги документи, що підтверджують витрати позивачки на придбання ліків та медичних препаратів, прийшов до висновку, що на користь ОСОБА_1 для відшкодування матеріальної шкоди слід стягнути з відповідача 1147,66 грн..

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, коли шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"ю або смертю особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Суд вважає, що позивачу була завдана моральна шкода, у зв'язку із пошкодженням його майна - автомобіля. Разом з тим, суд вважає, що заявлена позивачем вимога про відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 5000 гривень є завищеною.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, при визначенні розміру спричиненої позивачці моральної шкоди, суд вважає, що позивачці ОСОБА_1 були спричинені моральні страждання, внаслідок протиправних дій відповідача, остання зазнала душевних страждань та фізичного болю, у зв'язку з чим перебувала на стаціонарному лікуванні в Берегівській ЦРЛ.

Керуючись вищевикладеним, Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" суд вважає, що достатньою сумою, яка здатна компенсувати моральні страждання ОСОБА_1, є сума у розмірі 3000 гривень, виходячи із характеру, тривалості страждань та негативних наслідків, розумності та справедливості.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з позивача та відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, а саме з ОСОБА_3 81,20 грн. та ОСОБА_1 162,4 грн..

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60-61, 88, 212 - 215 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої в результаті ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) мешканки АДРЕСА_2 матеріальну шкоду в розмірі 1147,66 грн..

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) мешканки АДРЕСА_2 моральну шкоду в розмірі 3000 грн..

Стягнути в користь держави судовий збір з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_3 - 81,20 грн. та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) мешканки АДРЕСА_2 - 162,4 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ільтьо І. І.