У х в а л а

іменем україни

11 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Писаної Т.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання дій протиправними, визнання зобов'язань виконаними, зобов'язання вчинити дії, визнання договору про іпотечний кредит та договору іпотеки квартири припиненими, за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану його представником ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням зміни підстав позову, просив визнати протиправними дії публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») щодо стягнення з нього коштів за резервування кредиту; визнати виконаними зобов'язання за договором про іпотечний кредит від 20 лютого 2008 року, додатковою угодою до договору про іпотечний кредит від 18 вересня 2008 року, додатковою угодою до договору про іпотечний кредит від 26 червня 2009 року; зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» видати позивачу довідку про одержання повного виконання зобов'язань за кредитним договором та додатковими угодами до нього; визнати договір про іпотечний кредит та додаткові угоди до нього такими, що припинили свою дію; зобов'язати відповідача повернути позивачу оригінали правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, а також надати приватному нотаріусу Івано-Франківського нотаріального округу інформацію про зняття заборони відчуження переданого в іпотеку нерухомого майна.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 березня 2013 року позов задоволено частково.

Визнано дії ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Івано-Франківського відділення № 2 Івано-Франківської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо до сплати ОСОБА_4 сум винагороди за резервування ресурсів (комісії за дострокове погашення) за договором іпотечного кредиту № IFU0G3 від 20 лютого 2008 року протиправними.

Визнано зобов'язання ОСОБА_4 за договором іпотечного кредиту № IFU0G3 від 20 лютого 2008 року, додатковою угодою до договору іпотечного кредиту № IFU0G3 від 18 вересня 2008 року, додатковою угодою № 1 до договору іпотечного кредиту № IFU0G3 від 26 вересня 2009 року виконаними.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Івано-Франківського відділення № 2 Івано-Франківської філії публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» видати ОСОБА_4 довідку (розписку) про одержання виконання зобов'язання позичальника за договором іпотечного кредиту № IFU0G3 від 20 лютого 2008 року, додатковою угодою до договору іпотечного кредиту № IFU0G3 від 18 вересня 2008 року, додатковою угодою № 1 до договору іпотечного кредиту № IFU0G3 від 26 вересня 2009 року.

Визнано договір іпотечного кредиту № IFU0G3 від 20 лютого 2008 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4, припиненим.

Визнано додаткову угоду до договору іпотечного кредиту № IFU0G3 від 18 вересня 2008 року, укладену між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4, припиненою.

Визнано додаткову угоду № 1 до договору іпотечного кредиту № IFU0G3 від 26 версеня 2009 року, укладену між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_4, припиненою.

Визнано іпотечний договір № IFU0G3 від 20 лютого 2008 року, укладений між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований у реєстрі за № 465, припиненим.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Івано-Франківського відділення № 2 Івано-Франківської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_4 оригінали правовстановлюючих документів на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1

Справа розглядалася апеляційним судом неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Представник ОСОБА_4 звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд судового рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами. Нововиявленою обставиною, вважає те, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 18 вересня 2008 року в сумі 206 670 грн 58 коп.

Однак ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2013 року згідно заяви ОСОБА_4 вищезазначене рішення скасовано. Рішенням цього ж суду від 11 червня 2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-банк», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в сумі 206 670 грн 58 гривень за кредитним договором від 18 вересня 2008 року відмовлено.

Тому представник ОСОБА_4 вважає, що у зв'язку із скасуванням заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2013 року, яке стало підставою для скасування рішення Івано-Франківського міського суду від 05 березня 2013 року, рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2014 року підлягає перегляду відповідно до ч. 3 ст. 361 ЦПК України.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції від 03 листопада 2014 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви, обґрунтовано виходив із того, що обставини, на які посилається заявник не можуть бути визнані як нововиявлені і не можуть вплинути на сутність вирішення спору. Заявником не наведено підстав, передбачених ст. 361 ЦПК України, для задоволення заяви про перегляд судового рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником ОСОБА_5, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко Т.О. Писана