АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 6/638949/14
Провадження № 22ц/790/7159/15 Доповідач - Макаров Г.О.
Категорія: інші справи
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Макарова Г.О.,

суддів: Кружиліної О.А., Кіся П.В.,

секретаря - Рязанової С.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2014 року у справі за поданням державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

встановив:

23.09.2014 року державний виконавець Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. В обґрунтування подання зазначено, що в провадженні Дзержинського відділу ДВС ХРУЮ Харківської області перебуває виконавче провадження з примусового виконання судового рішення № 2-8284/06 від 26.10.2007 року виданого 15.10.2008 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 га утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця у розмірі 1/4 частини доходів ОСОБА_1, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 27.09.2007 року та до досягнення повноліття дитиною. Державним виконавцем відкрито виконавче провадження, про що винесена відповідна постанова, у якій зазначено, що копії постанови надіслані сторонам виконавчого провадження. В межах виконавчого провадження державним виконавцем виконуються різні виконавчі дії, однак боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2014 року задоволено подання державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань покладених згідно судового рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2007 року про стягнення аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2014 року, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у повному обсязі у задоволенні подання державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, та неповне встановлення обставин, які мають значення для справи. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд, у порушення норм діючого процесуального законодавства, розглянув справу без участі осіб, які приймають участь у справі, а також державного виконавця. Суд не узяв до уваги, що тягар доказування у справах даної категорії покладено саме на державного виконавця та доказування не може грутнуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що він умисно ухиляється від виконання зобовязань за судовим рішенням про стягнення аліментів, таким чином у суду взагалі не було правових підстав тимчасово обмежувати його у праві виїзду за кордон, оскільки факту ухилення боржника від виконання зобов,язань встановлено не було. Такий захід, як тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон грубо порушує його права ,

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 308 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11, ст. 57, ч. 3 ст. 60, ч. 1 ст. 64 Цивільного процесуального кодексу України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових доказів.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до вимог ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, питання про тимчасове обмеження боржника або керівника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктами 2, 5 ч 1 ст. 6 цього Закону , передбачено, що обмеження може бути застосовано до громадянина України, якщо щодо нього неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконанні зобов'язання - до виконання зобов'язань або забезпечення зобов'язань заставою, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно ч.3 п.18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

В розділі XI «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну» Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності з 17.04.2012 р. та затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5 передбачено зміст подання державного виконавця при зверненні до суду, що полягає у наступному.

У разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Подання повинно містити: найменування суду, до якого направляється подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

У поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити.

У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також: найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2007 року у справі № 2-8284/06 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 га утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця у розмірі 1/4 частини доходів ОСОБА_1, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 27.09.2007 року та до досягнення повноліття дитиною. Вирішено питання про судові витрати.

Вказане судове рішення набрало законної сили і відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України і ст. 14 ЦПК України є обовязковим для виконання на всій території України.

Постановою державного виконавця Дзержинського відділу ДВС ХРУЮ Харківської області 05 листопада 2008 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового рішення № 2-8284/06 від 26.10.2007 року виданого 15.10.2008 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з аліментів з ОСОБА_1. Вказана вище постанова була направлена сторонам виконавчого провадження.

Державним виконавцем вживались заходи примусового виконання зазначеного рішення, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з розрахунку заборгованості по виплаті аліментів ОСОБА_1, здісненого державним виконавцем, боржником не було надано довідки, щодо розміру отримуваних доходів за період нарахування заборгованості. Останній періодично, у незначних розмірах, здійснював сплату аліментів та його заборгованість станом на 01.05.2014 року складала 33 169,96 грн.

Тобто, судом встановлено, що заборгованість за вказаним виконавчим документом, погашена не була, у зв,язку з ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд вважав доцільним тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання своїх зобовязань за судовим рішенням.

Такий висновок є обґрунтованим, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307 Цивільного процесуального кодексу України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право: постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Судова колегія вважає, що ухвала суду про задоволення подання державного виконавця, є законною і обґрунтовано, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженої ухвали немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319, 321, 322, 324, 325 Цивільного процесуального кодексу України,, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Г.О. Макаров

Судді: О.А. Кружиліна

ОСОБА_6