Провадження № 2/161/4791/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 грудня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючої судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (надалі-ПАТ КБ ПриватБанк) 03.09.2014р. звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свій позов мотивує тим, що 20.09.2001 року, відповідно до укладеного договору №1525, ОСОБА_1 отримала у закритому акціонерному товаристві комерційний банк ПриватБанк (надалі -ЗАТ КБ ПриватБанк) кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № 1525 від 20.09.2001 року. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за Договором № 1525 від 20.09.2001 року не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ ПриватБанк. У звязку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач, станом на 15.07.2014 року, має заборгованість в сумі 5026,50 грн., яка складається з наступного: 5026,50 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Посилаючись на те, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, позивач просить суд стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ ПриватБанк 5026,50 грн. заборгованості за вищевказаним кредитним договором та судові витрати по справі.

Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, публічне акціонерне товариство комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків закритого акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, у зв'язку з чим, на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009року, змінено найменування позивача з закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на публічне акціонерне товариство комерційний Банк "ПриватБанк".

З матеріалів справи слідує, що відповідно до укладеного договору про надання споживчого кредиту №1525 від 20.09.2001 року між ЗАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1, остання отримала у ПАТ КБ ПриватБанк кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Пунктом 2.6 кредитного договору передбачено, що у випадку несвоєчасного погашення основного боргу по кредиту виплачувати банку 72% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Проценти розраховуються, виходячи з суми залишку заборгованості по простроченій сумі кредиту з дня виникнення простроченої заборгованості.

Згідно п.2.7 кредитного договору у випадку порушення строків погашення процентів по кредиту виплачувати банку пеню в розмірі 0,3% за кожен день прострочки від суми непогашеної заборгованості по процентах.

Судом встановлено, що банк взяті на себе зобовязання по кредитному договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу споживчий кредит в розмірі 5000 грн. Однак, ОСОБА_1 не повертала отримані кредити відповідно до графіків погашення заборгованості та відсотків, в звязку з чим не виконувала зобовязання належним чином і, згідно розрахунку позивача, станом на 15.07.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед ПАТ КБ ПриватБанк становила 5026,50грн., з них : пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 5026,50грн.

З повідомлення № 30.1.0.0/2-120411/646 від 04.05.2012 року вбачається, що ПАТ КБ ПриватБанк повідомляв ОСОБА_1 на її звернення від 11.04.2012р. №152, що після оплати нею протягом 30 днів з дати отримання даного листа, коштів в розмірі 703 грн., кредитний договір від 20.09.2001 року №1525 буде перерахований та закритий протягом 30 днів (а.с. 26).

Проте, на виконання даної вимоги позивач ОСОБА_1 не сплатила вказані кошти.

Судом встановлено, що повідомлення ОСОБА_1 було надіслано 04.05.2012 року, відомості про сплату після цієї дати відповідачем зазначених у повідомленні коштів відсутні, останній платіж в розмірі 783,07грн. останньою внесено 11 квітня 2012 року.

Судом встановлено, що сторонами не було змінено умови кредитного договору.

Статтею 615 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється.

Як встановлено судом, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що банк повністю або частково відмовляється від зобов'язань ОСОБА_1

В наданому ПАТ КБ ПриватБанк розрахунку заборгованості, міститься процентна ставка, за якою нараховувалась заборгованість за кредитом. Крім того, наявність заборгованості у 2014р. підтверджується фактом зарахування відповідачем грошових коштів 703 грн. в рахунок погашення заборгованості.

Частиною 1 статті 545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

У матеріалах справи відсутні належні докази щодо відсутності у відповідача заборгованості за кредитним договором № 1525 від 20.09.2001 року.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача ПАТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором, пені в сумі 5026,50 гривень.

Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 8,10,15, 60, 88, 212- 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, пені в сумі 5026,50 гривень (пять тисяч двадцять шість гривень 50 копійок) та 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок) судових витрат по справі.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта