Справа № 128/3116/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

08.12.2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», за участю третьої особи на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк», про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 05.11.2012 року між ним та відповідачем було укладено генеральний договір добровільного страхування майна № GA.252.99314997.4023, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном, визнанням засад, умов та порядку здійснення страхування цього майна, що передане страхувальником в заставу за договором іпотеки від 21.07.2008 року за № 014/3951/2/17870/1 в реєстрі забезпечення зобов'язань за договором про надання кредиту № 014/3851/9/20785 від 30.07.2008 року та № 014/3951/2/17870 від 21.07.2008 pоку, що був укладений між страхувальником та вигодонабувачем ПАТ «Ерсте Банк» (з 05.06.2013 року змінено назву на ПАТ «Фідокомбанк»). Згідно даного договору страхування застрахованим є майно, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна, 30, страхова сума становить 480436,33 грн.

12.11.2012 року стався страховий випадок, а саме: вимивання водою ґрунту з-під фундаменту сходів приміщення. Цього ж дня позивачем було подано заяву про настання збитку, яка прийнята представником відповідача, повідомлено компетентні органи (ЖЕК «Бокуд», Міськводоканал), подано відповідачу передбачені договором документи. З 21.12.2012 року позивач неодноразово спілкувався з працівниками відповідача і жодних вимог про надання будь-яких додаткових документів чи вчинення з його боку будь-яких дій не було. Виплата мала бути здійснена до 13.02.2013 року. Протягом обумовленого договором строку страховик свої зобов'язання не виконав. Рішення щодо виплати або про відмову у виплаті страхового відшкодування не було прийнято. Затягування відповідачем процесу виплати відшкодування на ремонт пошкодженого майна, порушення ним своїх зобовязань за договором страхування та невиплата страхового відшкодування забрало значну частину робочого та вільного часу, спричинило душевні хвилювання, оскільки через постійні звернення до відповідача, неодноразове писання пояснень по даному випадку, телефонні переговори, він став дратівливим, менше часу проводив з рідними та близькими, що вплинуло на його родинні стосунки, стосунки з колегами по роботі, друзями. В зв'язку з викладеними вище обставинами позивач звернувся з даним позовом до суду.

В судове засідання 08.12.2015 року сторони не з`явилися. Попередньо через канцелярію суду надійшли заяви від представника позивача за довіреністю ОСОБА_2 та від представника відповідача за довіреністю ОСОБА_3 про розгляд справи у їх відсутність. При цьому, представник позивача в своїй заяві зменшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в своїй заяві просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, беручи до уваги надані заперечення.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи ПАТ «Фідокомбанк» в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоч в установленому порядку повідомлявся про час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні 10.09.2014 року представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити за обставин, викладених у позові. Суду також пояснив, що 12.11.2012 року стався страховий випадок вимивання водою грунту з-під фундаменту сходів приміщення, яке належить позивачу. Позивач звернувся до страхової компанії. Рішення щодо виплати або про відмову у виплаті страхового відшкодування не було прийнято. Затягування відповідачем процесу виплати відшкодування на ремонт пошкодженого майна, порушення ним своїх зобовязань за договором страхування та невиплата страхового відшкодування забрало значну частину робочого та вільного часу позивача, спричинило йому душевні хвилювання, з моменту настання страхового випадку пройшов тривалий час, чим позивачу було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 2000 грн.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 в судовому засіданні 10.09.2014 року позовні вимоги не визнав при обставинах, викладених в запереченні. Згідно письмових заперечень на позовну заяву, 05.11.2012 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 був укладений генеральний договір добровільного страхування майна № 251.54441.4007, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та повязані з володінням, користуванням і розпорядженням майном, що передане страхувальником в заставу за договором іпотеки від 21.07.2008 року за № 014/3951/2/17870/1 в реєстрі забезпечення зобов'язань за договором про надання кредиту № 014/3951/9/20785 від 30.07.2008 року та № 014/3951/2/17870 від 21.07.2008 року, що був укладений між страхувальником та вигодонабувачем за договором страхування (ПАТ «Фідобанк»). В свою чергу п.1.2 договору іпотеки від 21.07.2008 року за № 014/3951/2/17870/1 передбачено, що предметом іпотеки є нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна, 30, а саме: вбудовано-прибудовані приміщення, які складаються з: приміщень - 1-й поверх - приміщення № 73, № 1 та № 10, загальною площею 98,1 кв. м, які розташовані в житловому будинку під літ. «А». Відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого ОСОБА_1В Вінницьким обласним бюро технічної інвентаризації 24.07.2008 року, вбудовано-прибудовані приміщення в житловому будинку № 30 по вулиці Ватутіна в місті Вінниці зареєстровано за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та складаються з приміщень - 1-й поверх приміщення № 73, № 1 та № 10, загальною площею 98,1 кв.м. Отже, за договором страхування застрахованими є частина приміщень, які знаходяться в житловому будинку за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна, 30. 12.11.2012 року до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернувся ОСОБА_1 з заявою про настання збитку та надав наступні пояснення: «Прийшовши сьогодні вранці на роботу, побачив зруйновані сходи та витікання води з-під них». Цього ж дня на виконання вимог п.2 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування» ПрАТ СК «ПЗУ Україна» направило на місце події свого представника з ціллю вжиття заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Проте, з'ясувати на місці пригоди внаслідок чого сталося руйнування і звідки саме взялася біля сходів вода було неможливо, оскільки будь-яких явних проривів трубопроводів виявлено не було. Здійснені аварійними бригадами комунальних підприємств обстеження однозначного висновку теж не дали. КП «Вінницяоблводоканал» довідкою від 20.12.2012 року за № 2/2155 повідомило страхувальника, що обстеженням було встановлено: відсутність мереж централізованого холодного водопостачання та водовідведення в районі витоку; через наявність витоків води було зафіксовано зсув, просідання та часткове руйнування сходів ательє; при повторному виїзді на місце 15.11.2012 року витоку не виявлено; з метою визначення джерела витоку води було взято воду на проведення лабораторного дослідження на предмет наявності хлору; за результатами проведеного лабораторією підприємства аналізу води було встановлено вміст у воді хлору; відсутність мереж холодного водопостачання в районі витоку та наявність хлору у воді веде до висновку, що ймовірним джерелом витоку води є мережа гарячого водопостачання. Але КП «Вінницяміськтеплоенерго» листом від 25.01.2013 року за № 33/222 повідомило страхувальника, що під час обстеження теплового пункту та підвального приміщення житлового будинку по вул. Ватутіна, 30 витоків води не виявлено. Ввід мереж гарячого водопостачання та опалення в житловий будинок герметичний та знаходиться із протилежної від приміщень ательє сторони житлового будинку. Зовнішні мережі гарячого водопостачання та опалення зі сторони входу до ательє не проходять. 14.11.2012 року на мережах підприємства не було зафіксовано витоків та проведення ремонтних робіт поблизу житлового будинку по вул. Ватутіна, 30. Враховуючи вищевикладене та з метою встановлення об'єктивних обставин настання випадку, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулось до ПП «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» з проханням провести огляд пошкодженого обєкту, оцінити надані компетентними органами документи та в процесі будівельно-технічної експертизи дати відповідь на запитання щодо: вартості відновлювальних будівельних робіт пошкодженого нерухомого майна; встановлення факту відповідності (невідповідності) вимогам державних будівельних норм (ДБН) до моменту заявлення про пошкодження (вимивання водою грунту з-під фундаменту сходів) будівлі; наявності причинно-наслідкового звязку між виявленим витоком води по даному випадку та заявленими пошкодженнями сходів застрахованої будівлі. Відповідно до висновків проведеного дослідження (мовою оригіналу): «... В данном случае, прямая причинно-следственная связь между выявленным вытоком воды из-под фундамента лестницы возле здания пристройки дома № 30 по ул. Ватутина в г. Виннице и заявленными повреждениями стенки ограждения лестницы не установлена, так как часть конструкции обрушившейся кирпичной стенки и фундаменте до обрушення находились в предаварийном состоянии и незакрепленная поврежденная часть ограждения лестницы могла обрушиться в любой момент времени от воздеиствия нагрузки ветра, третьих лиц и другое…» Тобто пошкодження сталися не внаслідок страхового випадку, передбаченого договором страхування. Окрім цього, експертом зазначено, що (мовою оригіналу): «... Следует учесть тот факт, что застрахованным недвижимым имуществом фактически являются только нежилые помещения № 73: №1-№ 10, общей площадью 98,1 м.кв, которые расположены на первом этаже в жилом доме «А» по ул. Ватутина, 30 в городе Винница, что являются предметом ипотеки по дополнительному договору ипотеки № 014/3951/2/17870/1 от 21.07.2008, стоимостью 480436,33 гривны, лестница является частью здания, где приобретены нежилые помещения, собственник нежилых помещений балансодержателем здания и лестницы не является. Согласно п.1.1 генерального договора добровольного страхования имущества № СА.252.99314997.4023 предметом этого генерального договора являются имущественные интересы страхователя и связаны с владением, использованием и распоряжением имуществом, что передано страхователем под залог по договору ипотеки от 21.07.2008 года № 014/3951/2/17870/1». Для перевірки інформації, чи входять сходи до майна, яке було придбане страхувальником і передане під заставу за договором іпотеки ПрАТ СК «ПЗУ Україна», був досліджений договір купівлі-продажу від 13 червня 2008 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області і фізичної особою-підприємцем ОСОБА_1 та інші документи. Відповідно до укладеного договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 передано у власність вбудовано-прибудовані приміщення, які складаються з приміщень - 1-й поверх - приміщення № 73, № 1 та № 10, загальною площею 98,1 кв.м, розташовані в житловому будинку літ. «А» під № 30 по вул. Ватутіна в м. Вінниці та знаходяться на балансі ВАТ «Вінницький інструментальний завод». Земельна ділянка окремо не виділена. В свою чергу договором купівлі-продажу передбачено, що ОСОБА_1 зобов'язаний утримувати прилеглу територію в належному санітарному стані, але це не свідчить, що прилегла до приміщень ОСОБА_1 територія знаходиться в його власності та може бути передана в заставу банку. Враховуючи вищевикладене, пошкоджені сходи не були застраховані за договором страхування і у страховика не виникає обов'язку здійснити виплату страхового відшкодування по даній події.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30.10.2014 року по даній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено експертам ТОВ «Подільський центр судових експертиз».

Допитаний в судовому засіданні 14.09.2015 року експерт ОСОБА_4 суду показав, що на час проведення експертизи була визначена вартість завданих збитків, в яку включена вартість всіх будівельно-ремонтних робіт, які зазначені в висновку експерта. Сходи являються основним проходом в приміщення.

28.09.2015 року через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 подав заяву про зменшення позовних вимог (т.2 а.с.24-26), згідно якої просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в загальній сумі 48613,53 грн., з яких: 43754,92 грн. сума невиплаченого страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції; 923,45 грн. пеня за один календарний рік; 1935,16 грн. сума 3 % річних; 2000 грн. моральна шкода, а також просить стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судовий збір за клопотання про призначення експертизи та 3200 грн. вартість експертних послуг, яку ухвалою суду від 28.09.2015 року було прийнято судом.

Заслухавши пояснення сторін, надані раніше в судових засіданнях, покази експерта, врахувавши позиції учасників процесу, висловлені ними в своїх письмових заявах, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, давши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 13.06.2008 року позивач ОСОБА_1, як фізична особа-підприємець, придбав вбудовано-прибудовані приміщення, які складаються з: приміщень І-й поверх приміщення № 73: № 1-№ 10, загальною площею 98,1 кв.м, які розташовані в житловому будинку № 30 по вул. Ватутіна в м. Вінниці (том 1 а.с.18-19).

05.11.2012 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (страховик) та позивачем ОСОБА_1 (страхувальник) був укладений генеральний договір добровільного страхування майна № GA.252.99314997.4023, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном, визнанням засад, умов та порядку здійснення страхування цього майна, що передане страхувальником в заставу за договором іпотеки від 21.07.2008 року за № 014/3951/2/17870/1 в реєстрі забезпечення зобов'язань за договором про надання кредиту № 014/3851/9/20785 від 30.07.2008 року (т.1 а.с.13-14) та № 014/3951/2/17870 від 21.07.2008 pоку (т.1 а.с.15-17), що був укладений між страхувальником та вигодонабувачем. Страхова сума становить 480436,33 грн. (том 1 а.с. 8-12).

Відповідно до п.10 договору, при настанні події, що може бути кваліфікована, як страховий випадок, в звязку з якою страхувальник звертається до страховика з вимогою про виплату страхового відшкодування, страхувальник зобовязаний: негайно повідомити страховика про настання страхового випадку за телефоном, зазначеним в договорі; негайно, однак не пізніше трьох робочих днів, враховуючи той день, коли йому стало відомо або мало стати відомим про випадок, який може бути визнаний як страховий у відношенні до застрахованого майна, письмово або іншим документальним способом сповістити про це страховика та вигодонабувача; негайно заявити відповідним компетентним органам про настання події, що може бути кваліфікована страховиком, як страховий випадок та ін.

12.11.2012 року позивач письмово повідомив відповідача про настання страхового випадку (т.1 а.с.24).

Згідно копії довідки, виданої ПП «Бокут» від 22.11.2012 року, 12.11.2012 року були виявлені витоки з зовнішніх мереж гарячого водопостачання будинку по вул. Ватутіна, 30 (т.1 а.с.26).

Як вбачається із відповіді КП «Вінницяоблводоканал» № 2/2155 від 20.12.2012 року, стосовно витоку води, який спричинив просідання та зсув сходів до ательє по вул. Ватутіна, 30: за результатами виїзного обстеження черговою бригадою аварійно-диспетчерської служби КП «Вінницяоблводоканал» від 14.11.2012 року було виявлено витік води з-під сходів ательє; обстеженням було встановлено відсутність мереж централізованого холодного водопостачання та водовідведення в районі витоку; через наявність витоків води було зафіксовано зсув, просідання та часткове руйнування сходів ательє; при повторному виїзді на місце 15.11.2012 року аварійно-відновлювальної бригади підприємства витоку не виявлено; з метою визначення джерела витоку води було взято воду на проведення лабораторного дослідження на предмет наявності хлору; за результатами проведеного лабораторією підприємства аналізу води було встановлено вміст у воді хлору;відсутність мереж холодного водопостачання в районі витоку та наявність хлору у воді веде до висновку, що ймовірним джерелом витоку води є мережа гарячого водопостачання (т.1 а.с.134).

Згідно копії листа директора КП «Вінницяміськтеплоенерго» встановлено, що під час обстеження теплового пункту та підвального приміщення житлового будинку по вул. Ватутіна, 30, витоків не виявлено. Ввід мереж гарячого водопостачання та опалення в житловий будинок герметичний та знаходиться із протилежної від приміщень ательє сторони житлового будинку. Зовнішні мережі гарячого водопостачання та опалення зі сторони входу до ательє не проходять. 14.11.2012 року на мережах підприємства не було зафіксовано витоків та проведення ремонтних робіт поблизу житлового будинку по вул. Ватутіна, 30. КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» разом з представниками Департаменту енергетики транспорту та зв'язку Вінницької міської Ради, ПП «Бокуд» та КП «Вінницяоблводоканал» 18.01.2013 року склали акт розслідування витоку води з-під фундаменту сходів приміщення ательє по вул. Ватутіна, 30 (т.1 а.с.138).

Згідно висновку Подільського центру судових експертиз № 181 від 22.05.2015 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, бетонні сходи, які забезпечують підхід (вхід, вихід) до вбудовано прибудованих приміщень будинку № 30 по вул. Ватутіна в м. Вінниця, є невід'ємним конструктивним елементом вбудовано- прибудованих приміщень, які перебувають у приватній власності ОСОБА_1, без бетонних сходів неможливо використовувати вбудовано-прибудовані приміщення, які складаються з: приміщень І поверх приміщення № 73: № 1-№ 10 загальною площею 98,1 кв.м за цільовим призначенням. Незадовільний технічний стан конструкції такого конструктивного елементу як сходи виник внаслідок того, що огороджуюча сходи стіна частково зруйнована, а будівельні матеріали із яких вона влаштована (керамічна цегла) внаслідок дії на них атмосферних опадів втратили свою міцність, а також руйнування частково спричинено несвоєчасним проведенням ремонтів. Незадовільний технічний стан конструкції фундаменту виник внаслідок погіршення фізико-механічних властивостей ґрунтів та відбулося зменшення несучої спроможності основи фундаментів, що призвело до просідання, викривлення фундаментів та появи тріщин. При цьому також необхідно зазначити, що на руйнування сходів та їх технічний стан на час проведення досліджень додатково міг вплинути витік води з-під сходів 14.11.2012 року, при якому було додатково вимито грунт основи фундаментів, та спричинено додаткову просадку фундаменту, за листом КП «Вінницяоблводоканал» від 20.12.2012 року № 2/2155 витік води виявлено з-під сходів ательє. Вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно здійснити для ремонту сходів, які забезпечують підхід до вбудовано-прибудованих приміщень будинку № 30 по вул. Ватутіна в м. Вінниця, становить 30077,23 грн. (т.1 а.с.213-247).

У відповідності до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового

відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно вимог пункту третього частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Такі умови встановлені також ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування», якою передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобовязаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. Крім того, страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищезазначені положення законодавства, оцінюючи всі обставини по справі, суд вважає, що позовна вимога позивача ОСОБА_1 щодо стягнення неплаченого страхового відшкодування є правомірною, оскільки було порушено право позивача на отримання в передбачені законом строки страхового відшкодування за страховий випадок 12.11.2012 року, що передбачено генеральним договором добровільного страхування майна № GA.252.99314997.4023.

Відповідно до п.18.2 договору страхування за несвоєчасну сплату страхового відшкодування страховик несе відповідальність шляхом сплати пені в розмірі 0,01% відповідної суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за період прострочення платежу. Тому вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь пені є обґрунтованою, виходячи з встановлених по справі обставин.

Також згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобов'язання відповідача у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, отже таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України.

Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму невиплаченого страхового відшкодування, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу позивача, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати позивачу, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно наданого розрахунку в заяві про зменшення позовних вимог, сума завданого позивачеві збитку становить 46613 грн. 53 коп. з яких:43754,92 грн. сума невиплаченого страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції; 923,45 грн. пеня за один календарний рік; 1935,16 грн. сума 3 % річних (т.2 а.с.27).

Крім того, відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також у відповідності до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» № 4 від 31.03.1995 року вказано, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року).

З огляду на зазначене, позивачем не доведено наявність спричиненої йому моральної шкоди діями відповідача, а тому вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивачем за клопотання про призначення експертизи було сплачено судовий збір в розмірі 121,80 грн. згідно платіжного доручення № Р24А07829 від 28.10.2014 року (т.1 а.с.185) та 3200 грн. вартість експертних послуг згідно платіжного доручення № Р24А33361 (т.2 а.с.28), які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Також з відповідача на користь держави підлягають до стягнення витрати на сплату судового збору, від стягнення яких звільнено позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.23, 525, 526, 610, 625, 979, 990, 992 ЦК України, Законом України «Про страхування», постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» № 4 від 31.03.1995 року, ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 46613 (сорок шість тисяч шістсот тринадцять) грн. 53 коп. з яких:43754,92 грн. сума невиплаченого страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції; 923,45 грн. пеня за один календарний рік; 1935,16 грн. сума 3 % річних.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп. та 3200 (три тисячі двісті) грн. вартість експертних послуг.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь держави судові витрати на сплату судового збору, від сплати яких звільнено позивача, в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська