Провадження № 6/760/729/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2015року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою і просить суд визнати виконавчий лист № 760/26719/14, виданий Солом'янським районним судом м. Києва 13.07.2015 року таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що 30.10.2015 року на адресу ОСОБА_1 надійшла копія постанови старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві Саковича С.Ю. від 14.10.2015р. про відкриття виконавчого провадження ВП №49017067 за виконавчим листом №760/26719/14, виданим Солом'янським районним судом м.Києва 13.07.2015 року, в якій за твердженням заявника умисно не зазначена дата набрання рішенням про стягнення законної сили.

Крім того, в заяві заявник зазначає, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.06.2015р., частково задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, а рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 02.04.2015р. змінено та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 (Боржника) на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 462509,04 грн. - натомість, в постанові про відкриття виконавчого провадження від 14.10.2015р. у якості стягувача зазначений ОСОБА_2, в зв'язку з чим Солом'янський районний суд, 13.07.2015р не мав підстав видавати виконавчий лист стягувачеві ОСОБА_2 на виконання судового рішення, що набрало законної сили 18.06.2015р. на користь ОСОБА_2.

20.10.2015 року учасники судового процесу в судове засідання не з'явились, проте їхня неявка не є перешкодою для розгляду скарги згідно положень ч. 3 ст. 369 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу 18 155 доларів США, 3% річних 1543 доларів США, а всього стягнуто 19 698 доларів США. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року змінено, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 18155 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 02 квітня 2015 року ( 23,48 доларів США за 1 грн.) становить 426 279,40 грн., 3% річних у розмірі 1543 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 02 квітня 2015 року становить 36 229,64 грн.

13.07.2015 рокуСолом'янським районним судом м. Києва на виконання зазначеного рішення було видано виконавчий лист.

Як встановлено судом, виконавчий лист було видано на ім'я ОСОБА_2, в той час як в рішенні Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2015 року зазначено про стягнення боргу на користь ОСОБА_2.

16.07.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Апеляційного суду м. Києва з заявою про виправлення описки в рішенні Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2015 року, так-як в резолютивній частині рішення було допущено описку, а саме замість зазначення особи, на користь якої стягнуто заборгованість за договором позики,- «ОСОБА_2» помилково зазначено «ОСОБА_2».

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.09.2015р. виправлено в резолютивній частині рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2015 року допущену описку та ухвалено замість помилково зазначеного «ОСОБА_2» зазначити «ОСОБА_2».

Таким чином, Апеляційним судом м. Києва було допущено описку, яку на підставі заяви ОСОБА_2, враховуючи положення ст. 219 ЦПК України, було виправлено.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Статтею 369 ЦПК України передбачено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Таким чином, за змістом ст. 369 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: якщо його було видано помилково або якщо у боржника повністю або частково відсутній обов'язок у зв'язку з його припиненням, або з інших причин, тобто, виходячи зі змісту статті у випадку коли зобов»язання як такового не існує взагалі.

Отже, в даному випадку відсутні обставини визначені в ст. ст. 369 ЦПК України, за яких судом може бути прийняте рішення про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Щодо, посилань заявника на те, що в постанові старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві Саковича С.Ю. від 14.10.2015р. про відкриття виконавчого провадження ВП №49017067 за виконавчим листом №760/26719/14, виданим Солом'янським районним судом м.Києва 13.07.2015 року, умисно не зазначена дата набрання рішенням про стягнення законної сили, то суд звертає увагу на те, що заявник в порядку ст. 383 ЦПК України має право звернутись до суду з відповідною скаргу на дії державного виконавця, якщо вважатиме такі дії порушенням його прав чи свобод.

Враховуючи викладене вище та приведені заявником підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, при зверненні до суду, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з точки зору закону відсутні.

Керуючись ст. 369 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 стягнення боргу за договором позики ( справа№760/26719/14)- відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Суддя: