Номер провадження: 22-ц/785/9919/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Ступакова О. А.

при секретарі Желєзнові В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 06. 10. 2015 р.,

в с т а н о в и л а:

08. 07. 2015 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду, на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_5, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1, до закінчення її навчання, тобто до 30. 06. 2018 р., і аліментів на додаткові витрати на дитину ОСОБА_5, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду.

Вказала, що донька навчається в Одеській національній академії харчових технологій за денною формою навчання на 1-му курсі, факультет ІТХРГ І ТБ, проживає разом з нею, вона несе весь тягар матеріального забезпечення дитини і має намір в подальшому належним чином виконувати свої обовязки щодо її утримання, а додаткові витрати необхідні доньці тому, що остання займається образотворчим мистецтвом, танцями, приймає активну участь в житті академії.

Зазначила, що відповідач займає посаду заступника голови Роздільнянської районної ради, отримує заробітну плату 6728,84 грн. і будучи здоровим, працездатним чоловіком, має можливість платити аліменти на утримання дитини.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 06. 10. 2015 р. відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_5, про стягнення аліментів на повнолітню дитину та перегляд судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 06. 10. 2015 р.частково задоволено зазначений позов ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 08. 07. 2015 р. до 30. 06. 2018 р., тобто на період навчання в Одеській національній академії харчових технологій, але не пізніше чим до досягнення нею 23-річного віку.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на ОСОБА_5, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 08. 07. 2015 р. до 30. 06. 2018 р.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 243,6 грн.

У відповідності зі ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України зазначено, що рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції тому, що вважає позов ОСОБА_2 таким, що не відповідає дійсності та вимогам чинного законодавства.

Вказав, що дану справу не було розглянуто з дотриманням вимог діючого законодавства, його права були явно порушені і твердження суду, що відповідач погодився частково з позовними вимогами та просив стягнути з нього аліменти на повнолітню доньку в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно не відповідає дійсності, доказом чого є вимоги його зустрічного позову, в якому він вказав, що всі стягнення з нього перевищили гранично допустимий розмір 70 %, що після усіх виплат за рішеннями суду та оплати комунальних послуг йому практично немає грошей на життя, і просив переглянути розмір аліментів та додаткових витрат на дітей та зменшити їх, врахувати, що він проживає з престарілими батьками, які практично знаходяться на його утриманні, але суд відмовив у прийнятті його зустрічного позову та повернув йому позовну заяву і не врахував його вимоги за зустрічним позовом як заперечення; зазначав, що сума додаткових витрат не є обгрунтованою та позивачем не доведена, просив взяти до уваги суд не тільки наявність у нього престарілих батьків, а й іншої сімї, яку він також додатково утримує, оскільки його дружина ОСОБА_6 не може зараз працювати тому, що доглядає за сином, якому ще не виповнилося трьох років, та має ще одного сина, якого утримує як мати-одиначка й те, що розмір його заробітної плати останнім часом, враховуючи усі стягнення, ледь перевищує мінімальний прожитковий мінімум; а також посилався на великі витрати на ліки на лікування сина ОСОБА_5 і те, що мешкаючи в квартирі зі своїми батьками він сплачує комунальні послуги.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції ОСОБА_5 спочатку підтримав доводи апеляційної скарги, а в подальшому пояснив, що до суду з приводу зміни розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішень суду, він до теперішнього часу не звертався, і вказав, що з урахуванням стягнень з нього аліментів за рішеннями судів він згодний платити 12,5 % частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1, на час її навчання, про що надав суду відповідну письмову заяву, підписану ним особисто в судовому засіданні апеляційного суду, а також пояснив, що на час розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції у даній справі він працював заступником голови Роздільнянської районної ради Одеської області, але на теперішній час після виборів він вже звільнений і ще не працевлаштувався.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вважає рішення суду правильним.

ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність і залишити рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги і перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та позовних вимог, судова колегія приходить до наступного.

Частково задовольняючи позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання і додаткових витрат на цю дитину суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня ОСОБА_5 не досягла 23-річного віку, продовжує навчатися на денній формі навчання, потребує у звязку з цим матеріальної допомоги, перебуває на повному утриманні своєї матері, і відповідач згоден платити аліменти в розмірі 1/4 розміру частини від усіх доходів щомісячно і виходив також з того, що відповідач працює заступником голови Роздільнянської районної ради Одеської області і з нього стягуються аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх його заробітків та 500 грн. додаткових витрат щомісячно на утримання ОСОБА_5, 27. 03. ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання ОСОБА_5, 23. 06. 2014 р. в розмірі 1/5 частини від усіх його заробітків та аліменти на утримання ОСОБА_6 в розмірі 6% від усіх його заробітків до 23. 06. 2017 р. згідно рішень суду.

Проте з вказаним висновком суду в повному обсязі погодитися не можна.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Тобто, норми глави 16 СК України не встановлюють самостійного, окремого від обовязку сплати аліментів, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами і не поширюють дію положень ст. 185 Сімейного кодексу України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу їх участі в утриманні повнолітніх дочки, сина.

Викладене відповідає і правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 24. 12. 2014 р. у справі № 6-186ц14, що правила статті 185 Сімейного кодексу України поширюються на правовідносини щодо обовязку батьків по утриманню неповнолітніх дітей. Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, передбачений главою 16 Сімейного кодексу України, однак норми цієї глави не поширюють дію положень ст. 185 Сімейного кодексу України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу їх участі в утриманні повнолітніх дочки, сина.

При цьому, з правових норм глави 16 СК України вбачається наступне.

Зокрема, ст. 198 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі» СК України.

А ст. 201 СК України регламентовано, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 19. 11. 2013 р. розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 21. 08. 2014 р. стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, 27. 03. ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 05. 08. 2014 р. і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до 06. 07. 2015 р., потім на утримання ОСОБА_5, 27. 03. ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення нею повноліття, тобто до 27. 03. 2021 р., але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на неповнолітніх дітей ОСОБА_5, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, 27. 03. ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 01. 09. 2014 р. і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до 06. 07. 2015 р., потім на ОСОБА_5, 27. 03. ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття, тобто до 27. 03. 2021 р.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 11. 12. 2014 р. стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, 23. 06. ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду з 06. 11. 2014 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 23. 06. 2032 р., але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, і стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 додаткові витрати на неповнолітню дитину ОСОБА_5, 23. 06. ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 06. 11. 2014 р. і до 30. 04. 2015 р., а також стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на її утримання в розмірі 6 % від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06. 11. 2014 р. і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 23. 06. 2017 р., а в іншій частині позову відмовлено.

Донькою відповідача ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_2 є ОСОБА_5, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається у вищому учбовому закладі і не отримує стипендії; знаходиться на утримання матері-позивача ОСОБА_2; згідно довідки факультету інноваційних технологій харчування ресторанно-готельного і туристичного бізнесу Одеської національної академії харчових технологій (далі ОНАХТ) від 22. 06. 2015 р. № 444/ф2 ОСОБА_5 дійсно є студенткою 1 курсу цього факультету денної форми навчання (держзамовлення), плануємий термін закінчення навчання за ОКР «Бакалавр» 30. 06. 2018 р., у звязку з чим ОСОБА_5, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує матеріальної допомоги у спосіб сплати аліментів.

На час розгляду даної цивільної справи та ухвалення оскаржуваного рішення суду позивач ОСОБА_2 працювала завідувачем сектору управління соціального захисту населення Роздільнянської районної державної адміністрації в Одеській області і отримувала щомісячно відповідну заробітну плату, зокрема, за червень 2015 р. їй було нараховано 3385,58 грн., а відповідач ОСОБА_5 працював заступником голови Роздільнянської районної ради і отримував щомісячно відповідну заробітну плату, зокрема, за червень 2015 р. йому було нараховано 9208,47 грн., з яких за відрахуванням належних платежів та аліментів на користь ОСОБА_2 і ОСОБА_6 він отримав лише 2032,87 грн., а за липень 2015 р. йому було нараховано 9254,76 грн., з яких за відрахуванням належних платежів та аліментів на користь ОСОБА_2 і ОСОБА_6 він отримав лише 2073,19 грн.

За довідкою виконкому Роздільнянської міської ради від 23. 07. 2015 р. № 1697 ОСОБА_5 дійсно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 складом сімї ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, - дружина, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, - син.

05. 11. 2015 р. ОСОБА_5 складено повноваження заступника голови Роздільнянської районної ради, що підтверджено довідкою голови Роздільнянської районної ради від 02. 12. 2015 р. № 692/01-25, і на теперішній час ОСОБА_5 не працює.

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи, не оспорюються та не спростовані сторонами і з урахуванням позицій сторін при розгляді справи в апеляційній інстанції стосовно обставин, які мали місце на час ухвалення рішення суду першої інстанції, спірним між сторонами є лише питання щодо розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, коли позивачка вважає необхідним визначити вказані аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а відповідач згоден з урахуванням стягнень аліментів з нього за вказаними рішеннями судів сплачувати за рішенням суду ці аліменти в розмірі 12,5 % частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно.

Апеляційний суд з урахуванням вищевикладених обставин і пояснень відповідача ОСОБА_5, в тому числі щодо відсутності його звернення до суду з позовом про зміну розмірів аліментів, які стягуються з нього за вказаними рішеннями судів, згоди на визначення розміру аліментів у даній справі в розмірі 12,5 % частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно та обґрунтовано прийшов до висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів своїй повнолітній доньці ОСОБА_5 на час її навчання відповідно до ст. 199 СК України, але невірно визначив розмір цих аліментів без урахуванням розміру аліментів, які стягуються з нього на час звернення позивача до суду 08. 07. 2015 р. і реальних матеріальних можливостей відповідача, які встановлені доказами у справі.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що загальний розмір аліментів, які стягуються з відповідача з липня 2015 р. складає 2/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та 700 грн. додаткових витрат на 2 неповнолітніх дітей щомісячно і 6 % від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання ОСОБА_6 і якщо визначити у даній справі розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно як це зробив суд першої інстанції, то це перевищить 71 % від усіх встановлених у справі видів його заробітку (доходу) щомісячно, що суперечить ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» щодо граничних розмірів стягнень з заробітної плати.

Виходячи з наведених вимог закону і викладених фактичних обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції за встановлених обставин та відсутності доказів наявності у відповідача інших доходів окрім заробітної плати необґрунтовано стягнув аліменти у даній справі в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно і враховуючи передбачені ст. 182 СК України обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, і за наявності вказаного матеріального становища відповідача розмір стягнутих аліментів на час навчання на повнолітню дитину ОСОБА_5, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1, належить змінити з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно відповідача ОСОБА_5 на 12,5 % частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно.

Що стосується рішення суду про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої ОСОБА_5, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1, то апеляційний суд з цього питання приходить до такого.

Оскільки обов'язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, передбачений главою 16 СК України і норми цієї глави не поширюють дію положень ст. 185 СК України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу участі у додаткових витратах на повнолітню дитину, то висновок суду першої інстанції про стягнення додаткових витрат в розмірі на ОСОБА_5, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 200 грн. щомісячно є неправильним, не відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального права.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. ст. 307, 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на час навчання на повнолітню дитину ОСОБА_5, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає зміні з ухваленням нового рішення про зміну в частині визначення розміру стягнутих аліментів на час навчання на повнолітню дитину ОСОБА_5, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно відповідача ОСОБА_5 на 12,5 % частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно; це ж рішення суду першої інстанції в частині щодо стягнення додаткових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, а в іншій частині рішення суду першої інстанції належить залишити без змін.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що в силу ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них, в тому числі з новим визначенням розміру аліментів в іншій частці від доходу або в твердій грошовій сумі (постанова Верховного Суду України від 05. 02. 2014 р. у справі № 6-143цс13).

Керуючись ст. ст. 209, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309, 313-316, 317, 318, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 06. 10. 2015 р.скасувати в частині задоволення позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини і ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення на її користь з ОСОБА_3 додаткових витрат на повнолітню дитину ОСОБА_4, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1.

Змінити з підстав, викладених у даному рішенні апеляційного суду, рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 06. 10. 2015 р. в частині розміру стягнутих аліментів на час навчання на повнолітню дитину ОСОБА_4, 06. 07. ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно ОСОБА_5 на 12,5 % частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно ОСОБА_5.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

ОСОБА_7

ОСОБА_8