справа № 278/2027/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки площею 0,1500 га та 0,0471 га, що знаходяться за адресою: с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області, як за спадкоємцем за законом після смерті матері.

В судове засідання сторони не з'явились, проте як від представника позивача так і представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник відповідача при вирішенні спору поклався на розсуд суду.

Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 24 серпня 2010 року померла мати позивача ОСОБА_2 (а.с.6-7). Після смерті останньої відкрилась спадщина, яка, зокрема, складається із земельної ділянки площею 0,1500 га, що знаходиться в с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області по вул. Лісній, 37, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,0471 га, що знаходиться в с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області, масив № 3, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, якими остання володіла на підставі державних актів на права власності на земельні ділянки (а.с.13-14). Згідно копії спадкової справи (а.с.49) позивач є спадкоємцем померлої матері. Постановами нотаріуса від 2 липня 2015 року (а.с.8-9) представнику позивача відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спірні у даній справі земельні ділянки, оскільки нотаріусу було надано лише копії правовстановлюючих документів на них.

За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки у звязку з тим, що оригінали державних актів на спірні земельні ділянки не збереглись, а він отримав лише їх копії від органів Держкомзему, визнати право власності на належне йому спадкове майно не має змоги.

Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Аналіз встановлених судом обставин справи та норм Закону, що їх регулюють, у своїй сукупності, дає підстави суду для задоволення позову, адже як встановлено, спадкодавець за життя був власником спірного у даній справі спадкового майна, однак зважаючи на те, що оригінали державних актів на права власності на земельні ділянки не збереглись, позивач, в даний час, унеможливлений у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна, і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємця за законом після смерті матері, чітко передбачено нормами ЦК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем.

Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 1 154,85 гривні з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88, ч. 4 ст. 174, 209 ЦПК України, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 321, ст. 1216, ст. 1217, ч. 2 ст. 1220, ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на:

земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :02:001:0611, що знаходиться за адресою: с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області, вул. Лісна, 37, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд;

земельну ділянку площею 0,0471 га, кадастровий номер :02:002:0630, що знаходиться за адресою: : с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області, масив № 3, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства,

як за спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 24 серпня 2010 року.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 1 154,85 гривні.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян