Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року Рівненський міський суд

в особі судді Головчака М.М.,

з участю секретаря Панасюк О.М.,

позивача ОСОБА_1,

та його представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на частку будинковолодіння,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 лютого 2012 року,виданого державним нотаріусом Другої Рівненської нотаріальної контори Храмовій А.В. після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зареєстрованого в реєстрі 1-102,визнання за ним права власності на 40% незавершеного будівництвом житлового будинку, позначеного в технічній документації "А1" будинка,сараю "Б-1", вбиральні "В", "№1" огорожі, вартістю 48 283 грн., розташованого за адресою : АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог вказував,що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 лютого 2012 року ОСОБА_4 належить незавершений житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, вартістю на час отримання спадку 36771,80 грн., після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В 50 роках його та відповідачки бабі ОСОБА_6, як члену колгоспу ім. Леніна, була виділена земельна ділянка по АДРЕСА_1, на якій на підставі дозволу Рівненської районної ради №15 від 09 квітня 1951 року вона з чоловіком, їхнім дідом - ОСОБА_7, будували житловий будинок з надвірними будівлями. Будівництво не закінчили. В незакінченому будинку проживала сім"я діда, в тому числі й син - його як позивача дядько, батько відповідачки ОСОБА_5 та його мати-ОСОБА_9. В 1997 році померла баба, в 1961 році помер дід. По спільній домовленості, Свідоцтво про право на спадщину на незавершене будівництво отримав 17 червня 1963 року ОСОБА_5, але будинком, який складався з трьох кімнат та кухні, загальною площею 54,2 кв.м, жилою-41,2 кв.м., без комунальних зручностей, та надвірними будівлями - сараєм та вбиральнею- користувалися дядько, який проживав один та його мати ОСОБА_9. Крім того, вони разом обробляли прилеглу до будинку земельну ділянку, садок та город. В 1972 році будинок ними спільно був добудований та введений в експлуатацію. З 1974 року земельна ділянка по АДРЕСА_1, обліковувалась ПСП " Волинь" (правонаступником колгоспу ім. Леніна) за його матір"ю ОСОБА_9. В ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер під час пожежі,а також були знищені правовстановлюючи документи на будинковолодіння. Після смерті дядька непошкодженою часткою будинку та земельною ділянкою продовжували користуватись його мати та він, сплачували земельний податок. Мати в 2005 році почала вирішувати питання отримання документів на земельну ділянку, але померла. До 2008 року він частково відновив будинок: замінив по всьому будинку балки перекриття, підшив стелі під штукатурку та пофарбував їх вапном, замінив покрівлі з асбестоцементних листів та частково крокви, на 27 кв.м замінив підлоги, плінтуса, виконав фарбування, розібрав та поремонтував піч, грубку, перемурував димар, поремонтував двері, встановив ручки, вікна, стіни пофарбував та виконав інші будівельні роботи. Вартість виконаних ним будівельних робіт склала 48283 грн. Однак знос будинку значний, технічний стан його незадовільний, виконаних ним будівельних робіт недостатньо, потрібен капітальний ремонт. Вирішуючи питання отримання документів на реконструкцію будинку він дізнався, що дочка ОСОБА_5- ОСОБА_4, таємно від нього, через 9 років після смерті батька, 25 лютого 2012 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1. Він з своєю сім"єю вкладав кошти в закінчення будівництва будинку, а потім в його ремонт. Де перебувала ОСОБА_4 в цей час йому відомо не було. У виконанні будівельних робіт йому ніхто не перешкоджав. Виконані будівельні роботи в поліпшення будинку є невід"ємними, в зв"язку з чим вартість будинку на суму ремонтних робіт збільшилась. Відповідно до висновку спеціаліста від 21 вересня 2014 року вартість будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 склала 121528 грн. Вартість виконаних ним будівельних робіт 48283 грн, що становить 40 % вартості будинковолодіння. Таким чином, він має право отримати у власність 40 % спірного будинку з надвірними будівлями. Отримання права власності на частку будинку йому необхідне для проведення будівельних робіт, оскільки будинок зруйнується, подальше користування ним буде неможливе і його права будуть порушені. Вартість спадкового майна відповідачки на суму виконаних ним будівельних робіт, які є невід"ємними має бути зменшена, а відтак зменшена її частка спадкового майна до 60 %. При таких обставинах, Свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 лютого 2012 року, яке видане ОСОБА_4 про отримання після смерті батька ОСОБА_5 спадкового майна має бути визнане частково недійсним, оскільки до спадкового майна має бути віднесено не весь будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 а лише його 60%.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 позов підтримали з посиланням на обставини,викладені в позовній заяві. Пояснили,що в 2003 році помер дядько позивача,якого поховала його мати,які користувались спірним будинком. ОСОБА_1 протягом 2004-2008 років проводив ремонтні роботи в будинку АДРЕСА_1. В 2005 році померла мати позивача. Після смерті дядька та матері із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_1 не звертався. Однак ОСОБА_1 було вкладено значні кошти в ремонт будинку,вартість яких складає 40% спірного будинку з надвірними будівлями. Покликаючись на викладене,просять позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачки адвокат ОСОБА_3 позов не визнала. Пояснила,що ОСОБА_1 не заперечує факт, що він та його мати знали, що Свідоцтво про право на спадщину на незавершене будівництво будинку АДРЕСА_1 17 червня 1963 року отримав батько відповідачки - ОСОБА_5. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_4, яка своєчасно звернулася з заявою до Другої Рівненської держнотконтри і отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 лютого 2012 року. Отже, позивач не має ніякого права на вказаний незавершений будівництвом будинок. Позивач в порушення ст.387 ЦК України користується будинком без будь-якої правової підстави. Оскільки ОСОБА_1 не є співвласником будинку та спадкоємцем після смерті ОСОБА_5,підстав для задоволення позову не має.

Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку,що позов до задоволення не підлягає.

Матеріалами справи встановлено, що після смерті ОСОБА_5,померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилась спадщина на незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1.

Станом на 01 січня 2013 року незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4,що вбачається із довідки КП РМБТІ №165.

Як вказує позивач ОСОБА_1,ним в дане будинковолодіння було вкладено кошти на його ремонт,вартість виконаних робіт складає 40% спірного будинку.

Допитані свідки зі сторони ОСОБА_1 - ОСОБА_12,ОСОБА_13,ОСОБА_14,ОСОБА_15 пояснили,що ОСОБА_1 після смерті дядька ОСОБА_5 робив в будинку по АДРЕСА_1 ремонт.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прйиняти спадщину або не прйиняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець,який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

25 лютого 2012 року державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори Ревою Л.Л. для спадкоємця ОСОБА_5 - ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом,спадкова справа №75/2003,зареєстровано в реєстрі за №1-102.

Письмова угода про спірне будівництво між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не укладалося.

Так, із змісту статті 129 Конституції України вбачається, що однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач, в підтвердження своїх вимог, посилається на квитанції та товарні чеки про сплату коштів на будівництво.

Судом враховано,що будівництво будинку велося не власником земельної ділянки у встановленому законом порядку, а іншою особою без згоди власника.

Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Таким чином, ОСОБА_1 не надано доказів порушення його прав у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_4, а відтак й у визнанні його частково недійсним.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, необґрунтованим є й вимога про визнання права власності ОСОБА_1 на 40% незавершеного будівництвом житлового будинку,а тому у задоволенні позову суд вважає за необхідне відмовити.

На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.316,321 ЦК України, керуючись ст.ст.208,209, 212-215, 218, 223, 292-294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на частку будинковолодіння - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак