Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ММК ім. Ілліча» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 грудня 2014 року,

встановила:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 6 серпня 2001 року з публічним акціонерним товариством «ММК ім. Ілліча» (далі - ПАТ «ММК

ім. Ілліча») перебував у трудових відносинах. Згідно виписки із наказу №63-к від 6 лютого 2014 року він був звільнений на підставі наказу №650 від 10 вересня 2013 року «Про зміни в організації виробництва та праці в цеху водопостачання ПАТ «ММК ім. Ілліча», відповідно до

п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці. Вважав даний наказ незаконним, оскільки звільнення не було викликане виробничою необхідністю змін в організації виробництва праці, скорочення чисельності та штату на підприємстві не відбулося, відповідач не запропонував йому іншу посаду.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 23 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що звільнення позивача ОСОБА_4 з підстав, передбачених п. 1 ч. 1

ст. 40 КЗпП України, відбулося з дотриманням норм трудового законодавства, оскільки його посада підлягала скороченню, від запропонованої роботи позивач відмовився.

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від

14 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук