АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Ящук Т.І.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.09.2006 між Акціонерним поштово-пенсійним Банком «Аваль», назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та відповідачем був укладений кредитний договір № 014/6003/73/46293, відповідно до умов якого, Кредитор надав Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 8 454,00 доларів США, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 13% річних. Позивач вказує, що відповідач отримав дані кошти, проте він не виконує належним чином зобов`язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, та не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором, сума боргу є значною та щомісячно збільшується внаслідок нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, тому позивач просить суд стягнути на його користь розмір заборгованості у сумі 7 903,25 доларів США в еквіваленті національної валюти 102 339,57 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору.

Заочним рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/6003/73/46293 від 26.09.2006 у сумі 7 903 (сім тисяч дев`ятсот три) долари 25 цента США в еквіваленті національної валюти в розмірі 102 339 (сто дві тисячі триста тридцять дев'ять) грн. 57 коп.. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1023 (одна тисяча двадцять три) грн. 40 коп.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції відповідач подала апеляційну скаргу в загальному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким зменшити суму заборгованості до 26 330,85 грн. із застосуванням рострочення виконання рішення терміном на п'ять років із щомісячним погашення, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції не дав належної оцінки сумі розрахованої пені, яка майже в 4 рази більша ніж сума заборгованості за кредитом. Просила врахувати, що вона добросовісно виконувала зобов'язання за договором кредиту, проте життєві обставини склалися таким чином, що вона втратила роботу, тяжко захворів її чоловік ( який в 2014 році помер від тяжкої хвороби) кошти, які і були, йшли йому на лікування та виховання її неповнолітньої дитини, вона зверталася до банку з проханням надати можливість відстрочити або розстрочити зобов'язання, однак їй назустріч банк не пішов. За наведених обставин та враховуючи її положення як матері, що виховує дитину одна, просила суд апеляційної інстанції звільнити її від сплати неустойки у вигляді пені.

У судовому засіданні відповідач підтримала доводи апеляційної скарги. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 014/6003/73/46293 від 26.09.2006 відповідач ОСОБА_4 отримала кредит у сумі 8454,00 доларів США на строк з 26.09.2006 по 26.09.2013 включно, з процентною ставкою за користування Кредитом у розмірі 13% річних. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту часткове погашення кредиту, та остаточне погашення отриманого кредиту до 26 вересня 2013 року.

У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку із чим виникла заборгованість станом на 06.10.2014 на загальну суму - 7 903,25 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 102 339,57 грн., яка складається із: простроченої заборгованість за кредитом - 1 582,65 доларів США, що в еквівалентні по курсу НБУ складає 20 493,81 грн.; заборгованість за відсотками - 455,98 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 20 493,81 грн., в т. ч. прострочена заборгованість за відсотками 450,77 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 5 837,04 грн.; пені - 5 864,62 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 75 941,25 грн. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», суд першої інстанції, виходив із того, що відповідач ОСОБА_4 згідно умов договору взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у передбачені в договорі терміни грошові кошти не повернула, а тому з неї на користь позивача слід стягнути прострочену заборгованість за основною сумою кредиту.

Встановивши при розгляді справи, що відповідач ОСОБА_4 погодилась укласти договір на умовах, визначених у ньому, отримала грошові кошти з терміном повернення до 26.09.2013, однак своїх зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у передбачені в договорі терміни грошові кошти не повернула, що призвело до виникнення заборгованості, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач має право стягнути заборгованість за основним зобов′язанням, а також вимагати сплату штрафних санкцій за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Проте, колегія суддів, не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частини розміру пені за прострочення порушення строків погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, яка стягнута з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Так, із розрахунку заборгованості вбачається, що розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату відсотків складає загальну суму 5 864,62 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 75 941,25 грн., а розмір заборгованості за основним боргом становить суму 2 038,63 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 26 398,32 грн. Отже розмір неустойки перевищує розмір збитків.

У судовому засіданні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_4 заперечувала проти стягнення з неї розрахованої до стягнення суми пені, яка майже в 4 рази більша ніж сума заборгованості за кредитом. Просила врахувати, що вона добросовісно виконувала зобов'язання за договором кредиту, проте життєві обставини склалися таким чином, що вона втратила роботу, тяжко захворів її чоловік ( який в 2014 році помер від тяжкої хвороби) кошти, які і були, йшли йому на лікування та виховання її неповнолітньої дитини, вона зверталася до банку з проханням надати можливість відстрочити або розстрочити зобов'язання, однак їй назустріч банк не пішов. За наведених обставин та враховуючи її положення як матері, що виховує дитину одна, просила суд апеляційної інстанції звільнити її від сплати неустойки у вигляді пені.

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойкиможе бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання , суд першої інстанції, не застосував до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України, яка підлягала застосуванню.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів, вважає необхідним застосувати правило частини 3 статті 551 ЦК України, оскільки розмір неустойки більший від розміру боргового зобов'язання та наявні інші істотні обставин щодо зменшення розміру неустойки, як ступень виконання зобов'язання відповідачем, майновий стан позичальника, а також перебування на її утриманні неповнолітньої дитини, зменшивши розмір пені до 2 038,63 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає суму 26 398,32 грн.

Таким чином, заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/6003/73/46293 від 26.09.2006 слід змінити, зменшивши суму заборгованості з 7903 (сім тисяч дев`ятсот три) доларів 25 цента США в еквіваленті національної валюти в розмірі 102 339 (сто дві тисячі триста тридцять дев'ять) грн. 57 коп. до 4 077 (чотири тисячі сімсот сімдесят) долари 26 цента США в еквіваленті національної валюти в розмірі 52 796,65 (п′ятдесят два сімсот дев′яносто шість) грн. 65 коп.

Відповідно до положень статті 88 ЦПК України якщо суд апеляційноїабо касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішенняабо ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат, а сума стягнутого судового збору підлягає зменшенню з 1023,40 грн. до 527,96 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/6003/73/46293 від 26.09.2006 змінити, зменшивши суму заборгованості з 7903 (сім тисяч дев`ятсот три) долари 25 цента США в еквіваленті національної валюти в розмірі 102 339 (сто дві тисячі триста тридцять дев'ять) грн. 57 коп. до 4 077 (чотири тисячі сімсот сімдесят) долари 26 цента США в еквіваленті національної валюти в розмірі 52 796,65 (п′ятдесят два сімсот дев′яносто шість) грн. 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 527,96 грн.

Рішення може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішення законної сили.

Головуючий

Судді: