Категорія: 59 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Киці С.І.,

суддів - Подолюка В.А., Шевчук Л.Я.,

при секретарі Захаровій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" про припинення правовідношення та дії, яка порушує право за апеляційною скаргою відповідача публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до Луцького міськрайонного суду з позовом до публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Західінкомбанк» про припинення правовідношення та дії, яка порушує право. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11 листопада 2008 року між нею та відповідачем укладено договір про іпотечний кредит №1111/08-964. Згідно умов зазначеного договору вона отримала кредит в розмірі 500000грн. зі сплатою відсотків за його користування з розрахунку 14% річних з кінцевим терміном повернення 11 листопада 2028 року. 06 лютого 2009 року між нею та ПАТ «Західінкомбанк» укладено договір банківського вкладу № ДД-2477-01.980, у відповідності з яким вона передала банкові грошові кошти в сумі 140000,00 грн. під 23 % річних з наступним збільшенням цієї суми - тіла депозиту до 392139,66 грн. в якості депозитного вкладу. В серпні 2009 року ОСОБА_1 подала до банку заяву про безготівкове погашення отриманого кредиту та сплату відсотків з усіх рахунків, що є банку, в т.ч. і з депозитного. Рішенням кредитного комітету КБ „Західінкомбанк" її заяву задоволено, кошти на депозитному рахунку фактично передані в розпорядження кредитора для кожного чергового платежу згідно з договором про іпотечний кредит. Погашення отриманого кредиту та відсотків проводилось шляхом проведення банком внутрішніх банківських операцій - списання коштів з її рахунків та спрямування їх на рахунок по погашенню кредиту. З січня 2012 року банк в односторонньому порядку припинив перерахування коштів, повідомив про погашення суми заборгованості, дострокового повернення всієї суми кредиту, а в разі невиконання вимоги - списання боргу з усіх рахунків, які відкриті в банку. Вона 25.04.2012р. погодилась на списання коштів на повернення кредиту. На рахунках в банку знаходились на той час кошти в сумі 443415,28грн., що були достатніми для дострокового виконання зобов'язань. У жовтні 2012 року банк звернувся до суду з позовом про дострокове повернення кредиту. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 28.04.2014 року в позові банку відмовлено повністю. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 19.06.2014 року апеляційну скаргу ПАТ „Західінкомбанк" відхилено, рішення суду залишено без змін. Відповідач допустив прострочення, яке позбавляє його права на нарахування процентів. Сума заборгованості по кредиту становила 422916,79грн. і погашається наявними у відповідача коштами на депозитному вкладі. Просила припинити відносини між нею та ПАТ «Західінкомбанк», які випливають з договору про іпотечний кредит від 11 листопада 2008 року № 1111/08-964, в зв'язку з виконанням зобов'язань за ним на підставі вимоги банку та її заяв від 25.04.2014 року про згоду на дострокове погашення всієї суми кредиту в розмірі 422 916,79 грн. за рахунок її вкладу та нарахованих на неї відсотків на цей час в сумі 443415,28 грн. відповідно до договору банківського вкладу від 06.02.2009 року №ДД-2477-01.980; припинити чинність дій ПАТ „Західінкомбанк" щодо нарахування після 25.04.2012 року відсотків за користування кредитними коштами, пені та інших штрафних санкцій за цим договором, які належало сплатити.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 27 січня 2015 року в даній справі позов задоволено. Ухвалено припинити відносини між ОСОБА_1 та ПАТ «Західінкомбанк», які випливають з договору про іпотечний кредит від 11 листопада 2008 року №1111/08-964, в зв'язку з виконанням зобов'язань за ним на підставі вимоги банку та заяв ОСОБА_1 від 25.04.2014 року про згоду на дострокове погашення всієї суми кредиту в розмірі 422916,79 грн. за рахунок її вкладу та нарахованих на неї відсотків на цей час в сумі 443415,28грн. відповідно до договору банківського вкладу від 06.02.2009 року №ДД-2477-01.980, припинити чинність дій ПАТ „Західінкомбанк" щодо нарахування після 25.04.2012 року відсотків за користування кредитними коштами, пені та інших штрафних санкцій, які належали до сплати за договором банківського вкладу від 06.02.2009 року № ДД-2477-01.980.

Відповідач ПАТ "Західінкомбанк" подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_1 відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Позивач ОСОБА_1 звернулась із заявою про відкладення розгляду справи, однак не надала доказів поважності причини неявки в судове засідання. А тому, розгляд справи проводиться за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без здійснення фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного запису.

Апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно положень ч.ч. 1,4 ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 листопада 2008 року між ПАТ «Західінкомбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит №21111/08-964, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 500000грн., зі сплатою 14% відсотків річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення - 11 листопада 2028 року.

06 лютого 2009 року між ПАТ «Західінкомбанк» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу № ДД-2477-01.980, згідно умов якого ОСОБА_1 передала банкові в якості депозитного вкладу грошові кошти в сумі 140000грн. під 23% відсотки річних з наступним збільшенням тіла депозиту до 392139,66грн. із змінами відсоткової ставки.

12 грудня 2008 року між ТзОВ КБ "Західінкомбанк" та Державною іпотечною установою Кабінету Міністрів України укладено договір про відступлення права вимоги № 2450/08, за умовами якого банк передав Державній іпотечній установі всі праві вимоги за укладеними між банком та ОСОБА_1 договором про іпотечний кредит №1111/08-964 та договором іпотеки від 11.11.2008 року.

16 травня 2012 року Державною іпотечною установою на адресу ПАТ "Західінкомбанк» було направлено повідомлення про те, що з 21.05.2012р. вважаються відступленими права вимоги за іпотечним кредитом ОСОБА_1 В повідомлені зазначений основний борг по кредиту - 422916,79грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 28.04.2014року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 19.06.2014 року відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Західінкомбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Державна іпотечна установа до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка утворилась станом на 10 квітня 2014 року в сумі 619867,15 грн., в т.ч. і не погашеного кредиту 422916,79грн., за безпідставністю.

Цим рішенням встановлено, що в серпні 2009 року, квітні 2012 року позивач ОСОБА_1 подавала письмові заяви, у яких просила списати суму заборгованості з її депозитного рахунку. Кредитний комітет банку 20 серпня 2009 року вирішив проводити щомісячні перерахування коштів згідно графіка сплати чергових платежів на рахунок Державної іпотечної установи за рахунок коштів відповідних осіб, розміщених в "Західінкомбанк", в т.ч. і з коштів відповідача ОСОБА_1 По січень 2012 року проводилось погашення кредиту та списання щомісячних відсотків шляхом проведення банком внутрішніх банківських операцій - списання з рахунку депозитних коштів ОСОБА_1 в рахунок погашення кредиту. Після цього банк припинив перерахування коштів з рахунків депозиту відповідача на рахунки погашення кредиту в односторонньому порядку без повідомлення позичальника. 26 квітня 2014 року відповідачем було списано з її депозитного рахунку кошти на погашення кредиту в сумі 325332,40грн.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що не було підстав для безготівкового списання коштів на погашення кредиту з депозитного рахунку, таке списання суперечить Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку №22 від 21 січня 2004 року і у позивача не виникло право на задоволення вимог за кредитним договором за рахунок списання депозитних коштів не заслуговують на увагу.

На депозитному рахунку позивача станом на квітень 2012 року знаходились кошти в сумі 443415,28 грн. Сума неповернутого кредиту по договору про іпотечний кредит становила 422916,79грн. Дані суми не оспорюються відповідачем. Висновок суду, що сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором в розмірі 422916,79грн. залишилась незмінною і погашається наявними у відповідача коштами на депозитному рахунку відповідає встановленим обставинам справи. Банк згідно рішення кредитного комітету та заяв боржника зобов'язаний був списати наявні кошти з депозитного рахунку на погашення кредиту. З 21.05.2012 року - часу здійснення зворотного переходу права вимоги, ПАТ "Західінкомбанк" не прийнявши належного виконання боржником ОСОБА_1 кредитного договору, допустив прострочення як кредитор і боржник не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Відповідно до ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції в резолютивній частині рішення зробив висновок про припинення відносин між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ „Західінкомбанк", що не відповідає вимогам ст.16 ЦК України та ст.599 ЦК, на яку посилалась позивач при зверненні з позовом. Вимога про припинення чинності дій ПАТ „Західінкомбанк" щодо нарахування після 25.04.2012 року відсотків за користування кредитними коштами, пені та інших штрафних санкцій за цим договором, які належало сплатити охоплюється вимогою про припинення правовідношення - зобов'язань, і є зайвою. Крім того, суд першої інстанції вирішив припинити чинність дій ПАТ „Західінкомбанк" щодо нарахування після 25.04.2012 року відсотків за користування кредитними коштами, пені та інших штрафних санкцій, які належали до сплати за договором банківського вкладу від 06.02.2009 року № ДД-2477-01.980, про що не заявлялась вимога позивачем і ці питання не вирішувались при розгляді даної справи.

Виходячи з наведено, в зв'язку з виконанням зобов'язань за договором про іпотечний кредит на підставі вимоги банку та заяв ОСОБА_1 від 25.04.2014 року про згоду на дострокове погашення всієї суми кредиту в розмірі 422916,79 грн. за рахунок її вкладу та нарахованих на неї відсотків на цей час в сумі 443415,28грн. відповідно до договору банківського вкладу від 06.02.2009 року №ДД-2477-01.980, колегія суддів приходить до висновку про припинення зобов'язання між ОСОБА_1 та ПАТ «Західінкомбанк», які випливають з договору про іпотечний кредит від 11 листопада 2008 року №1111/08-964. Рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції: "Припинити зобов'язання між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк»» по договору про іпотечний кредит № 1111/08-964 від 11 листопада 2008 року."

Керуючись ст. ст.307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2015 року в даній справі змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції:

"Позов задовольнити частково. Припинити зобов'язання між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк»» по договору про іпотечний кредит № 1111/08-964 від 11 листопада 2008 року."

Рішення в частині стягнення судового збору залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді