АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22- ц/ 796/ 776 /2015 р. Головуючий у 1 інстанції - Таран Н.Г.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Осмолович В.С.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою представника ПАТ КБ «ПриватБанк»

на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 16.09.2014 р.

в справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1

Про стягненя забороваості за кредитнм договором

заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з"явилися,

перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 16.09.2014 р. відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягненя заборгованості за кредитнм договором.

В апеляційній скарзі на зазначене рішення представник позивача просить це рішення скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на його незаконність, зокрема, що суд неповно з"ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановлюючи рішення суд виходив, зокрема, з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, тому, дійшов висновку, щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 19.11.2007 року між ЗАТ КБ «ІІриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н. відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9-12).

Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31.10.2013 р. становить - 21152,68 грн., і складається з наступного: 7165,84 грн. - заборгованість за кредитом; 12022,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 480,76 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 983,46 грн. штраф (процентна складова).

В зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.11.2007 р. у розмірі 21152,68 грн. та судовий збір.

Заперечуючи проти позову відповідачка та її представник посилалися на те, що позивачем суду не надано доказів на підтвердження невиконання нею умов договору, оскільки, вона неодноразово зверталась до відділення банку з приводу неможливості внесення коштів на її рахунок, також просила роз'яснити розмір заборгованості з листопада 2009 р., просила роз»яснити причини заблокування її рахунку, про що надала копії своїх звернень, але належної відповіді не отримала.

Також, вважає, що банком штучно утворена заборгованість за її кредитом, у зв'язку з чим нарахована пеня та відсотки на заборгованість, потім самовільно списані дані кошти з її пенсійної картки, тобто, заборгованості перед банком у неї немає.

Зазначала, що оскільки, з 20.09.2009 р. її рахунок було заблоковано, то нею фактично платежі не вносилися, а банк звернувся до суду із цим позовом лише 22.01.2014 р., тому, вважає, що до даних правовідносин належить застосувати строк позовної давності, тому, звернулася до суду першої інстанції із відповідною заявою.

Що стосуєсться доводів представника банку щодо здійснення платежів у 2013 р., то ці були самостійно списані банком з її пенсійного рахунку.

Такі доводи відповідачки є слушними.

Згідно ч.1 ст. 257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч.1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно п.п. 3 та 4 статті 267 ЦК строк позовної давності застосовується за заявою сторонни у спорі і є підставою для відмови в позові.

Законом України «Про захист прав споживачів» встановлено спеціальний порядок застосування давності у споживчих правовідносинах, передбачений п.7 п. 13 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", за яким, суд застосовує позовну давність без заяви сторони у спорі. Наведене також стосується спеціальної позовної давності в один рік. встановленої частиною 1 пункту 2 статті 258 ЦК, що застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідачка заяву про застосування строків позовної давності подала.

Згідно п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», - у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Оскільки, позивачем строк позовної давності пропущено, то суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволенні позовних вимог.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - відхилити, а рішення Деснянського районного суду м.Києва від 16.09.2014 р. - залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :