Справа №490/8498/13-ц 24.02.2015 24.02.2015 24.02.2015
Провадження № 22ц- 784/497/15 Головуючий у 1-й інстанції Батченко О.В.
Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем України

24 лютого 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі Богуславській О.М.,

за участю:

- представника позивача ОСОБА_2,

- представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2013 року, постановлену у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактоингова компанія «Вектор Плюс» про заміну сторони у виконавчому провадженні,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальність (далі ТОВ) «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося в суд із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Заявник зазначав, що на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2010 року видано виконавчий лист № 2-3186/10 про стягнення з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») заборгованості за кредитним договором. Проте 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором від 22 серпня 2007 року включаючи права вимоги до позичальників щодо сплати суми основного боргу, процентів, нарахованих на суму основного боргу, комісій, а також права вимоги до позичальників щодо сплати штрафних санкцій.

Посилаючись на наведене, заявник просив замінити сторону виконавчого провадження з ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2013 року заява задоволена.

Проведено заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-3186/10, виданого 18 листопада 2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованості в розмірі 577 155 грн. 06 коп., а саме : замінено стягувача ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її незаконність та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відмовити.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2010 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Сведбанк» стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 22 серпня 2007 року в розмірі 71 849,11 дол.США, що станом на 23 березня 2010 року було еквівалентом 570 122 грн. 69 коп., пеню в розмірі 6 122 грн. 37 коп. та по 910 грн. судових витрат.

На підставі вказаного судового рішення видано відповідний виконавчий лист.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором від 22 серпня 2007 року.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором відбулося після ухвалення судового рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язково тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (а. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Доводи апеляційної скарги стосовно розгляду справу у його відсутність не можуть бути прийняті до уваги, оскільки незважаючи на те, що судове засідання відбулося без участі ОСОБА_4, але в силу п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки не призвело до неправильного вирішення питання.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді