Номер провадження: 22-ц/785/4164/15
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом КП ЖКС "Вузівський" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 березня 2015 року,

встановила:

У грудні 2013 року КП "ЖКС "Вузівський" звернулося до суду з вказаними позовними вимогами, які збільшило та зазначило, що відповідачка зареєстрована та мешкає в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідачка станом на 01.01.2008 року мала заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, в період з 01.01.2008 року по 31.10.2014 року несвоєчасно та частково вносила оплату за житлово-комунальні послуги, в результаті чого перед КП "ЖКС "Вузівський" у відповідача сформувалася заборгованість в сумі 8105,56 гривень.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила що дійсно є заборгованість за наданні житлово-комунальні послуги, однак частково борг сплачений у розмірі 1530 гривень, вказану суму вона просила зарахувати в рахунок погашення боргу за період з 01.01.2011 року по 16.05.2013 року. Крім того, відповідачка просила застосувати строк позовної давності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 березня 2015 року позов КП ЖКС "Вузівський" було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП ЖКС "Вузівський" заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 8105,56 грн. Вирішено питання судових витрат.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2

В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про зміну судового рішення, яким частково задовольнити позов КП ЖКС "Вузівський" та стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 3864,75 грн., в решті вимог відмовити.

Апелянт в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлявся належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 зареєстрована та мешкає в квартирі АДРЕСА_1

Згідно з рішенням Одеської міської ради від 5 квітня 2007 року № 1165-V "Про реорганізацію комунальних підприємств" КП "ЖКС "Вузівський" є правонаступником КП "ДЕЗ "Вузівське" та КП "ДЕЗ "Чубаївське".

КП "ЖКС "Вузівський" виконує функції замовника для виконання робіт з утримання і ремонту житлового фонду, нежитлових приміщень і прилеглої території, приймає на баланс житлові будинки, їх інженерне обладнання, укладає договір з ремонтно-експлуатаційними підприємствами, енерго, водопостачальними та іншими спеціалізованими організаціями, які забезпечують функціонування систем життєзабезпечення будинків і прилеглої території.

Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг відносяться, зокрема, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Згідно ст. 14 зазначеного Закону ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. ст. 67, 162 ЖК плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія тощо) стягується крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Статтею 68 ЖК встановлюється, що наймач зобов'язаний своєчасно сплачувати квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісячно в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором бо законом.

Частиною першою ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей трок (термін).

Згідно із ч.1. ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (належне виконання).

11 серпня 2010 року Київським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ про стягнення заборгованості з відповідачки за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 3835,81 гривень на користь КП "ЖКС "Вузівський".

16 травня 2013 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси було скасовано судовий наказ №2-н-1562/10 від 11.08.2010 року про стягнення з ОСОБА_2. грошової суми у розмірі 3835,81 гривень.

ОСОБА_2 частина заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 1530 гривень була погашена.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

На підставі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позивачем були вжиті дії щодо своєчасного стягнення заборгованості. Відповідачкою були здійснені дії, які свідчать про визнання нею боргу (часткова оплата заборгованості за житлово-комунальні послуги). Тому доводи апеляційної скарги про пропуск позивачем строку позовної давності є необґрунтованими.

Судом також встановлено, що позивач виконує свої зобов'язання в повному обсязі, надаючи відповідачу відповідні житлово-комунальні послуги. Проте відповідачка порушує свої зобов'язання та несвоєчасно здійснює оплату за надані позивачем послуги.

Станом на 31.10.2014 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 8105,56 грн., що підтверджується відповідним розрахунком.

Обґрунтованих заперечень щодо наданого розрахунку доводи апеляційної скарги не містять та апелянтом не надано. Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді О.Г.Журавльов

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева