Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/1167/15 Головуючий у 1-й інстанції: Глянь С.І.
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 09 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, стягнення моральної шкоди та зобов'язання повернути майно та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання за ним пава власності на ? частку житлового будинку з господарськими спорудами, сплату грошової компенсації вартості частки у спільному майні, -

ВСТАНОВИЛА :

В липні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, стягнення моральної шкоди та зобов'язання повернути майно, який згодом уточнила.

В обґрунтування позову зазначала, що з 1996 року являється власником житлового будинку по АДРЕСА_1, який було придбано в період шлюбу з ОСОБА_3.

З серпня 2011 року вона не проживає у вказаному будинку, оскільки ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у користуванні будинком, чим порушує її житлові права.

Крім того, зазначала, що неправомірними діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, в результаті позбавлення її права користування житловим будинком. Моральну шкоду вона оцінює в 20 000 грн.

Також в позові зазначала, що рішенням Чернігівського районного суду від 26.04.2013 року за нею визнано право власності на наступне майно: алюмінієві цистерни 2 шт.; сітка карта у кількості 10 шт.; кухонний кут; ДВД програвач, килим. Всього майна на загальну суму 17000 грн.

Враховуючи вищевикладене просила суд зобов'язати ОСОБА_3 не чинити їй перешкоди в користуванні житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.; зобов'язати ОСОБА_3 повернути їй наступне майно: алюмінієві цистерни 2 шт.; сітка карта у кількості 10 шт.; кухонний кут; ДВД програвач, килим; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання за ним пава власності на ? частку житлового будинку з господарськими спорудами, сплату грошової компенсації вартості частки у спільному майні, який згодом уточнив.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що з 1994 року по 2009 рік перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4.

В період шлюбу, за власні кошти він придбав будинок АДРЕСА_1, але за документами власником є ОСОБА_4

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 26.04.2013 року за ним визнано право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з господарськими спорудами.

Він пропонував сплатити вартість її частки у вказаному будинку, оскільки спільне користування і володіння будинком є неможливим, але вона відмовилась.

Крім того, зазначав, що в добровільному порядку ОСОБА_4 не бажає знятись з реєстраційного обліку у вказаному будинку, хоча більше двох років не проживає у будинку.

Враховуючи вищевикладене просив суд припинити право ОСОБА_4 на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1; виплатити ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості частки у спільному майні в сумі 12 000 грн., що будуть внесені ним на депозитний рахунок суду; визнати ОСОБА_4, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1, стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2014 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, стягнення моральної шкоди та зобов'язання повернути майно та позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання за ним права власності на ? частку житлового будинку з господарськими спорудами, сплату грошової компенсації вартості частки у спільному майні об"єднані в одне провадження.

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 09 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_4 в користуванні ? частини житловим будинком АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та судові витрати в розмірі 263,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі; в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 є власником 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Іншого житла не має.

Також по справі встановлено, з вересня 2011 року позивачка ОСОБА_4 не проживала в спірному будинку, а проживала в найманій квартирі, оскільки між сторонами склались неприязні відносини. Повернутись до спірного будинку позивач за первісним позовом ОСОБА_4 не може, оскільки її колишній чоловік ОСОБА_3 чинить перешкоди у користуванні житловим будинком, замінивши замки на вхідних дверях.

Згідно ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Положеннями статей 317, 319, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власник розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 386 ч.2 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно ст. 391 цього кодексу, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Районний суд розглянувши справу вірно прийшов до висновку, що права ОСОБА_3 як власника житла порушені і підлягають захисту у частині усунення перешкод у користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 та забезпечення вільного доступу до нього.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Суд першої інстанції обґрунтовано визначився ,що по справі доведено те, що діями відповідача позивачці була нанесена моральна шкода ,порушено її право власності, вона змушена додавати додаткових зусиль для задоволення своїх потреб у користуванні житлом, і вірно з урахуванням характеру та ступеню моральних страждань визначив розмір моральної шкоди у сумі 2000 грн.

Також судом правильно відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Статтею 365 ЦК України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

За матеріалами справи ОСОБА_4 є власником 1/2 частики будинку ,експертиза по справі відносно неможливості володіння та користування майном не проводилася і припинення права власності відповідача ОСОБА_4 на спірну частку завдасть істотної шкоди її інтересам.

Окрім цього позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 не виконані вимоги закону які передбачені ч.2 ст.365 ЦК України згідно до якої ,суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 09 грудня 2014 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: