Березівський районний суд Одеської області
Справа № 1504/1093/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

за участю секретарів судового засідання Козубенко О.О., Барильській А.В.,

у присутності:

представника позивача адвоката Кінда Н.В.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-тя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову Приватне акціонерне товариство Українська екологічна страхова компанія "Про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди",

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись до суду із цим позовом просив стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в розмірі 40 684 гривень, моральну шкоду 10 000 гривень, судові витрати в розмірі 507 гривень, а всього 51 191 гривню 69 коп..

На обґрунтування позову позивач посилався на те, що 03 березня 2011 р. 0 15 годин 50 хвилин відповідач на 35 км. Одеса-Березівка, керував транспортним засобом ВАЗ-2107 д.НОМЕР_1. При цьому, відповідач в порушення п.12.1 і п.12.3 Правил дорожнього руху України не вибрав безпечну швидкість руху і допустив зіткнення з належним на праві власності позивачу транспортним засобом CHERY - Elara 2007 р., який здійснював поворот ліворуч. Дорожня транспортна пригода сталось з вини відповідача, який був визнаний винним за ст.124 КУпАП постановою Березівського районного суду Одеської області від 04 квітня 2011 р.. При цьому відповідач, як свідчить з постанови у судовому засіданні був, винним себе визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Також вказував, що визначення розміру матеріальної шкоди в сумі 40 684 гривень проводилось суб'єктом оціночної діяльності за вибором 3-ї особи ПрАТ УЄСК

Відповідач позов не визнав, просив у задоволенні відмовити. Посилався на те, що в порядку ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Згідно полісу №ВЕ/3748636 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строк дії якого становив з 21 травня 2010 р. по 20 травня 2011 р.. страхувальником за яким є відповідач ОСОБА_4 ліміт відповідальності становить 25 500 гривень, матеріальна шкода за цим ДТП складає 31 569 гривень, тому відповідачу слід сплатити різницю між фактичним розміром шкоди та та страховою виплатою у сумі 6 096 гривень 54 коп.. Крім цього не підлягає відшкодуванню виплати на проведену калькуляцію, оскільки її замовляла та сплачувала страхова компанія та недоведені моральні страждання. Також посилався на відсутність у нього будь яких грошей на відшкодування заподіяної шкоди.

3-тя особа до суду не з'явилась, повідомлялась неодноразово належним чином. Згідно письмових пояснень від арбітражного керуючого Стецини І.В. вх.№5696 від 20 листопада 2014 р., відносно ПрАТ "Української екологічної страхової компанії" на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 09.10.13 р. відкрита ліквідаційна процедура, а само товариство визнано банкротом. Місце знаходження керівника товариства, печаток, штампів, бухгалтерської або податкової звітності, фінансово-господарської документації, цінних паперів матеріальних або інших цінностей не відомо.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, на підставі наданих доказів, та доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 03 березня 2011 р. 0 15 годин 50 хвилин відповідач на 35 км. Одеса-Березівка, керував транспортним засобом ВАЗ-2107 д.НОМЕР_1. При цьому, він в порушення п.12.1 і п.12.3 Правил дорожнього руху України не вибрав безпечну швидкість руху і допустив зіткнення з належним на праві власності позивачу транспортним засобом CHERY - Elara 2007 р., який здійснював поворот ліворуч. Дорожня транспортна пригода сталось з вини відповідача, який був визнаний винним за ст.124 КУпАП постановою Березівського районного суду Одеської області від 04 квітня 2011 р..

Також, у судовому засіданні встановлено, що відповідач мав поліс №ВЕ/3748636 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з Української екологічної страхової компанії на строк з 21 травня 2010 р. по 20 травня 2011 р..

Згідно акту №01/031 по визначенню розміру вартості матеріальної шкоди, спричиненої позивачу в наслідок ДТП від 11 березня 2011 р. загальна сума шкоди складає 40 684 гривні 69 коп., з яких вартість ремонту автомобілю складає 18 094 гривні 55 коп., вартість деталей складає 22 090 гривень 14 коп., послуги з складання калькуляції складають 500 гривень.

При цьому у судовому засіданні встановлено, що суб'єкт оціночної діяльності, який складав акт №01/031 був залучений до складання акту саме по ініціативі та замовленню ПрАТ УЄСК.

При цьому суд вважає такими, що не повинні бути враховані посилання представника відповідача на порушення допущені під час складання вищенаведеного акту.

На думку суду з цього приводу, зазначені розбіжності є суто технічними помилками допущеними суб'єктом оціночної діяльності під час складання акту, що були вирішені під час дослідження матеріалів справи і зокрема акту №01/031.

Також, у судовому засіданні було встановлено, що ПрАТ УЄСК на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 09.10.13 р. визнано банкротом, проводиться ліквідаційна процедура. Місце знаходження керівника товариства, печаток, штампів, бухгалтерської або податкової звітності, фінансово-господарської документації, цінних паперів матеріальних або інших цінностей тощо не відомо.

Крім цього, як свідчить з відповіді з моторного (транспортного) страхового бюро України №3/1-04/34396 від 10 грудня 2014 р. відшкодування заподіяної позивачу ОСОБА_3 шкоди не здійснювалось.

У відповідності до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст.1194 ЦК України при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життя здоров'ю. майну третьої особи.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням).

Згідно ст.21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з п.13.1 ст.13 вказаного Закону зобов'язані зареєструвати ризик своєї цивільної відповідальності. Яка може настати внаслідок завдання шкоди життю здоров'ю, або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності як з метою забезпечення відшкодування шкоди . заподіяної життю, майну, чи здоров'ю особи потерпілого у наслідок ДТП, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення ст.1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди само собою, відповідальність якої застрахована. Вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст.33 вказаного Закону обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках МТСБУ) повідомлення про ДТП, встановленого зразку. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

Разом із тим як у судовому засіданні було встановлено ПрАТ УЄСК на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 09.10.13 р. визнано банкротом, проводиться ліквідаційна процедура, а місце знаходження керівника товариства, печаток, штампів, бухгалтерської або податкової звітності, фінансово-господарської документації, цінних паперів матеріальних або інших цінностей не відомо.

За таких обставин до ліквідації ПрАТ УЄСК у позивача не має підстав на звернення до МТСБУ за отримання страхового відшкодування, виходячи з положень п.20.3 ст.20 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за яким у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов'язки за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов'язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна,

приймає на себе МТСБУ.

Згідно до положень ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1167 ЦК України майнова шкода, яка завдана неправомірними діями майну фізичній особі, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, яка завдана неправомірними діями фізичної особі, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

Згідно ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ч.2 ст.1187 та п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки. Відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується іншою особою.

З огляду на наведене суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на свою користь матеріальної шкоди у розмірі 40 184 гривні 69 коп. підтверджені відповідним актом оцінки та відповідають вимогам вищенаведених положень Закону.

Посилання відповідача в частині не визнання розміру матеріальної шкоди, зазначення ним значно нижчої суми заподіяної шкоди в розмірі 6 096 гривень 54 коп. суд вважає неспроможними та такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону.

Суд приходить до таких тверджень виходячи з реалій правовідносин, що виникли між сторонами і наявності у позивача матеріальної шкоди, яку через перебування ПрАТ УЄСК у стадії ліквідації, ні само ПрАТ УЄСК ні МТСБУ не відшкодувало.

При цьому суд враховує і поведінку відповідача, який протягом усього час відносин з позивачем не вжив жодного заходу і не спробував відшкодувати позивачу будь який розмір заподіяної шкоди.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди виходячи з роз'яснень Пленуму ВСУ №4 від 31 березня 1995 р. визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, моральних тощо), з урахуванням інших обставин справи, крім цього враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить із глибини моральних страждань пов'язаних із тривалою неможливість позивача отримати будь яку законну компенсацію спричиненою його матеріальної шкоди, порушенням життєвих зв'язків внаслідок втрати транспортного засобу, зусиль необхідних на відновлення попереднього стану. знецінення грошових коштів.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона за допомогою належних та допустимих доказів, що передбачені ст.57 - 59 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на все вищенаведене суд вважає, що позивач потребує судового захисту через порушення його прав, а його вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.10, 11. 60, 209-212, 215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-тя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову Приватне акціонерне товариство Українська екологічна страхова компанія "Про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 40 684 гривень, моральну шкоду 10 000 гривень, судові витрати в розмірі 507 гривень, а всього 51 191 гривню 69 коп..

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10-ти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області, а особами які не були під час проголошення у той же строк з дня отримання відповідної копії рішення суду.

Суддя:_____________________________________________-