БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/47/15
Справа № 356/44/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2015 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючий суддя Лялик Р. М.,

при секретарі Баша І.С.,

Рудик М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березань справу за позовом ОСОБА_2 до Багатогалузевого приватного підприємства «Константа» про витребування трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Багатогалузевого приватного підприємства «Константа» про витребування трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та моральної шкоди обґрунтовуючи тим, що 31 липня 2013 року його було прийнято на посаду водія вантажного автомобіля багатогалузевого приватного підприємства «Константа»з випробувальним строком на 2 місяці. Його робота була пов»язана з перевезенням вантажів по Україні та за кордон. Під час виконання трудових обов»язків тяжко захворів, про що повідомив роботодавця і 16 грудня 2013 року у зв»язку із хворобою та погіршенням стану здоров»я, з метою недопущення простою автомобіля,подав заяву про звільнення з роботи за власним бажанням. Листом від 27 грудня 2013 року відповідач його повідомив, що наказом №28/К від 27 грудня 2013 року його звільнено за прогул без поважних причин. Позивач вказує на те, що неодноразово звертався до керівника багатогалузевого приватного підприємства «Константа» у телефонному режимі з проханням переслати через відділення зв»язку трудову книжку, але вони взагалі відмовлялися від розмови та відповідали, що не знають де знаходиться його трудова книжка.13.02.2014 року позивач офіційно звернувся до відповідача із заявою надіслати йому трудову книжку, яку не отримав до цього часу.

Також позивач вказує на те, що через відсутність трудової книжки не може влаштуватись на роботу, а тому був змушений позичати гроші у близьких та знайомих для купівлі медикаментів, для погашення комунальних та інших платежів, а також для забезпечення себе життєво необхідним.

Окрім цього вказав, що неправомірні дії відповідача спричинили йому моральну шкоду, яку він оцінює в 40 (сорок) тисяч гривень.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд зобов»язати багатогалузеве приватне підприємство «Константа» видати трудову книжку, днем звільнення вказати дату видачі трудової книжки, стягнути з останнього середній заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки та 40000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному об»ємі, в обгрунтування позовних вимог послався на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, вважає вимоги позивача незаконними та необґрунтованими, крім того вважає, що позивачем порушено строк звернення до суду за захистом свого права. Також вказав на те, що 14 серпня 2014 року ОСОБА_2 відмовився від отримання трудової книжки, про що було складено відповідний акт №58 від 14 серпня 2014 року.

Заслухавши сторони, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 31.07.2013 року по 27.12.2013 року працював водієм БПП «Константа».

З матеріалів справи вбачається, і це підтверджується поясненнями сторін, наданими в судовому засіданні, що позивач 16 грудня 2013 року направив на адресу відповідача лист, в якому повідомив про погіршення стану здоров»я, у зв»язку з чим просив звільнити його за власним бажанням, провівши розрахунок. Однак після цього на роботу не з»являвся, ніяких пояснень роботодавцеві не надавав, про що був складений відповідний акт №58 від 14 серпня 2014 року.

Листом від 27 грудня 2013 року позивач був повідомлений про звільнення його з займаної посади за прогул без поважних причин.

Окрім цього, у заяві про звільнення ОСОБА_2 не було зазначено жодної підстави, передбаченої ч.1 ст.38 КЗпП України, яка б давала можливість розірвати трудовий договір з роботодавцем раніше як за два тижні, а також не було зазначено дати, з якої позивач просив його звільнити.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір,укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показав, що ОСОБА_2 працював водієм БПП «Константа». Трапився випадок, що ОСОБА_2 пропав, робочу машину використовував у власних цілях, злив паливо, за що отримав догану,однак його залишили далі працювати. Потім знову зник, розбив автомобіль, залишив у ньому всі документи. Працівники підприємства йому телефонували, але прийти він відмовився, повідомив, що знаходиться на лікарняному. Через деякий час прийшов, однак відмовився отримати трудову книжку, оскільки дізнався про звільнення за прогул. Про відмову від отримання трудової книжки склали акт.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що влітку 2014 року ОСОБА_2 звертався до багатогалузевого приватного підприємтва «Константа» про виплату заробітної плати, коштів за відрядження. Розмова відбувалась у директора в кабінеті, де був присутній сам директор ОСОБА_3, в приймальні знаходився водій ОСОБА_5, який чув розмову. Після розмови склали акт про відмову від отримання трудової книжки

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав, що знаходячись в приймальні, почув в кабінеті директора розмову, що ОСОБА_2 відмовляється отримати трудову книжку. Пізніше склали акт, в якому поставив свій підпис.

Таким чином, суд приходить до висновку про правильність формулювання відповідачем причин звільнення ОСОБА_2 за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягає задоволенню, оскільки як вбачається з листа від 27 грудня 2013 року роботодавець пропонував ОСОБА_2 з»явитися для отримання трудової книжки.

З огляду на зазначені обставини суд не вбачає вини відповідача, що на час розгляду справи ОСОБА_2 не отримав свою трудову книжку.

Враховуючи викладене, вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, окрім того доводи, які викладені в позовній заяві про те, що позивач повинен був звертатися до родичів і знайомих з проханням позичити гроші є необґрунтованими, оскільки , як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Березанського міського суду Київської області від 13.08.2014 року ним було отримано 26920,37 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України

ст.ст. 38,40 КЗпПУкраїни,

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до Багатогалузевого приватного підприємства «Константа» про витребування трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя Р. М. Лялик