Справа № 583/4213/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

при секретарі Вербі Н.О.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

представника Охтирської міськради Божко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області, Охтирської міської ради Сумської області про визнання права власності на майно та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2014 року відкрито провадження у справі. Позивачка свої вимоги, в наступному уточнені, мотивує тим, що у 1959 році ОСОБА_6 передане у власність як голові колгоспного двору домоволодіння АДРЕСА_1 з жилою площею 12,76 кв.м, яке в послідуючому було перенумеровано на АДРЕСА_1, а потім на АДРЕСА_1. Статус членів колгоспного двору набули син останньої - ОСОБА_7, невістка ОСОБА_4 та онуки ОСОБА_5 й ОСОБА_3 Рішенням Охтирської міської ради від 07.04.1969 року ОСОБА_6 надано дозвіл на перебудову зазначеного домоволодіння. До 1984 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за спільні кошти добудували вказане домоволодіння до наступного технічно-будівельного стану: житловий будинок «А-1Ж» з прибудовою «а» загальною площею 75,5 кв.м, житловою площею 46,9 кв.м, зі складовими: кухнею «1-1» площею 8,2 кв.м., житловою кімнатою «1-2» площею 6,4 кв.м, житловою кімнатою «1-3» площею 14,3 кв.м, житловою кімнатою «1-4» площею 19,3 кв.м, житловою кімнатою «1-5» площею 6,9 кв.м, коридором «1-6» площею 3,5 кв.м, сінами «І» площею 6,7 кв.м, верандою «ІІ» площею 10,2 кв.м, ганок «а1»; господарські споруди та надвірні будівлі: сарай «Б», сарай «В», погріб «пг», колодязь «к», огорожа № 1-3. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла, не залишивши заповіту. На день смерті останньої в зазначеному домоволодінні постійно проживали та були зареєстровані ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 В подальшому ОСОБА_5 створив своє сімейне життя і з 1986 року пішов проживати за іншою адресою. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7, не залишивши заповіту. Таким чином, ОСОБА_3 після смерті бабусі ОСОБА_6 та батька ОСОБА_7 фактично вступила в управління та володіння зазначеним домоволодінням, яке підтримувала та підтримує на даний час в належному стані, проводить капітальні та поточні ремонти, будь-яких перебудов та добудов не здійснювала. Земельна ділянка під даним домоволодінням приватизована не була, правовстановлюючі документи на неї не виготовлялися. В зв'язку з тим, що на даний час виникають труднощі в оформлені права власності на зазначене домоволодіння, просить поновити строк звернення до суду з позовом; визнати домоволодіння по АДРЕСА_1 спільним сумісним майном голови колгоспного двору ОСОБА_6 за її життя, ОСОБА_7 за його життя, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, з визначенням за кожним з них по 1/5 частині вказаного домоволодіння, а після смерті ОСОБА_6 за співвласниками ОСОБА_7 за його життя, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 по 1/4 частині як членів колгоспного двору; визнати за нею право власності на 1/4 частину зазначеного домоволодіння в статусі колгоспного двору та на 1/4 частину домоволодіння після смерті батька - ОСОБА_7, визнавши за ОСОБА_3 загально право власності на 1/2 частину домоволодіння.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив задовольнити.

В судовому засіданні представник Охтирської міської ради Сумської області та виконкому Охтирської міської ради Сумської області залишила вирішення позовних вимог на розсуд суду.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі, заперечень не мають.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він з 1979 року знайомий з батьками позивачки - ОСОБА_7 та ОСОБА_4, десь раз у тиждень заїжджав до них. Ще з ними проживала бабуся - мати ОСОБА_7, позивачка та її брат ОСОБА_5. ОСОБА_7 працював в колгоспі ім. Муратова, ОСОБА_4 сапувала буряки в колгоспі. На його думку, саме ОСОБА_4 побудували цей будинок, так як вони там жили. На даний час в домоволодінні проживає позивачка разом з матір'ю.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що його родичі проживають по сусідству, тому знає позивачку з дитинства. На момент знайомства в домоволодінні по АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_4 та її діти, позивачка й на даний час проживає в цьому домоволодінні.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення представника позивачки, представника Охтирської міської ради, покази свідків, врахував позицію відповідачів, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Зі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 28.01.1960 року, виданого на підставі рішення виконкому Охтирської міської ради № 28 від 28.12.1959 року, вбачається, що домоволодіння в АДРЕСА_1 належить на праві власності колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_6.

ОСОБА_7 доводився ОСОБА_6 сином. ОСОБА_7 з 16.10.1963 року перебував у шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим районним бюро РАГС м. Охтирка Сумської області. Від шлюбу народилися син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, та донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка в наступному змінила прізвище на ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим Охтирським РАГС Сумської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4, виданим відділом РАГС Охтирського міськвиконкому Сумської області.

Як вбачається з будинкової книги на домоволодіння по АДРЕСА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 постійно проживали та були зареєстровані разом з ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 працювали в колгоспі, що підтверджується записами в трудових книжках. Таким чином, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 являлися членами колгоспного двору.

Рішенням виконкому Охтирської міської ради депутатів трудящих від 07.04.1969 року ОСОБА_6 надано дозвіл на перебудову старого непридатного до житла будинку.

З матеріалів інвентарної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 вбачається, що на земельній ділянці за зазначеною адресою розташовані наступні об'єкти: житловий будинок «А1-Ж» площею 67,9 кв.м з прибудовою «а» площею 30,2 кв.м та ганком «а1» площею 4,0 кв.м, сарай «Б» площею 50,0 кв.м, сарай «В» площею 31,1 кв.м, погріб «пг» площею 3,7 кв.м, огорожа №№ 1-3, колодязь «к». Рік забудови домоволодіння - 1969.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого Охтирським РАГС, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно з положеннями ст. 120 ЦК УРСР (у редакції 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Частиною 2 ст. 123 ЦК УРСР визначено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Положеннями ст. 563 ЦК УРСР (у редакції 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 членам колгоспного двору по АДРЕСА_1 залишилися ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3

З введенням в дію постановою Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ Закону України «Про власність» 15 квітня 1991 року колгоспний двір був припинений.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Таким чином, на час законодавчого припинення колгоспного двору його членами були ОСОБА_7, ОСОБА_4, та ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_5 26.04.1986 року в зв'язку зі створенням власної сім'ї змінив місце свого проживання та зареєструвався за адресою: АДРЕСА_2, в зв'язку з чим, відповідно до положень ст. 126 ЦК УРСР (у редакції 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин), втратив право на частку в майні двору.

Отже, суд дійшов висновку, що на час припинення колгоспного двору на майно колгоспного двору набули право ОСОБА_7, ОСОБА_4, та ОСОБА_3 в рівних частинах по 1/3 частці кожен, виходячи з чого позивач має право на 1/3 частку.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, вбачається, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, в зв'язку з чим на належну йому 1/3 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 відкрилася спадщина.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.01.2015 року № 39324642 вбачається, що після померлого ОСОБА_7 спадкоємці з заявами про прийняття та/або про відмову від спадщини не зверталися, спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.01.2015 року № 39324643 вбачається, що заповіт ОСОБА_7 не складався.

Статтею 548 ЦК України в редакції 1963 року визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як вбачається з записів будинкової книги та сторонами не оспорено, на час смерті ОСОБА_7 разом з ним проживали його дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_3, які є спадкоємцями першої черги за законом (ст. 529 ЦК України в ред. 1963 року) та фактично вступили у володіння спадковим майном.

Суду не надано доказів відмови ОСОБА_4 від прийняття спадщини, оскільки остання постійно проживала в будинку, заяв про відмову від прийняття спадщини не подавала та не надано доказів вчинення нею інших дій, які б свідчили про те, що вона не вступила в управління або володіння спадковим майном.

Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 успадкували по 1/2 частині від належної ОСОБА_7 1/3 частки домоволодіння - тобто по 1/6 частині кожна.

Таким чином, ОСОБА_3 має право на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 - 1/3 частина домоволодіння (як частка члена колгоспного двору)+1/6 частина домоволодіння (як частка, успадкована після смерті батька).

За таких обставин вимоги про визнання за нею права власності на ? частину домоволодіння підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 120, 123, 126, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР, ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину домоволодіння, що складається з наступних об'єктів: житловий будинок «А1-Ж» площею 67,9 кв.м з прибудовою «а» площею 30,2 кв.м та ганком «а1» площею 4,0 кв.м, сарай «Б» площею 50,0 кв.м, сарай «В» площею 31,1 кв.м, погріб «пг» площею 3,7 кв.м, огорожа №№ 1-3, колодязь «к», розташованого по АДРЕСА_1.

В задоволенні решти вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення - в той же строк, з часу отримання його копії.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області В.М. Ільченко