БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/474/15-ц
Провадження № 6/497/22/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2015 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі ПАТ «Ощадбанк») про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом ПАТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2009 року Болградським районним судом Одеської області постановлено рішення, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «Держощадбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Рішення набрало законної сили, оскаржено сторонами не було. Позивачу 07.07.2009 року видано два оригінала виконавчих листів по цій справі про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача грошових коштів на суму 3655.69 гривен.

03.03.2015 року від позивача до суду надійшла заява про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 27.07.2010 року виконавчий лист щодо ОСОБА_2 був направлений на адресу Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області для виконання. На свою заяву від 02.10.2014 року щодо надання інформації про стан виконання за названим виконавчим документом, було отримано відповідь за вих. № 9818/03-32 від 11.12.2014 року, в якій зазначалося, що у відділі ДВС Болградського РУЮ відсутній на примусовому виконанні виконавчий лист № 2-ц-325 від 07.07.2009 року, виданий Болградським районним судом Одеської області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк». Постанова про закриття виконавчого або постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві, а ні оригінал виконавчого документу до теперішнього часу на адресу позивача не надходили.

Представник заявника в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином (а.с.13). Надіслав заяву, якою підтримав вимоги про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого документа, просив судове засідання провести у його відсутність (а.с.17-18).

Боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином (а.с.14, 15-16), причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч. 2 ст.370 ЦПК України заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Вивчивши подану заяву, та документи додані до неї, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви за наступних причин.

Частиною 2 ст. 368 ЦПК України визначено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Згідно ч.1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача видати його дублікат. Із змісту цієї ж статті вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватися у випадку втрати його оригіналу та в межах строку пред'явлення до виконання.

Згідно до ст.371 ЦПК України - стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 58 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З поданої позивачем заяви не вбачається, які обставини викликали необхідність видачі дублікату виконавчого листа. Фактично заява містить лише вимогу про видачу дублікату без буд-якого обґрунтування, не надано доказів про втрату виконавчого листа та відсутність його на виконанні у відділі ДВС, а саме докази, які б підтвердили фактичне надіслання виконавчого листа стягувану.

Та обставина, що оригінал виконавчого листа не знаходиться на виконанні у Відділі державної виконавчої служби та не повертався до стягувача, не може розцінюватись як доказ його втрати, оскільки згідно положень Закону «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, тобто предявлення виконавчого листа до виконання є правом стягувача, яким останній розпоряджається на власний розсуд.

Крім того, статтею 21 ч.1 п.1, ч.2 п.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час набрання рішенням законної сили) визначено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

З копії рішення суду, доданої стягувачем до заяви вбачається, що рішення в даній справі набрало законної сили 25 травня 2009 року, виконавчий лист було видано 07.07.2009 року, та лише 02.10.2014 року стягував звернувся до ДВС з запитом щодо стану виконання рішення за названим листом. Проте, суд вважає, що, стягувач мав би зробити це набагато раніше, тобто протягом трьох років, наданих законом на предявлення виконавчого документу до виконання.

Заявляючи клопотання про поновлення строків на предявлення виконавчого документу до виконання, ПАТ «Держощадбанк» не зазначив, що перешкоджало заявнику подати вказане клопотання набагато раніше, а не після спливу пяти років, після набрання рішенням законної сили, та після спливу строку, визначеного законом для предявлення виконавчого документа до виконання.

На підставі викладеного не можна визнати поважними, навіть не вказані заявником, який є юридичною особою, причини пропуску строку на предявлення виконавчого листа до виконання, оскільки будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, заявником не надано, як не вказано і на те, що вказані обставини виникли обєктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

З огляду на це, суд розглядаючи заяву про видачу дублікату виконавчого листа виходить лише з тих доказів, що надані заявником, які не свідчать про втрату виконавчого листа.

Під час судового розгляду не встановлено підстав для видачі дублікату виконавчого листа, та поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого документу, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви та відмовляє в її задоволенні.

При цьому, слід зазначити, що стягувач, за наявності у нього належних та достовірних даних про втрату виконавчого листа не позбавлений можливості повторно звернутись до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Керуючись ст.60, 368, 370, 371 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання по справі за їх позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В.Кодінцева