ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 березня 2015 року Справа № 174/86/15-ц

№ 2/174/97/2015

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини до досягнення дитиною віку трьох років,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 30.01.2015 року, позивачка зазначила, що вона та відповідач, ОСОБА_2, спочатку знаходилися з липня 2007 року по січень 2009 року у зареєстрованому шлюбі, а з березня 2011 року проживають спільно однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Під час сумісного проживання у них з відповідачем народилася дочка, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ч.1 ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Після народження сина, вона та відповідач подали відповідну спільну заяву до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, і, відповідно, відповідач був записаний батьком їхньої дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження сина, ОСОБА_3, серія НОМЕР_2, виданим 20.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

В останній час з грудня 2014 року відповідач перестав надавати їй матеріальну допомогу на утримання їхнього сина та на її утримання до досягнення сином віку трьох років.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дитиною віку повноліття, однак відповідач цю норму сімейного права по відношенню до дочки - не виконує.

Син потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, оскільки вона не має змоги забезпечити сина всім необхідним самотужки, тому як прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає на цей час 1032,00 грн., а вона, у зв'язку з вихованням дитини до досягнення дитиною трьох років, ніде не працює, а тому доходу не має, крім допомоги по народженню дитини, яку виплачує їй держава.

Однак відповідач не тільки не дає грошей на утримання сина, ОСОБА_3, а також не дає їй гроші на її утримання.

Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, жінка з якої проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання жінка, з якою проживає дитина, має незалежно від того, працює вона чи ні.

Відповідач працює у TOB «Вільногірське скло» у м. Вільногірську Дніпропетровської області, і має середньомісячну заробітну плату близько 3000-4000 гривень.

Відповідач фізично здоровий, з нього за рішенням суду стягуються із заробітної плати аліменти на її користь на утримання дочки, ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, одним із способів виконання батьками обов'язку утримання дитини, є рішення суду про присудження аліментів в частці від доходу її батька.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів необхідно врахувати, що у їхній з відповідачем син не має ніякого матеріального доходу, та не має на праві власності нерухомого майна в Україні.

Вона вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти на її користь на утримання їхнього малолітнього сина в розміру 1/5 частини свого щомісячного заробітку (доходу).

Крім того, вона вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти на її утримання до досягнення їхнім сином віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, у розмірі 1/20 частини свого щомісячного заробітку.

Вона вважає, що сукупний розмір аліментів у вигляді 50 % щомісячно доходу відповідача, є цілком розумним, оскільки розмір аліментів буде дорівнювати 50 % сукупного щомісячного доходу відповідача, що в свою чергу дозволяється, виходячи з пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.06 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно до якого - максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен згідно ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження", перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ч. 2 ст. 118 ЦПК України, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, які пов'язані між собою.

Керуючись ст.ст. 84,90,180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України, ст.ст.3,109,118 ЦПК України, позивачка прохає:

1. Стягнути на її користь з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Веселий Кут, Шполянського району, Черкаської області, аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/5 частини його щомісячного доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дітей віком до 18 років, починаючи з дня подачі цього позову до досягнення сином віку повноліття.

2. Стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на її утримання до досягнення сином, ОСОБА_3, віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, у розмірі 1/20 частини його щомісячного доходу, починаючи з часу подачі цього позову.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач також в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що позов визнає в повному обсязі.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, визнані відповідачем в повному обсязі, що не порушує прав та законних інтересів інших осіб, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі та про покладення на відповідача судових витрат в виді судового збору - 243.60 грн.

На підставі ст.ст. 84, 180 - 183,191 СК України, керуючись ст.ст. 88, 174, 212-215, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 р. н., уродженця с. Веселий Кут, Шполянського району, Черкаської області, ІПН № НОМЕР_1, працюючого в ТОВ «Вільногірське скло», зареєстрованого за місцем проживання по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 р. н., уродженки с. Комісарівка, П'ятихатського району, Дніпропетровської області, зареєстрованої за місцем проживання по АДРЕСА_2 аліменти на утримання дитини: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., у розмірі 1/5 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто, з 30 січня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти - на утримання самої ОСОБА_1 - у розмірі 1/20 частини щомісячного доходу відповідача, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто, з 30 січня 2015 року, і до досягнення дитиною: сином - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави України судовий збір - 243.60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з часу його проголошення, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.