Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/73/15-ц Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Жигановської О.С., Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання: Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на частину домоволодіння,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Житомирського районного суду Житомирської області від 09 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_2 у січні 2015 року звернувся до суду з даним позовом та просив визнати за ним право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 вартістю 83065,00 грн., шляхом спадкування за законом після смерті його батька.

Ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 27 січня 2015 року даний позов було залишено без руху з посиланням на те, що позивачем до позовної заяви не надано письмових доказів про вартість спірної земельної ділянки, що унеможливило відкрити провадження у справі, оскільки в зв'язку з відсутністю вказаної оціночної документації та реального розміру вартості частини домоволодіння неможливо визначити розмір судового збору.

Ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 09 лютого 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі ч.2 ст.121 ЦПК України, тобто, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду від 27.01.2015 р.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати зазначену ухвалу, а справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

При цьому посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки надання письмових доказів про вартість предмету спору процесуальними вимогами до змісту позовної заяви, визначеними ч. 2 ст. 119 ЦПК України, не передбачено. Крім того, апелянт зазначає, що визнання позовної заяви неподаною з мотиву ненадання письмових доказів про вартість спірної земельної ділянки суперечить вимогам ст. 121 ЦПК України. Відтак, висновок суду першої інстанції про необхідність визнання позовної заяви неподаною з вказаних ним підстав не є обґрунтованим та законним.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді Житомирського районного суду Житомирської області від 09 лютого 2015 року в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 27 січня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 про визнання права власності на частину домоволодіння залишено без руху і надано строк для виправлення недоліків, оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 отримав ухвалу районного суду про залишення позовної заяви без руху особисто 05.02.2015 року (а.с.28).

09.02.2015 р. подав до суду заяву на виконання вимог ухвали від 27.01.2015 р., в якій зазначив, що загальна вартість домоволодіння складає 83065,00 грн., що і було ним зазначено при подачі позову та сплачено судовий збір - 1% від 1/3 частини домоволодіння. Щодо визначення вартості земельної ділянки, позивач зазначив, що земельна ділянка є неприватизованою, Державний акт спадкодавцю - покійному батьку позивача не видавався.

Вважаючи неподаною та повертаючи заяву позивачу суддя в ухвалі від 09.02.2015р. посилається на те, що недоліки позовної заяви ОСОБА_2 не усунув, тому заяву слід визнати неподаною та повернути позивачу.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки судом порушено норми процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки визначити факти, які необхідно встановити для вирішення спору та з'ясувати, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої вимоги чи заперечення, вирішити питання про витребування доказів суд має можливість у попередньому судовому засіданні, виконавши вимоги ст. 130 ЦПК України, і у разі, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи (ч.2 ст. 80 ЦПК України), а тому у судді не було підстав визнавати позовну заяву неподаною та повертати позивачу.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали і направлення справи до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Житомирського районного суду Житомирської області від 09 лютого 2015 року скасувати, а справу направити до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: