Р І Ш Е Н Н Я 227/995/15-ц

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2015 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Лаврушин О.М.

за участю: секретаря Верній М.Г.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника служби у справах дітей Бажинової О.М.

прокурора Бевз О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Добропіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5, треті особи служба у справах дітей Добропільської міської ради і Добропільский міжрайонний прокурор, про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, який дії в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи служба у справах дітей Добропільської міської ради і Добропільский міжрайонний прокурор, про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою.

29 червня 2005 року шлюб розірвали.

Вони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу і до вересня 2014 року вони проживали разом в м.Донецьк, а у вересня 2014 року у зв'язку з проведенням АТО вимушені були переїхати в м.Добропілля де стали проживати АДРЕСА_1.

З цього часу відповідачка з дітьми не проживає і не спілкується, їхнім життям не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, проживає у випадкових знайомих, зловживає спиртними напоями і ніде не працює.

В січні 2015 року він разом з донькою знаходився на стаціонарному лікуванні в м.Димитров, але відповідачка жодного разу доньку не відвідувала і не цікавилася її станом здоров»я.

Діти проживають разом з ним і мають всі умови для життя і навчання.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідач позов визнала, але хотіла б проживати з дітьми і мати змогу з ними спілкуватися.

Представник служби у справах дітей Добропільської міської ради Бажинова О.М. вважає, що позов підлягає задоволенню оскільки відповідачка вихованням та утриманням дітей не займається.

Прокурор Бевз О.В. підтримав позов і просить його задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З свідоцтв про народження ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вбачається, що їх матір»ю є відповідачка ОСОБА_2 (а.с.12-13).

Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

Згідно ст.165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров»я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У пункті 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року вказано, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, o що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. «що ухилення батьків від своїх обов"язків має місце і тоді, коли вони не піклуються про фізичний та духовний стан дитини, її навчанням, підготовці до самостійного життя, негативно впливають своєю поведінкою на дітей.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка з вересня 2015 року з дітьми не проживає, матеріально їх не утримує, їхнім духовним розвитком не цікавиться, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями і веде аморальний спосіб життя.

Таке небатьківське ставлення до дітей відповідачка не оспорює.

Таким чином, проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає, що відповідачка свої обов'язки як мати не виконує і весь тягар по вихованню та утриманню дітей переклала на плечі позивача.

Відповідно до висновку служби у справах дітей Добропільської міської ради від 16 січня 2015 року, відповідачка повинна бути позбавлена батьківських прав у відношенні своїх дітей.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру стягуваних аліментів суд повинен врахувати стан здоров»я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, ст.182 СК України.

Відповідачка працездатна, у неї на утриманні ніхто не знаходиться і має змогу виплачувати аліменти на утримання своїх дітей.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відповідачка ОСОБА_2 повинна бути позбавлена батьківських прав.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243.60 грн., сплачений ним про поданні позовної заяви.

Куруючись ст.ст.164,165,167,180 СК України, ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (іпн.НОМЕР_1), прож. АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісяця, починаючи з 16 березня 2015 року і до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривни 60 копійок.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошена в судовому засіданні 9 квітня 2015 року.

Рішення в повному обсягу складено 10 квітня 2015 року.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу в Апеляційний суд Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня складання його в повному обсягу.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий

Суддя О.М.Лаврушин

09.04.2015