справа № 361/5373/15-ц
провадження № 2/361/2577/15
29 жовтня 2015 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарях: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства Альфа Банк до ОСОБА_5 Галандар огли про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування позову зазначало, що 20 листопада 2013 року між ПАТ Альфа Банк і ОСОБА_5 (далі Позичальник, Клієнт) було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі кредитний договір), шляхом акцептування Клієнтом публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
У разі невиконання Позичальником умов договору ПАТ Альфа Банк має право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення кредиту, у звязку з чим Банк направляв ОСОБА_5 вимогу про дострокове повернення кредиту. Однак відповідачем дана вимога залишена без виконання.
Представник позивача ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує.
Відповідач ОСОБА_5 повторно у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.
Згідно із ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
20 листопада 2013 року між позивачем ОСОБА_4 акціонерним товариством Альфа Банк і відповідачем ОСОБА_5 Галандар огли укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
За умовами п. 2.3 даного договору розмір обовязкового мінімального платежу складає 7 % від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, але не може бути меншим за 50 грн., і підлягає сплаті протягом 25 днів з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду.
Відповідно до п. 3 вказаного договору повернення заборгованості за кредитом та сплата процентів за користування відновлювальною кредитною лінією та/або інших платежів за цим договором, у тому числі у випадку застосування умов програми Моментальна розстрочка на карту, здійснюється Клієнтом на транзитний рахунок № 2924701, відкритий у ПАТ Альфа Банк.
У порушення вимог закону та умов договору відповідач ОСОБА_5 взяті на себе зобовязання за договором належним чином не виконує, кредитні кошти Банку не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує.
25 травня 2015 року у звязку з невиконанням Позичальником зобовязань за договором від 20 листопада 2013 року та прострочення ним платежів, ПАТ Альфа Банк направляло ОСОБА_5 вимогу про дострокове повернення суми кредиту, сплату процентів за його користування та нарахованої пені. Проте дана вимога відповідачем залишена без задоволення.
У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
За змістом положень ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У ч. 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
За змістом ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 329 грн. 13 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 88, 209, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Дутчак І. М.