АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2722/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 55 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Золотоніський машинобудівний завод імені ОСОБА_6» на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Золотоніський машинобудівний завод імені ОСОБА_6» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2015 року ОСОБА_7 предявив позов до Публічного акціонерного товариства «Золотоніський машинобудівний завод імені ОСОБА_6» про стягнення заборгованості по заробітній платі . Зазначав, що 01 січня 2010 року був прийняти на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду. Наказом № 29-к від 08.04.2014 року його було звільнено за власним бажанням, проте під час звільнення з посади та видачі трудової книжки відповідачем не було проведено всі необхідні розрахунки.

Позивач зазначає, що відповідач не здійснював в повному обсязі виплату по заробітній платі починаючи з 01 липня 2014 року, тому має заборгованість , яка становить 28 000 грн., а також не було виплачено середній заробіток за час затримки з 08 квітня 2015 року по день винесення рішення.

З таких підстав позивач просив суд стягнути з ПАТ «Золотоніський машинобудівний завод імені ОСОБА_6» на його користь заборгованість із заробітної плати в сумі 28 000 грн. та середню заробітну плату за затримку розрахунку з 08.04.2015 року по теперішній час та стягнути моральну шкоду в сумі 3 000 грн.

01 жовтня 2015 року ОСОБА_7 подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 15 230 грн. 33 коп.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 травня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до ПАТ «Золотоніський машинобудівний завод імені ОСОБА_6» про стягнення заборгованості по заробітній платі та призначено попереднє судове засідання.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01 жовтня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Золотоніський машинобудівний завод імені ОСОБА_6» на користь ОСОБА_7 заборгованість по заробітній платі в сумі 15 230 грн. 33 коп. та середню заробітну плату за затримання розрахунку в розмірі 18 145 грн. 95 коп., а всього 33 376 грн. 28 коп.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Золотоніський машинобудівний завод імені ОСОБА_6» просить скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду від 28 травня 2015 року та рішення суду від 01 жовтня 2015 року, як постановлені з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення про залишення без розгляду позовної заяви.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України та ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошову виразі, які власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено порядок та умови виплати заробітної плати.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України N 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Із матеріалів справи вбачається, що в період з 01 січня 2010 року по 08 квітня 2014 року працював на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду ПАТ «Золотоніський машинобудівний завод імені ОСОБА_6».

08 квітня 2014 року ОСОБА_7 звільнився із займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

При звільненні позивача, відповідач не провів повного розрахунку в частині виплати всіх належних сум працівникові. Згідно довідки від № 294-03 від 26.08.2015 року існує заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 17 185 грн. 53 коп.

В період розгляду справи в суді, ПАТ «Золотоніський машинобудівний завод імені ОСОБА_6» провів часткову виплату заборгованості. Залишок заборгованості по заробітній платі перед позивачем станом на 01.10.2015 року становить 15 230 грн. 33 коп.

Також судом першої інстанції вірно визначено середню заробітну плату за затримання розрахунку ОСОБА_7

Розмір заборгованості по заробітній платі і розмір середньої плати за затримання розрахунку в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується відкриття провадження по справі, то судова колегія виходить із наступного:

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно п. 9 постанови № 14 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджуються наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того. Мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів, вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні ( частина третя статті 267 ЦК України).

Поскільки при подачі позовної заяви були відсутні документи, що підтверджують наявність субєктивного права у позивача, однією із позовних вимог було стягнення моральної шкоди, то суд першої інстанції правильно прийняв справу до провадження в порядку позовного провадження.

В ухвалі про відкриття провадження у справі вказано, чому суд не може розглянути справу в порядку наказного провадження.

За таких обставин суд першої суд першої інстанції правильно постановив ухвалу про відкриття провадження у справі.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Золотоніський машинобудівний завод імені ОСОБА_6» відхилити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :