Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/475/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Мельничик Ю. С.
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

11.03.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі: головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.

із секретарем: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, втрат від інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 липня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (надалі по тексту СП ТОВ «Світловодськпобут») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання в сумі 5909,91 грн., 1245,63 грн. інфляційних витрат, три відсотки річних в сумі 1118,12 грн., та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач мешкає в квартирі АДРЕСА_2, та отримує послуги з теплопостачання. Відповідач за період з 01.07.2011 року по 01.05.2014 року має заборгованість за отримані послуги, нарахування якої здійснювалося за встановленими тарифами, в сумі 5909,91 грн., але в добровільному порядку борг не сплачує.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, та остаточно просив стягнути з відповідача заборгованість з централізованого опалення за період з 01.07.2011 року по 01.05.2014 року в сумі 6651,79 грн., втрати від інфляції в сумі 518,88 грн., та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 285,51 грн., а також сплачений судовий збір.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.07.2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь СП ТОВ «Світловодськпобут» заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.07.2011 року по 01.05.2014 року в сумі 6 651,79 грн., втрати від інфляції в сумі 518,88 грн., та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 285,51 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, та стягнення сплаченого судового збору. Зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Суд дійшов помилкового висновку, що між сторонами існують договірні відносини, тому що договір між ними не укладався, послуги з централізованого опалення він не отримує у зв'язку з відсутністю в квартирі опалювальних приладів, що не заперечувалося позивачем. Судом не було застосовано п. 5 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та не зменшено розмір плати через ненадання позивачем послуг з опалення. Вважає, що суд дійшов неправильного висновку про порушення ним процедури від'єднання від системи централізованого опалення, не враховано, що від'єднання квартири від системи здійснював колишній власник квартири.

Заслухавши доповідача, представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника позивача, який згоден з рішенням суду, вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1

Відповідно до копій рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради від 15.03.2007 року №732 та від 15.08.2012 року № 742 СП ТОВ «Світловодськпобут» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с.7-8).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого СП ТОВ «Світловодськпобут», ОСОБА_2 має заборгованість з наданих послуг за період з 01.07.2011 року по 01.05.2014 року в сумі 6 651,79 грн., через непогашення якої інфляційні втрати складають 518,88 грн., три відсотки річних - 285,51 грн. (а.с.48-49).

Нарахування здійснювалося відповідно до тарифів 610,88 грн. за 1 Гкал з урахуванням ПДВ, встановлених рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 29.12.2010 року №1637 (а.с.42).

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.11.2013 року відмовлено СП ТОВ «Світловодськпобут» у прийнятті заяви про видачу наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за централізоване опалення станом на 01.10.2013 року в сумі 4673,63 грн., з яких 4450,08 грн. боргу, 56,65 грн. витрат від інфляції, та три відсотки річних в сумі 166,90 грн. (а.с.4). Відмова мотивована наявністю спору між сторонами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини, відповідно до яких позивач надавав, а відповідач отримував послуги з централізованого опалення, на ім"я останнього відкрито особовий рахунок № 405066. Нарахування платежів за послуги централізованого опалення позивачем проводилося за встановленими на підставі рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради тарифами.

Відповідач не звертався до позивача з відповідною заявою та не дотримався вимог законодавства при відключенні від централізованого опалення, доказів правомірності відключення своєї квартири АДРЕСА_1 від централізованого опалення ним не надано.

Свобода договору, закріплена у ст. ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною.

У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Так, ст.ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 ЦК України та ст.ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

У разі такої відмови, виходячи з положень ст. ст. 3,6,12 - 15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

Така правова позиція висловлена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 10.10.2012 року (справа № 6-110цс12).

Належна відповідачу квартира знаходиться у багатоповерховому будинку, обладнаному системою централізованого опалення, послуги з теплопостачання надає позивач.

Згідно ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" позивач надає послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого опалення та теплого водопостачання. Відповідно до п. 14.1 типового Договору про надання послуг з теплопостачання відповідач зобов'язані своєчасно проводити оплату за надані послуги з теплопостачання.

За умовами п.3 та п.5 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та п.7 "Правил користування приміщенням житлових будинків і прибудинковими територіями" в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року - власник, наймач (орендар) квартири зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до Типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Колегія суддів вважає доведеним факт, що між сторонами у справі, як між виконавцем послуг та їх споживачем, існують договірні (фактичні договірні) відносини щодо надання послуг з централізованого теплопостачання на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач, як на підставу відмови у задоволенні позову, посилався на відключення його квартири від системи централізованого опалення та встановлення автономної системи опалення, у зв'язку з чим він не отримує від позивача послуг з опалення, крім того між ним та позивачем не було укладено договору з надання послуг.

Взаємні права та зобов'язання сторін врегульовані Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 630 від 21.07.2005 року, і відсутність письмового договору не свідчить про відсутність між сторонами договірних правовідносин.

Відповідно до п.8 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі житлово-комунальних послуг повинні дотримуватись вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Відключення споживача від мереж централізованого опалення має проводитися відповідно до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 22.11.2005 року № 4.

Цей Порядок визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП. Дія цього Порядку не поширюється на власників, наймачів (орендарів) окремих приміщень, які були відокремлені від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та користуються автономним теплопостачанням до набрання чинності цим Порядком.

Згідно вказаного Порядку, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, призначає голову та затверджує її склад.

Порядком визначено склад постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань пов'язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП.

Відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження обладнання квартири автономною системою опалення, та дотримання ним порядку і процедури відключення від системи централізованого опалення.

Згідно відповіді генерального директора СП ТОВ «Світловодськпобут» Яременко С.О., наданої на звернення ОСОБА_2, останнього було повідомлено про наявність боргу за комунальні послуги, та роз'яснено процедуру відключення від системи централізованого опалення і попереджено про можливе накладення штрафу за самовільне відключення без отримання відповідного дозволу (а.с.50-51).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі статтею 614 ЦК України особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов'язання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобов'язання.

Відповідно до пунктів 24-26 зазначених Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

За таких обставин встановлення безпосередньо у будинках, багатоквартирних будинках або квартирах громадян автономного чи індивідуального опалення не є припиненням (розірванням, зміною) договору (договорів) про централізоване теплопостачання, тому що для такого припинення, розірвання (зміни) заінтересована сторона зобов'язана вчинити передбачені договором чи/або законом дії.

Взаємовідносини виконавця послуг та споживачів послуг з централізованого теплопостачання регулюються законом і договором, тому відключення споживача від мереж централізованого водопостачання без оформлення відповідних документів ще не є відмовою від одержання названих послуг. Тобто, оскільки послуга надається централізовано шляхом постачання теплової енергії до мереж, відключення окремих споживачів від мереж централізованого водопостачання без оформлення обов'язкових документів, які надають право на таке відключення (від'єднання), саме по собі ще не є підставою для постачальника послуг не надавати такому споживачеві рахунки для оплати послуг.

Самовільне відключення квартири відповідача від системи централізованого опалення не є підставою для припинення нарахування оплати за теплопостачання.

Статтями 20 та 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

Згідно статті 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до підпункту 2 пункту "а" статті 28 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідних територіальних громад, погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

ОСОБА_2, порушуючи обов'язки щодо своєчасної оплати комунальних послуг, протягом періоду з 01.07.2011 року по 01.02.2014 року не здійснював оплату за теплопостачання, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.5).

У зв'язку з чим СП ТОВ «Світловодськпобут» правомірно нараховано борг за установленими Світловодською міською радою тарифами - 610,88 грн. за 1 Гкал з урахуванням ПДВ (а.с.42).

Відповідно до ст.625 ЦК України відповідач, як боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання перед СП ТОВ «Світловодськпобут» зобов'язаний сплатити позивачеві втрати від інфляції в сумі 518,88 грн., та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 285,51 грн.

Розмір заборгованості відповідача підтверджено позивачем довідкою позивача про розмір нарахованих платежів за спожиті послуги з централізованого опалення за вказаний період, з розрахунками суми, на яку збільшився розмір боргу внаслідок інфляційних процесів, та 3-х відсотків річних, і відповідачем не спростовано.

Судом першої інстанції відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: