Провадження № 2/431/2187/2015
Справа № 431/3914/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Форощука О.В.,

при секретарі Мозуль І.О.,

за участі позивача не зявилася,

відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасові неодноразові поїздки за межі України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасові неодноразові поїздки за межі України, у якому просить суд надати дозвіл неповнолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на строк пять років та/або з іншою уповноваженою особою, які будуть забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування свого позову позивачка ОСОБА_1 посилається на те, що в період з 25 грудня 1999 року по 22 квітня 2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. В теперішній час Луганська область знаходиться в зоні антитерористичної операції, яка здійснюється збройними силами України та іншими формуваннями і ці обставини дають їй підстави непокоїтись за життя та здоровя дитини. Однак через напружені стосунки із батьком дитини, останній відмовляється надавати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон разом із нею. Вважає, що його дії суперечать інтересам дитини.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, в своїй заяві просить суд розглянути справу без її участі. Свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про причини неявки до суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що в період з 25 грудня 1999 року по 22 квітня 2009 року позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

08 грудня 2000 року від шлюбу народилась дитина ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом також встановлено, що через напружені стосунки позивачки ОСОБА_1 із батьком дитини ОСОБА_2, останній відмовляється надавати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон разом із позивачкою. Дії відповідача суперечать інтересам дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон без згоди другого з подружжя визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Проїзний документ дитині видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки, або до досягнення нею 18-річного віку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а тому на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Виходячи з наведеного, враховуючи насамперед інтереси дитини, суд приходить до висновку, що батьки малолітньої ОСОБА_3 не проживають разом, батько ОСОБА_2 вчиняє перешкоди у тимчасовому виїзді дитини за межі України, доцільно надати дозвіл на виїзд неповнолітньої ОСОБА_3 за межі України у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди батька, та/або з іншою уповноваженою особою, які будуть забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну ОСОБА_3 до досягнення дитиною повноліття, що повністю відповідатиме інтересам дитини.

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_1 про надання дозволу неповнолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з матірю без згоди та супроводу батька на строк пять років, та/або з іншою уповноваженою особою, які будуть забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну дитини, суд вважає у цій частині позову відмовити, оскільки у відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», на підставі рішення суду за відсутності згоди одного з батьків може бути дозволений виїзд саме неповнолітнього громадянина України за кордон.

Відповідно до ст. 32 ЦК України, неповнолітньою особою є фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня ОСОБА_3 народилася 08 грудня 2000 року, тобто через пять років остання досягне 20 років.

На підставі викладеного та п.п. 2-4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та вїзду в Україну громадян України», ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», п. 2 ст. 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасові неодноразові поїздки за межі України задовольнити частково.

Надати дозвіл неповнолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення дитиною повноліття, та/або з іншою уповноваженою особою, які будуть забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Форощук