_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9522/13-ц
Провадження № 4-с/520/23/15
УХВАЛА

05.03.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» на дії державного виконавця, субєкт оскарження Другий Київський відділ державної виконавчої служби ОМУЮ, боржник ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, просив скасувати постанову ВП 42673418 від 17.12.2014 року державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження, та зобовязати державного виконавця Хмельовського В.І. здійснити всі, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виконавчі дії.

Представник ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» пояснив, що 29.07.2013 року Київським районним судом м.Одеси було винесено судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» у розмірі 1202,78 гривень.Зазначений судовий наказ разом з відповідною заявою було подане для примусового виконання до Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 29.11.2013 року. 21.03.2014 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 42673418. 17.12.2014 року постановою Державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Хмельовського В.1 було закінчено виконавче провадження. Заявник вважає вищеназвану постанову про закінчення виконавчого провадження незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Згідно п. 5.1.1 ч.5.1 розділу 5 Інструкції «Про проведення виконавчих дій»: «Звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.» 01.12.2014 р. представник ПАТ «Одесаобленерго» ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. Державний виконавець не здійснив всі дії з метою виявлення майна боржника, а саме не надіслав запит до ДП «Центру державного земельного кадастру» відносно наявності або відсутності інформації щодо реєстрації за боржником прав власності на земельні ділянки; не направив запит до органів МРЕВ ДАІ, МБТІ відносно наявності рухомого та нерухомого майна. Державним виконавцем не були проведенні всі дії для з'ясування матеріального стану боржника. Державним виконавцем проігноровано можливість звернутись до суду з поданням на заборону виїзду боржника за кордон з метою недопущення ухилення боржника від виконання рішення суду. Державний виконавець закінчив виконавче провадження мотивуючи це тим, що: «згідно телефонної розмови з директором підприємства ПП «Бетоніт», встановлено, що боржник працює на підприємстві, але ПП «Бетоніт» розташоване за іншою адресою: ПТГ Авангард, вул. Фруктова, 10, що територіально відноситься до ВДВС Овідіопольського районного УЮ». Але жодні відомості стосовно юридичної адреси ПП « Бетоніт» розташованого за адресою: ПТГ Авангард, вул. Фруктова, 10 в матеріалах виконавчого провадження відсутні. Державний виконавець зазначає, що він спілкувався з директором підприємства, який відповів, що ОСОБА_1М дійсно працює на підприємстві але інформація стосовно того, що номер телефону НОМЕР_1 належить інжектору підприємства нічим не підтверджується. Згідно інформації з ресурсу: Державне підприємство «Інформаційно-ресурсний центр» місцезнаходження юридичної особи: Одеська обл., Овідіопольський р-н., с. Чорноморка, пр.-т. Свободи, буд. 6; Відомості про орган управління юридичної особи: Директор ОСОБА_1. Заявник вважає дії державного виконавця незаконними, такими, що порушують його права, просить скаргу задовольнити.

Державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції пояснив у судовому засіданні, що згідно з отриманою на його запити інформацією боржник не отримує ніяких доходів, не має нерухомого майна, транспортних засобів, грошових коштів, що було підставою для постановлення оскаржуємої постанови.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

29.07.2013 року Київським районним судом м.Одеси було винесено судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ЕК«Одесаобленерго» у розмірі 1202,78 гривень.

Судовий наказ 29.11.2013 року було подане для примусового виконання до Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

21.03.2014 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеськогоміського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП№42673418).

17.12.2014 року постановою Державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Хмельовського В.1 було закінчено виконавче провадження ВП 42673418

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. У статті 5 зазначеного закону вказані права та обвязки державного виконавця з яких вбачається, що на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом останній має право: накласти арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством, якщо у боржника відсутнє майно, здійснювати заходи розшуку такого майна, звертатися до суду з поданням про розшук боржника.

Згідно ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Згідно до ст.1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб підприємців» місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи,

які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону

виступають від її імені.

Згідно з ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Виходячи з вищезазначених правових положень, у будь-якому випадку місцезнаходження юридичної особи не може встановлюватись на підставі телефонної розмови.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» заявник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. На підставі ст.383 ЦПК України також передбачено таке право оскарження рішення державного виконавця.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що доводи скаржника є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуютьсязібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону, а тому необхідно скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 42673418 від 17.12.2014 року. В частині вимоги ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» про зобовязання державного виконавця Хмельовського В.І. здійснити всі, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виконавчі дії необхідно відмовити, оскільки скаржник не вказав, які саме дії необхідно здійснити державному виконавцю.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 210, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» на дії державного виконавця Другого Київський відділу державної виконавчої служби ОМУЮ, - задовольнити частково.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 42673418 від 17.12.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Коваленко О. Б.