МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ ___________________________________________________________________________________________________________________
Номер провадження №2/521/1138/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Жуган Л.В.,

при секретарі - Іськовій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, зобов'язання звільнити 1/2 частину квартири, вселення, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась позивач ОСОБА_2 із позовною заявою до Одеської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, усунення перешкод у користуванні спадщиною, зазначаючи, що 05.12.2012 року ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно ОСОБА_2

Позивач вказує, що за життя ОСОБА_5 належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31.03.1998 року, зареєстрованого на Центральній Одеській біржі за №4381 від 31.03.1998 року. Оригінал цього договору у позивача відсутній. Право власності ОСОБА_5 на вказану частину квартири було зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» в реєстраційній книзі 280 пр, стор. 22-р №600 від 16.04.1998 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 померла, після чого ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Одеського МНО ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини. Однак, позивач не може прийняти спадщину в нотаріальному порядку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 зазначає, що за життя ОСОБА_7 уклала шлюб із ОСОБА_8, який було зареєстровано 29.07.2000 року. У зв'язку із цим, придбана ОСОБА_7 31.03.2014 року 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, не є спільним майном подружжя. Після смерті ОСОБА_7 її чоловік ОСОБА_8 продовжував проживати у спадковій квартирі, прийняв обов'язкову частку у спадщині після смерті дружини, але своїх спадкових прав не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8 помер.

Позивач вказує, що донька ОСОБА_8 - відповідач ОСОБА_3 перешкоджає їй у користуванні 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1, посилаючись на наявність спадкових прав на це нерухоме майно, хоча ОСОБА_3 має право лише на спадкування предметів, які особисто належали померлому батькові та 1/2 частину від спільного майна, набутого ним разом із дружиною ОСОБА_7

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд: визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом; зобов'язати ОСОБА_3 звільнити 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та вселити ОСОБА_2 як спадкоємицю в 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 за ордером та договором про надання правової допомоги - ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначила, що ОСОБА_8 - чоловік спадкодавця ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті останньої у вигляді обов'язкової частки як непрацездатний вдівець, який мешкав разом із спадкодавцем. Після смерті ОСОБА_8 його спадкоємцем є ОСОБА_3, тому частка спадкового майна належить відповідачу і вимоги ОСОБА_2 є безпідставними.

Представник відповідача Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №4381 від 31.03.1998 року, укладеного на товарній біржі «Центральна Одеська біржа», придбала 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат житловою площею 41,4 кв.м., загальною площею 71,4 кв.м. Право власності ОСОБА_5 за правочином було належним чином зареєстроване КП «ОМБТІ та РОН» за реєстровим №280 пр. - стр. 22 - р. №600 від 16.04.1998 року, що підтверджується відміткою на примірнику цього договору та довідкою КП «ОМБТІ та РОН» №440873.67.14 від 10.06.2014 року.

ОСОБА_5 була піклувальником над своєю онукою ОСОБА_2, яка є сиротою, що підтверджується Розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №688 р. від 27.09.2007 року. Місце проживання ОСОБА_2 було визначено за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки ОСОБА_5 є бабусею ОСОБА_2, вони були єдиними близькими родичами між собою, за життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений 05.12.2012 року державним нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори Данкогло В.В., зареєстрований в реєстрі за №2-1416, згідно якого заповіла позивачу ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 01.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №11614.

Позивач ОСОБА_2 20.03.2014 року звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5, що підтверджується матеріалами спадкової справи №26/2013 до майна ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 13.12.2013 року також звернувся ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 був чоловіком спадкодавця ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 29.07.2000 року Відділом РАГС Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №264.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця.

Оскільки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, є непрацездатним вдівцем спадкодавця ОСОБА_5, звернувся із заявою про прийняття спадщини до майна померлої дружини, він набув право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до положень ст. 1241 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим ІНФОРМАЦІЯ_4 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №4618.

За ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

ОСОБА_8 за життя прийняв спадщину у вигляді обов'язкової частки після смерті ОСОБА_5, однак, помер до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, тому свідоцтво про право на спадщину не отримав.

Відповідач ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 25.10.1972 року Райбюро ЗАГС Київського району м. Одеси, актовий запис №2514, та свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 25.09.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №522.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_3 у встановлений законом строк 12.05.2014 року звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька ОСОБА_8 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, що підтверджується матеріалами спадкової справи №04/2014 до майна ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Враховуючи вищевикладене, спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_8, який належним чином прийняв спадщину, є його донька - відповідач ОСОБА_3

Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до листа від 04.08.2014 року приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, вбачається, що відсутність оригінала правовстановлюючого документа на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, позбавляє ОСОБА_2 можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Визначаючи обсяг спадкової маси після смерті ОСОБА_5, суд вважає, що спадкодавець за життя в установленому законом порядку на підставі договору купівлі-продажу набула право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, за життя зареєструвала свій правовстановлюючий документ в органі реєстрації речових прав, тому суд вважає, що нерухоме майно, яке на підставі вказаного договору належало за життя спадкодавцю ОСОБА_5, - є об'єктом спадкування.

Таким чином, спадкове майно після смерті ОСОБА_5 складає 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що дорівнює 4/8 частинам.

Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є її онука ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_8, частки яких у спадковому майні у разі спадкування за законом були б рівними, тобто по 2/8 частині спадщини кожному.

Враховуючи наявність заповіту складеного ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_2, обов'язкова частка ОСОБА_8 у спадковому майні складає: 2/8 частини / 2 = 1/8 частини.

У зв'язку із цим, частки спадкоємців після смерті ОСОБА_11 становлять: 3/8 частини спадкового майна - ОСОБА_2 як спадкоємцю за заповітом, та 1/8 частина спадкового майна - ОСОБА_8 як спадкоємцю обов'язкової частки у спадщині.

Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину належним чином, суд визнає за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно - 3/8 частини - квартири АДРЕСА_1, загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 23,7 кв.м., - від 1/2 частини вказаної квартири, що належали на праві власності ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Статтею 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу користування 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1.

Оскільки право ОСОБА_2 на спадщину є незаперечним та таким, що набуто з правових підстав, суд вважає можливим в порядку ст. 16 ЦК України захистити право позивача, шляхом вселення ОСОБА_2 в 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Враховуючи те, що жодних доказів проживання ОСОБА_3 в спірній частині квартирі позивачем не надано, та за наявності права ОСОБА_3 спадкування частини спірної квартири, суд вважає, що вимоги позивача в частині зобов'язання ОСОБА_3 звільнити 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року, - є передчасними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, зобов'язання звільнити 1/2 частину квартири, вселення - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 3/8 частини - квартири АДРЕСА_1, загальною площею 35,8 кв.м., житловою площею 23,7 кв.м., - від 1/2 частини вказаної квартири, що належали на праві власності ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Вселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Л.В. Жуган