Справа № 562/245/15-ц
У Х В А Л А

"25" лютого 2015 р.

Суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Кушнір О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, яке входить до складу спадщини, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду 05 лютого 2015 року заяві ОСОБА_1 просить визнати за нею право особистої приватної власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_3, який помер 10 серпня 2014 року.

Одночасно позивачем подана заява про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на дану квартиру та заборони нотаріусу (державному реєстратору прав на нерухоме майно) вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та видавати свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, обґрунтовуючи тим, що 11 лютого 2015 року минуло шість місяців із дня смерті останнього, що надасть можливість його спадкоємцю ОСОБА_2 (відповідачу у справі) отримати свідоцтво про право на спадщину та відчужити спірну квартиру, що унеможливить у подальшому виконання рішення суду.

З'ясувавши обставини та дослідивши подані матеріали справи суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, які допускаються на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову згідно ч.1 ст.153 ЦПК України розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З розяснень, які містяться в п.1 постанови Пленум Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що за змістом ч.1 ст.151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4 указаної вище постанови).

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Спірна квартира згідно витягу про державну реєстрацію прав від 23 січня 2012 року належить на праві власності ОСОБА_3, який помер 10 серпня 2014 року.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спадкоємцем ОСОБА_3 є його син ОСОБА_2 (відповідач у справі), який також помер 04 лютого 2015 року, тобто до спливу шестимісячного строку прийняття спадщини. Інших спадкоємців ОСОБА_3 позивачем не наведено.

16 лютого 2015 року ОСОБА_4 подано заяву про залучення її до участі у справі в якості відповідача як правонаступника ОСОБА_2, оскільки вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та має право на спадщину, у тому числі на майно, що залишилося після смерті діда ОСОБА_3

З огляду на викладене у даному випадку йдеться про накладення арешту на майно спадкодавця ОСОБА_3, а не відповідача ОСОБА_2, який спірне майно (спадщину) у звязку зі смертю не оформив, а тому його права та обовязки (спадщина) переходить до його спадкоємців, які, у разі прийняття спадщини, оформити її можуть лише після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, тобто після 05 серпня 2015 року.

Таким чином, реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову позивачем не мотивовано.

За змістом позовної заяви вбачається, що забезпечення позову повязане з охороною спадкового майна і зазначене питання вирішується, як це передбачено ст.1283 ЦК України, нотаріусом або відповідними органами місцевого самоврядування за заявою спадкоємців або цими органами з власної ініціативи.

А тому, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі через Здолбунівський районний суд апеляційної скарги протягом 5 /пяти/ днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 /п'яти/ днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: