АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/641/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки В.М., Пастощука М.М.,

при секретарі: Кошельнику В.М.,

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_7 в інтересах якого діє ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_8, треті особи ОСОБА_9, Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», служба у справах дітей Хмельницької районної державної адміністрації про стягнення коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3, звертаючись в суд із зазначеним позовом вказувала, що 06 квітня 2013 року ОСОБА_10 двічі отримав у неї в борг кошти в сумі по 34020 гривень та зобов'язався повернути їх до 01 травня 2013 року. Даний факт підтверджується розписками від 06 квітня 2013 року. Станом на 01 травня 2013 року останній борг не повернув та пояснив, що віддасть вказані кошти протягом двох наступних місяців, тобто до 01 липня 2013 року. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10 помер, позичені кошти не повернув. Після його смерті залишилося майно: автомобіль „Мерседес-Бенц Спринт" н.з. НОМЕР_1, 2004 року випуску та автомобіль „Мерседес-Бенц 316 CDI" н.з. НОМЕР_2, ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Мазурок О.В. Категорія: 59

Доповідач: Варвус Ю.Д.

2004 року випуску, сума страхового відшкодування шкоди заподіяної в наслідок ДТП, які відносяться до складу спадщини, яку отримають відповідачі, як спадкоємці боржника. Вартості успадкованого майна та коштів страхового відшкодування достатньо, щоб відповідачі за його рахунок могли повернути її борг спадкодавця.

Із врахуванням зменшення позовних вимог ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_7, в інтересах якого діє ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_8 на її користь суму боргу за договорами позики від 06 квітня 2013 року по 13608 гривень з кожного, а всього 54432 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 13608 грн. боргу та 136 грн. 08 коп. сплаченого судового збору; стягнуто з ОСОБА_1, яка дії в інтересах ОСОБА_7, на користь ОСОБА_3 13608 грн. боргу та 136 грн. 08 коп. сплаченого судового збору; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 13608 грн. боргу та 136 грн. 08 коп. сплаченого судового збору; стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 13608 грн. боргу та 136 грн. 08 коп. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, заява про забезпечення позову задоволена судом без надання доказів про наявність майна та суми страхового відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Викликають сумнів розписки ОСОБА_10 щодо позики, не призначено експертизи з приводу справжності розписок ОСОБА_13

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, які є спадкоємцями позичальника ОСОБА_10, зобов'язані задовольнити вимоги позикодавця в межах вартості майна, одержаного у спадщину і сплатити на користь ОСОБА_3 54432 грн. (по 13608 грн. кожний) в рахунок погашення позики.

Даний висновок суду є правильним, ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

Відповідно до положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язанні задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці в спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 06 квітня 2013 року ОСОБА_3 надала ОСОБА_10 в борг 68040 грн., які зобов'язався повернути до 01 травня 2013 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10 помер. Борг позивачці не повернув.

Після смерті ОСОБА_10 залишилося спадкове майно: автомобіль „Мерседес-Бенц Спринт" державний номерний знак НОМЕР_1, 2004 року випуску, автомобіль „Мерседес-Бенц 316 CDI державний номерний знак НОМЕР_2, 2004 року випуску і страхове відшкодування шкоди, заподіяної спадкодавцеві дорожньо-транспортною пригодою, що знаходиться на рахунку Національної акціонерної страхової компанії „Оранта" (страхова справа №17791) в сумі 35581 грн.57 коп. Спадкоємцями є відповідачі та ОСОБА_14, який помер 31 жовтня 2013 року та не отримав відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом. Вимог про стягнення з спадкоємця останнього - ОСОБА_9 частини боргу, а саме: 13608 грн., позивачка не ставить.

В судовому засіданні відповідачі визнали, що вартість успадкованого майна перевищує заявлену позивачкою суму боргу.

Доказів, які б ставили під сумнів написання ОСОБА_10 розписок від 06 квітня 2013 року про позику у ОСОБА_3 коштів в сумі по 34020 грн. та його підпису, відповідачі суду не надали. Не були встановлені такі і в судовому засіданні. Питання про призначення почеркознавчої експертизи ними також не ставилося.

З урахуванням викладених обставин суд обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_3

Посилання в апеляційній скарзі на безпідставність та незаконність накладення арешту на спадкове майно не заслуговує на увагу, оскільки 20 грудня 2013 року та 12 травня 2014 року ОСОБА_3 були подані заяви про забезпечення позову, так як спадкоємці ОСОБА_10 відмовляються повернути їй борг спадкодавця і її письмові вимоги від 19 листопада 2013 року на адресу ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7 (а.с.14-17,21,22) щодо повернення даного боргу залишилися без реагування, що стало обставинами, які могли б утруднити виконання рішення суду. Крім того, у встановленому законом порядку ухвала судді Хмельницького міськрайонного суду від 30 січня 2014 року та ухвала судді Хмельницького міськрайонного суду від 15 травня 2014 року про задоволення заяв ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_1 не оскаржувалися.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на належні та допустимі докази, які б ставили під сумнів або спростовували висновки суду першої інстанції.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування суддею першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при розгляді даного спору, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Ю.Д. Варвус