У Х В А Л А

04.12.2015 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Сарай А.І., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

До провадження судді Ужгородського міськрайонного суду Сарай А.І. надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Суддею Сарай А.І. заявлено самовідвід в порядку п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України з тих підстав, що її чоловік перебуває у дружніх відносинах з позивачем по справі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦПК України за наявності підстав, передбачених у статтях 20, 21 цього Кодексу суддя зобовязаний заявити самовідвід.

Згідно ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись субєктивними та обєктивними критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких звязків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: ніхто не може бути суддею у власній справі. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Таким чином, з метою забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів щодо неупередженості та обєктивності судді при розгляді даної справи, вважаю, що самовідвід судді Сарай А.І. слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 20, 23-25 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Самовідвід судді Ужгородського міськрайонного суду Сарай Алли Іванівни у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити.

Передати матеріали цивільної справи до канцелярії суду для виконання вимог, передбачених ст. 25 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сарай А.І.