АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8665/15 Справа № 206/2577/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.,

суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1999 року, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей, а саме: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає та надавати не бажає, а тому вважає, що відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання дитини, у звязку з чим просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 1/4 частині на кожну дитину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2015 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_4 аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частині на двох дітей з дня предвлення позову від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони з 24 липня 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду Центрального району м. Мінська Республіки Беларусь від 20 грудня 2012 року та від спільного життя мають неповнолітніх дітей сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні (а.с. 3-13).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України, а згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив, з того, що відповідач зобовязаний утримувати дітей та брати участь у витратах на їх утримання, а також відповідач офіційно працевлаштований, а тому враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дітей, які є неповнолітніми та мешкають разом із позивачкою, а також стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, працює та має постійний заробіток, місцевий суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/3 частки від його заробітку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про незаконність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає їх необгрунтвоаними, оскільки ці доводи зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду.

Також доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та незаконно визначив менший розмір аліментів ніж той, який позивач просила, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом першої інстанції правильно визначено розмір аліментів, тим більше, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни судового рішення.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді