Номер провадження 22-ц/788/511/15 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе»

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 січня 2015 року

у справі за позовом представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім.М.В.Фрунзе», третя особа: Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Суми,

про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 січня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволений частково.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе» на користь ОСОБА_3 3 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовлено за необгрунтованістю.

В апеляційній скарзі відповідач просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому зазначає, що позивач не надав доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди, судом не врахована вина позивача у настанні страхового випадку, недостатньо обґрунтований та обрахований розмір моральної шкоди, не враховано, що у позивача не обмежена працездатність і він має можливість працевлаштуватися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, місцевий суд виходив з доведеності факту заподіяння моральної шкоди та наявності підстав для її задоволення.

Висновок суду є таким, що відповідає зібраним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 10 лютого 1978 року по 24 квітня 2014 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО ім.М.В.Фрунзе». Зокрема працював на посаді токаря п'ятого розряду механозбірного цеху №7. 24 квітня 2014 року звільнений із займаної посади у зв'язку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи за п.2 ст.40 КЗпП України (а.с.5-6).

Під час роботи на підприємстві відповідача, у зв'язку з впливом шкідливих умов виробництва позивач отримав профзахворювання, йому встановлений діагноз: нейросенсорна туговухість з легким ступенем зниження слуху (ІІ ступеня) професійного характеру.

19 жовтня 2001 року комісія з представників Сумської міської CEC, ПАТ«Сумське НВО ім.М.В.Фрунзе та Управління виконавчої дирекції Фонду у м.Суми провела розслідування випадку хронічного професійного захворювання позивача, за результатами якого склала акт розслідування за формою П-4 № 80-А, у якому зазначила, що захворювання позивача виникло внаслідок недосконалості технологічного обладнання, генеруючого шум, перевищуючий гранично допустимий рівень, нерегулярне використання засобів індивідуального захисту органів слуху, відсутність належного контролю з боку адміністрації за використанням засобів індивідуального захисту органів слуху. Причина професійного захворювання - тривалий вплив на працюючого інтенсивного виробничого шуму в значеннях, що перевищують допустимі рівні (а.с.8).

08 серпня 2014 року позивач пройшов первинний огляд Ковпакцівською МСЕК, за наслідками якого йому встановлено 20 % ступеня втрати професійної працездатності безтерміново (а.с.9).

Вказані факти правильно і з достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції та визнаються сторонами.

За викладених обставин суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що у зв'язку з професійним захворюванням, отриманим за час роботи на ПАТ «Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе» в неналежних умовах праці, які виникли з вини цього відповідача, ОСОБА_3 зазнав немайнових втрат, а тому правильно поклав обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди на даного роботодавця.

Незважаючи на гарантоване державою право вільного вибору виду діяльності, яке передбачене ч.1 ст.43 Конституції України та абз.2 ст.5-1 КЗпП України, роботодавець в силу ст.43 Конституції України, ст.ст.153, 157 КЗпП України та ст.ст.6, 13 Закону України «Про охорону праці» зобов'язаний створити працівнику придатні для роботи безпечні умови, які б відповідали санітарно-гігієнічним та нормам охорони праці.

Посилання апелянта на те, що позивач був ознайомлений зі шкідливими умовами праці та знав про можливі шкідливі наслідки для свого здоров'я, не спростовують факту наявності вини роботодавця в неналежному забезпеченні нешкідливих умов праці та не є підставою для позбавлення позивача права на отримання відшкодування.

Доводи апеляційної скарги про недоведення факту моральної шкоди є безпідставними, оскільки втрата позивачем з вини роботодавця нормальних життєвих зв'язків, що безперечно вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, безумовно вказує на заподіяння йому моральної шкоди. Заподіяння моральної шкоди є очевидним.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції враховував роз'яснення п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, та належно оцінив характер, обсяг страждань, яких зазнав позивач та його немайнових втрат та інші обставини, зокрема стан його здоров'я, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках і виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування у цій частині не вбачається.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін;

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -