Справа № 130/182/15-ц Провадження № 22-ц/772/948/2015Головуючий в суді першої інстанції Камінський В. П.
Категорія 19Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Стадника І.М., Голоти Л.О.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 січня 2015 року про відкриття провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання споживчого кредитного договору, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання споживчого кредитного договору.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 січня 2015 року відкрито провадження у даній справі і справу призначено до судового розгляду у попередньому судовому засіданні.

Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» через свого представника Шуліка А.В. подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, оскільки вважає, що провадження у справі відкрито з порушенням правил підсудності, тому, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про підсудність спору.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є безпідставною та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у даній справі суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява ОСОБА_2 подана і оформлена в порядку, встановленому ЦПК України, у зв'язку з чим, керуючись ст. ст. 122, 127 цього Кодексу ухвалив відкрити провадження та призначив судовий розгляд у попередньому судовому засіданні, оскільки підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених ЦПК України, немає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення даного питання.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації політики у сфері захисту прав споживачів.

Сам позивач визначає підставу та предмет позову, а тому якщо у позовній заяві міститься посилання на порушення відповідачем прав позивача як споживача, право вибору суду для звернення з таким позовом належить позивачу. Суд на стадії відкриття провадження у справі не вправі робити висновок про те, чи порушені права та інтереси позивача як споживача та чи поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» на спірні правовідносини. Такі висновки суд може зробити лише після розгляду справи.

Із змісту заявлених вимог вбачається, що предметом судового спору позивачем визначені правовідносини, які ґрунтуються на споживчому кредитному договорі №VIXRRX12750224, укладеному між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» 14 березня 2009 року.

Згідно Рішення Конституційного Суду України N 14-рп/2011 від 10 листопада 2011 року в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року N 1023-XII, з наступними змінами, у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Таким чином, правовідносини, які виникають із договорів споживчого кредиту підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», про що також зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» №5 від 12.04.1996 року.

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Виходячи із зазначеного вище, судом першої інстанції відкрито провадження у справі з дотриманням правил підсудності, що узгоджується з вимогами норм процесуального права, а отже судом не допущено порушень вимог закону через які оскаржувана ухвала може бути скасованою.

Відповідно до ст. 312 ч.1 п.1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Стадник І.М.

(підпис) Голота Л.О.

"З оригіналом вірно"

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.