Справа № 355/80/15-ц
Провадження № 2/355/80/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Лисюк О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу №355/80/15-ц №2/355/80/15 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з названим позовом стверджуючи, що з вересня місяця 2013 року з нього утримуються аліменти на користь матері ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) на підставі заочного рішення Баришівського районного Київської області від 24.09.2013 року.

Відповідно до даного рішення був виданий виконавчий лист згідно якого, з його заробітної плати здійснюються утримання 16,7% і 33% щомісячно в рахунок погашення заборгованості по аліментам, що загалом складає 50% від його заробітної плати.

Середня заробітна плата ОСОБА_2 становить 1 400.00 грн., а тому, після виплат по заборгованості, йому залишається на прожиття лише 700.00 грн., хоча відповідно до діючого законодавства прожитковий мінімум останнього повинен складати 1218.00 грн.

На сьогоднішній день заробітна плата позивача є єдиним доходом родини, так як його дружина не має постійного заробітку, невістка, яка разом проживає з ними в квартирі, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, якій виповнилося 8 місяців.

Враховуючи вищенаведені обставини, просить суд постановити рішення, яким звільнити його від щомісячної сплати аліментів на утримання непрацездатної матері, ОСОБА_3.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя ОСОБА_2 підтримала в повному об'ємі, просить винести рішення, яким задовольнити позовні вимоги останнього.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти заявлених позовних вимог та пояснила суду, що вона проживає одна, оскільки її чоловік ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, маючи 78 років, постійно хворіє в зв'язку з чим, пенсії, яку вона отримує в розмірі 1150 грн. ледь хватає на придбання ліків та оплату комунальних послуг. Оскільки ніякого стороннього доходу вона не має, тому просить у людей допомоги необхідним одягом та продуктами харчування. Вважає, що вона проживає на межі бідності в зв'язку з чим, просить в позові відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість заявлених вимог суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Стаття 51 Конституції України закріплює обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Таке піклування, турбота може знаходити свій вияв у особистому догляді, наданні матеріальної допомоги, представництві, захисті прав та інтересів батьків у різних установах тощо.

Згідно із частиною 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Підставою виникнення аліментного зобов'язання між повнолітніми дітьми і їхніми батьками щодо утримання останніх є склад юридичних фактів: а) походження дітей ( родинний зв'язок батьків і дітей ); б) непрацездатність батьків; в) потреба батьків у матеріальній допомозі.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Баришівського районного суду Київської області, ухваленого по справі № 355/1350/13 від 24.09.2013 року, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь його непрацездатної матері ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.07.2013 року довічно (а.с. 6-8).

На підставі даного рішення суду був виданий виконавчий лист № 355/1350/13 від 07.10.2013 року, відповідно до якого, щомісячно, із заробітної плати ОСОБА_2 здійснюється стягнення на утримання його матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку починаючи із 17.07.2013 року довічно.

За правилами ст.204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків.

Таким чином, виходячи з норм сімейного законодавства, обов'язки батьків та дітей із утримання є взаємними, та тому, важливим є факт ставлення батьків та дітей один до одного. З огляду на це, закон вимагає враховувати, як батьки свого часу ставились до виконання обов'язку із утримання своїх дітей. Так, згідно із ч. 2 ст. 202 СКУ якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. В інших випадках, коли батько, мати не позбавлялися батьківських прав, повнолітні діти можуть бути звільнені судом від обов'язку їх утримувати, якщо буде встановлено, що мати чи батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. Таким чином, у цьому випадку для звільнення дітей від сплати аліментів достатньо лише встановлення судом факту ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків.

Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » від 30 березня 2007 р. № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

В судовому засіданні сторона позивача жодних доказів, які б свідчили про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків суду не надала.

Сімейне законодавство передбачає, що в разі, коли після встановлення в судовому порядку розміру аліментів змінилося матеріальне або сімейне становище однієї із сторін, суд вправі за вимогою кожної зі сторін змінити встановлений розмір аліментів або звільнити особу, яка зобов'язана сплачувати аліменти, від їх сплати. При зміні розміру аліментів або при звільненні від їх сплати суд вправі врахувати також інший інтерес сторін.

Під зміною матеріального становища сторін розуміється як поліпшення, так і погіршення майнового стану одержувача або платника аліментів. Так, підставою до звільнення платника аліментів від їх сплати може бути поліпшення матеріального становища одержувача аліментів, в результаті якого він перестав відноситися до осіб, які потребують матеріальної підтримки.

Як вбачається із показів представника позивача, її довіритель ОСОБА_2 на даний час працює водієм ФОП «ОСОБА_5», його середньомісячна заробітна плата становить 1256, 37 грн., його дружина - ОСОБА_6, перебуває на обліку у центрі зайнятості, на його утриманні ще знаходиться дочка, а також двоє неповнолітніх онуків, один з яких має онкологічне захворювання. Окрім того, внаслідок відсутності коштів, сім'я ОСОБА_2 має заборгованість за сплату комунальних послуг, опалення та газу, яка станом на 01.12.2014 року становила 9.777,71 грн.

Аналізуючи дані покази суд вважає, що обставини, на які посилається представник позивача як на підставу своїх вимог, мали місце на час винесення 24 вересня 2014 року Баришівським районним судом рішення про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання матері ОСОБА_3, а тому, підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст.10,11,209,212,214,215,218 ЦПК України, ст. ст. 202,204 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » від 30 березня 2007 р. № 3 суд,

В И Р І Ш И В:

у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів, відмовити.

Дане рішення може бути оскаржене в Апеляційному суді Київської області. При цьому, заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Баришівського районного суду О. Д. Лисюк