22-ц/775/292/2015(м)
Головуючий у І інстанції Федотова В.М. Доповідач Барков В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Ткаченко Т.Б.,

Мальцевої Є.Є.,

при секретарі Одінцові Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 січня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиту, але не враховану приладом обліку електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

23 грудня 2013 року, при перевірці представниками позивача виконання вимог ЗУ «Про електроенергетику», за місцем проживання відповідачів було виявлено порушення ст.ст. 26, 27 цього Закону та п.п. 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення, оскільки вони самовільно підключили електроустановки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку електричної енергії, про що було складено Акт № 192912. На підставі цього акту та у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією відповідачам була нарахована вартість спожитої, але не врахованої приладом обліку, електричної енергії, на суму 3 614 грн. 34 коп., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів разом із судовими витратами у справі по сплаті судового збору.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 січня 2015 року в задоволені позову публічному акціонерному товариству «ДТЕК Донецькобленерго» було відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином телефонограмою (а.с. 166, 167), тому суд відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянув справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» ОСОБА_6, яка просила скаргу задовольнити, пояснення відповідачки ОСОБА_3, яка просила залишити рішення суду без змін, вивчивши письмові матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно із п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачі у 1998 році перенесли прилад обліку електричної енергії з дозволу енергопостачальної організації та в подальшому оплачували спожиту електричну енергію згідно з показаннями цього приладу, факт порушення ними п.п. 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення не доведений.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика).

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 грудня 2013 року контролерами публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» був складений акт про порушення відповідачами Правил користування електричною енергією для населення, з якого вбачається, що вони без згоди енергопостачальника замінили в належній їм квартирі прилад обліку електроенергії, тобто самовільно підключили електроустановки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку електричної енергії (а.с. 5-6).

Відповідачі в судовому засіданні суду першої інстанції пояснили, що 29 грудня 1998 року ОСОБА_3 звернулася до начальника відділу збиту Приазовських електричних мереж із заявою про надання дозволу на перенесення приладу обліку із сходової клітини до тамбуру. В підтвердження отримання такого дозволу нею надана копія заяви із візами енергопостачальника (а.с. 73).

Відповідно до п. 5.1.8 Правил користування електричною та тепловою енергією, затверджених наказом Міністерства енергетики та електрифікації СРСР від 06 грудня 1981 року № 310, в редакції станом на грудень 1998 року, переоформлення особового рахунку на іншого абонента та перенесення розрахункових засобів обліку здійснюються тільки з дозволу енергопостачальної організації.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи і пояснень ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду, в належній відповідачам квартирі замість існуючого приладу обліку на новому місці був встановлений інший прилад обліку, що не є його перенесенням, та який не був прийнятий до розрахунків енергопостачальником про що свідчить відсутність пломби позивача на цьому приладі.

Крім того, заява ОСОБА_3 від 29 грудня 1998 року не містить будь-яких даних про отримання її енергопостачальником, а відтак не можна вважати, що роботи по заміні приладу обліку електричної енергії виконані відповідачами з відома та згодою позивача, а сам прилад обліку був прийнятий на обслуговування енергопостачальною організацією.

Оскільки відповідачі зняли зареєстрований прилад обліку і замінили його на інший, який в установленому законом порядку позивачем на обслуговування не прийнято та не опломбовано, апеляційний суд вважає, що працівниками позивача обґрунтовано складено акт про самовільне підключення відповідачами струмоприймачів до електромережі з порушенням схеми обліку, яка зазначена в акті.

Пунктами 9, 10, 11 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року та які були чинними на час виявлення порушення, встановлено, що споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається. Прилад обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника. Відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. Перенесення приладів обліку за бажанням споживача, якщо це не суперечить вимогам правил улаштування електроустановок, виконується енергопостачальником за рахунок споживача.

Таким чином апеляційний суд вважає, що позивачем доведено факт порушення відповідачами правил користування електричною енергією.

На підставі складеного акту, керуючись пп. 5 п. 3.1, п. 3.5 Методики (самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку) енергопостачальником визначено розмір заподіяних збитків у сумі 3 614 грн. 34 коп. за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, виходячи з розрахункового добового обсягу споживання електроенергії, який апеляційний суд визнає правильним (а.с. 7, 8).

Оскільки відповідачі є співвласниками квартири в рівних частках, а отже є споживачами послуг позивача, вартість спожитої, але не врахованої приладом обліку електричної енергії, з них необхідно стягнути в рівних частках, тобто по ? частці з кожного (а.с. 76).

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а з відповідачів необхідно стягнути вартість не облікованої електричної енергії в сумі по 1 807 грн. 17 коп. з кожного, а також у відповідності із ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у справі по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1-2) та апеляційної скарги в сумі 121 грн. 80 коп. (а.с. 156), тобто по 182 грн. 70 коп. з кожного ((243,60 грн. + 121,80 грн.) / 2).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 січня 2015 року - скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення вартості спожитої, але не враховану приладом обліку електричної енергії, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» вартість спожитої, але не врахованої приладом обліку електричної енергії, в сумі по 1 807 грн. 17 коп. з кожного, а також судові витрати у справі по 182 грн. 70 коп. з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді