Провадження № 2/470/60/15
Справа № 470/36/15-ц
27 лютого 2015 року смт. Березнегувате Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого: судді Орлової С.Ф.,
при секретарі Михалюк С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки за спадщиною,
16 січня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів у якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько її дитини, ОСОБА_5. Після його смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,24 і 9,63 га розташовані в межах території Нововолодимирівської сільської ради, які належали на праві власності його померлій матері ОСОБА_6
ОСОБА_5 на день смерті матері проживав разом з нею та спадщину прийняв, але свідоцтво про право на спадщину не отримав, оскільки помер до закінчення шести місячного строку з дня відкриття спадщини. Її донька є спадкоємицею за законом, але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю державних актів на право власності на земельні ділянки. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за її донькою ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину земельних ділянок за правом спадщини за законом після смерті ОСОБА_6
Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, а відповідачі не з'явились в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 (а.с.13) після її смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовані в межах території Нововолодимирівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, площею 9,63 га, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЗ №240659 виданого 22 січня 2009 року на підставі розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації від 18 грудня 2008 року № 770 (а.с.9), та площею 6,24 га, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №052560 виданого 05 лютого 2003 року на підставі розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації від 09.12.2002 року № 539 ( а.с.10).
З довідки виданої Нововолодимирівською сільською радою 15 червня 2012 року № 131 убачається, що з ОСОБА_6 по день її смерті були зареєстровані та проживали її сини ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.13). Які відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом.
З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилась (а. с. 18-19). З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого повторно 06.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області убачається, що ОСОБА_5 син померлої ОСОБА_6 ( а.с.8- на звороті) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.6).
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою померлого ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про її народження, серії НОМЕР_2 виданого 14.03.2006 року виконкомом Нововолодимирівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області ( а.с.7).
05 листопада 2014 року завідувачем Березнегуватської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено в оформлені спадкових прав після смерті батька ОСОБА_5 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки ( а.с.15).
Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Частиною 1 статті 131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.
Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
За ч.1 ст.1267, ст.1278 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Частинами 3,4 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня особа, вважаються такими, що прийняли спадщину. За ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Таким чином, оскільки малолітня ОСОБА_2 згідно вимог цивільного законодавства вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, вона має право на спадкування в порядку спадкової трансмісії частки належної йому спадщини після смерті ОСОБА_6 Оскільки отримавши відмову нотаріуса позивач відповідно до ст.16 ЦК України та п.23 вказаної вище постанови Верховного суду України звернулася до суду в інтересах малолітньої дитини за захистом порушеного права її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/3 частину земельних ділянок за спадщиною - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,24 га і 9.63 га, розташованих в межах території Нововолодимирівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, що належали померлій ОСОБА_6 на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №240659, виданого 22 січня 2009 року на підставі розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації від 18.12.2008р. № 770 і серії МК № 052560, виданого 05 лютого 2003 року на підставі розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації від 09.12.2002р. № 539.
Заочне рішення може бути переглянуте Березнегуватським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С.Ф.Орлова