АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/8501/15 Головуючий 1-ї інстанції Єрьомін О.В.
Справа № 2-634/594/15 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від09 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» про внесення змін до договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» (далі Товариство) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позову посилалась на те, що вона, згідно державного акту на право приватної власності на землю, є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,97 га на території Шевченківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки № 983 від 06 вересня 2006 року, вказана земельна ділянка знаходиться в оренді Товариства строком на 10 років.

Пунктом 4.2 цього договору розмір орендної плати є договірним і складає 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. При цьому, сторони можуть змінювати розмір, порядок, строки та умови сплати орендної плати не частіше, ніж один раз у два роки.

У 2006 року розмір орендної плати за користування земельною ділянкою був збільшений Товариству до 2% від нормативної оцінки земельної ділянки, а з вересня 2008 року і по цей час Товариство здійснює виплату орендної плати за користування земельною ділянкою за ставкою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки виходячи із приписів Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян власників земельних ділянок та земельних частко (паїв).

Таким чином, зміна розміру орендної плати за вказаним договором оренди земельної ділянки відбулася у бік її збільшення два рази, останній у 2008 році і на цей час, період отримання нею орендної плати у розмірі 3% від нормативної оцінки земельної ділянки становить шість років.

У травні 2015 року вона направила на адресу відповідача пропозицію про зміну розміру орендної плати за даним договором оренди, встановивши її 8,5% від нормативної грошової оцінки землі, а також про внесення договору умови про те, що перерахунок обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної ділянки у грошову проводиться виходячи з фактичної собівартості видів продукції (робіт, послуг) вирощених орендарем та наданих для розрахунку орендодавцеві фактична собівартість) , яка склалась в орендаря за минулий рік та запропонувала внести відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки.

Проте, на вказану пропозицію Товариством відповіді не надало.

Крім того, у договорі не зазначена ціна сільськогосподарської продукції, якою здійснюється розрахунок між сторонами при сплаті орендної плати у натуральній формі.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність та невідповідність приписам чинного законодавства, якими не передбачено обов'язку орендаря погоджуватися з пропозицією орендодавця щодо змін розміру орендної плати за землю, на якій наполягає позивач.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, внести зміни до пункту 4.2 Договору оренди земельної ділянки, а також стягнути з відповідача судовий збір, сплачений за подання позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що 06.09.2006 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований Сахновщинським РВ ХРФ Центр ДЗК у Харківській області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.08.2008 року №73 (а.с.25-26).

Земельна ділянка була передана в користування ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» згідно акту прийому-передачі земельної ділянки.

Відповідно до ст.ст. 638 - 640, 651 - 653 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній форм досягли згоди з усміх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду. Договір, який підлягає державній реєстрації є укладеним з моменту державної реєстрації.

Зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або законом. У разі зміни договору зобовязання змінюється відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З позовної заяви вбачається, що вимоги про внесення змін до договору оренди землі, переданої в оренду ТОВ «Аграрний дім ім. Горького», пов'язані зі зміною умов господарювання, спричинених інфляційними процесами.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" визначено, що зміна умов договору оренди здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається в судовому порядку.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10, частин 1, 4 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження доводів щодо наявності умов, передбачених ч.2 ст. 652 ЦК України для зміни за рішенням суду договору оренди від 06.09.2006 року.

Судова колегія погоджується з висновками суду, що вимога позивачки про внесення судом змін до умов договору оренди від 06.09.2006 року вказавши їх у запропонованій позивачем редакції, не є способом судового захисту, який ґрунтується на вимогах закону і передбачений умовами договору оренди земельної ділянки.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову.

Такий висновок є обґрунтованим, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно зясованих обставин справи та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка.

Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки і не дістали обєктивного підтвердження.

Наведені в рішенні мотиви визнання цих доводів безпідставними, судова колегія вважає обґрунтованими, такими що відповідають матеріалам справи.

Суд дав належну оцінку всім наявним у справі доказам, та навів у рішенні мотиви спростування кожного з доводів, які наводилися.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 535,93 коп. (пятсот тридцять пять грн.. 92 коп.) на користь Держави Україна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: