Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої-судді - Бенца К.К.,

при секретарі - Вайда Я.П.

з участю позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про визнання зобов'язання за кредитним договором № 284/1/07 від 16.10.2007 року таким, що припинилося виконанням, визнання припиненим права застави за договором застави, зняття заборони відчуження на рухоме майно, стягнення помилково сплачених коштів в сумі 416 доларів США,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про визнання зобов'язання за кредитним договором № 284/1/07 від 16.10.2007 року таким, що припинилося виконанням, визнання припиненим права застави за договором застави, зняття заборони відчуження на рухоме майно. Мотивуючи позовні вимоги, вказує на те, що 16.10.2007 року між ним та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є відповідач був укладений кредитний договір № 284/1/07 , за умовами якого він отримав кредит для придбання автомобіля у розмірі 18 463 долари США , із розрахунку 10 % річних. За умовами кредитного договору погашення кредиту відбувається згідно графіку погашення заборгованості по кредиту і відсоткам. 27.11.2008 року ним було отримано лист від відповідача з ініціюванням збільшення відсоткової ставки за користування кредитом з 10% до 17,5% річних і починаючи з 02.12.2008 року банк в односторонньому порядку, без його згоди, підняв плату за користування кредитом до 17,5% річних. Зазначає, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17.06.2010 року ухваленому у справі за його позовом, визнано дії ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» по ініціюванню підвищення відсоткової ставки неправомірними, зобов'язано ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» здійснювати нарахування відсотків за даним кредитним договором за затвердженою ставкою в розмірі 10% річних. Однак, як йому стало відомо, банк продовжував зараховувати сплачені ним кошти за ставкою 17,5% річних. Вважає, що виконав свої зобов'язання за кредитним договором по поверненню суми кредиту, відсотків за користування кредитними коштами з розрахунку 10% річних, щомісячної плати за обслуговування кредиту (комісій), що підтверджується розрахунком платежів та квитанціями про сплату кредитних платежів. Зазначає, що банк неправомірно зарахував сплачені ним кошти як сплату відсотків по ставці 17,5% річних, а кошти в сумі 2 228,41 доларів США становлять переплату по відсотках. З посиланням на викладене вважає, що зобов'язання за кредитним договором ним достроково виконані. Крім того, зазначає, що на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 284/1/07, 16.10.2007 року між ним та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є відповідач укладено договір застави транспортного засобу. Оскільки, на думку позивача, забезпечене заставою зобв'язання за кредитним договором ним виконано, вважає, що наявні правові підстави для припинення застави, зняття заборони відчуження на рухоме майно та вилучення запису з державного реєстру обтяжень рухомого майна, внесеного у зв'язку з укладенням договору застави від 16.10.2007 року на транспортний засіб. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги шляхом подання до суду заяви про збільшення позовних вимог датованої 15.12.2014 року. Позивач зазначає, що датою повного виконання ним зобов'язань за кредитним договором є 10.08.2013 року. Проте, після цього ним здійснені платежі на загальну суму 416 доларів США.

З посиланням на викладене, на приписи ст.ст. 593,599 , ч.1 ст.1212 ЦК України, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, остаточно просить суд: визнати зобов'язання за кредитним договором № 284/1/07 від 16.10.2007 року таким, що припинилося виконанням; визнати припиненим права застави за договором застави від 16.10.2007 року, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 на легковий автомобіль; зняти заборону відчуження на рухоме майно та припинити реєстрацію обтяження рухомого майна на легковий автомобіль; вилучити запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, внесеного в зв'язку з укладенням договору застави від 16.10.2007 року на легковий автомобіль; стягнути з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на його користь помилково сплачені ним кошти в сумі 416 доларів США.

В судовому засіданні позивач збільшені позовні вимоги підтримав , просив суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові та заяві про збільшення позовних вимог датованої 15.12.2014 року, надавши суду пояснення аналогічні вказаним.

Представник відповідача в судове засідання неодноразово не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового розгляду, причини неявки суду не повідомив. 09.02.2015 року судом було постановлено ухвалу про участь представника відповідача у судовому засіданні , яке відбудеться 25.02.2015 року в режимі відеоконференції. В судовому засіданні, яке відбулось в режимі відеоконференції , судом було оголошено перерву в судовому засіданні до 15.год.45 хв.18.03.2015 року, однак представник відповідача в наступне судове засідання , яке відбулось в режимі відеоконференції не з'явився, причини неявки суд не повідомив. На адресу суду 19.02.2015 року від відповідача надійшли письмові заперечення на позовну заяву, згідно яких просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що станом на 31.01.2015 року позивач по справі не виконав своїх зобов'язань по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами, що стверджується розрахунком заборгованості. Зазначають, що заборгованість за кредитним договором складає 45 091 гривень.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, письмові заперечення на позовну заяву, з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, надавши їм правову оцінку, суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що 16.10.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є відповідач та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №284/1/07 , за умовами якого банк надав позичальнику ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 18 463 долари США , з відсотковою ставкою 10 % річних за користування кредитом , та щомісячною платою за обслуговування кредиту в розмірі 121,21 гривень, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 15.10.2014 року. ( а.с. 4-8)

Згідно листа № 64-636 від 18.11.2008 року , ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» повідомив позичальника ОСОБА_2 про ініціювання підвищення відсоткової ставки за користування кредитом з 10% до 17,5% річних починаючи з 02.12.2008 року.

Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17.06.2010 року визнано дії ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» по ініціюванню підвищення ОСОБА_2 відсоткової ставки за користування кредитними коштами по кредитному договору №284/1/07 від 16.10.2007 року неправомірними, зобов'язано ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» здійснювати нарахування відсотків за даним кредитним договором за затвердженою ставкою в розмірі 10% річних.

На підтвердження доводів , щодо повного виконання позивачем станом на 10.08.2013 року зобов'язань за кредитним договором , позивач посилається на розрахунок його платежів по кредитному договору та квитанції про сплату кредитних платежів, копії яких приєднані до матеріалів справи.

Разом з тим, суд зазначає, що обсяг та методика розрахунку платежів позичальника по кредитному договору ( відсотки, тіло кредиту, штрафні санкції за умови порушення умов кредитного договору) виходить за межі компетенції суду, а потребує спеціальних знань для з'ясування цих обставин, що мають значення для справи.

На виконання вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та сприяв здійсненню прав позивача, зокрема шляхом роз'яснення позивачу його право на звернення до суду з клопотанням про призначення судово-бухгалтерської експертизи у справі .

Відповідно до змісту ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи докази, у судовому засіданні надані позивачем на підтвердження позовних вимог ,суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК).

Оскільки відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання зобов'язання за кредитним договором № 284/1/07 від 16.10.2007 року таким, що припинилося виконанням, то і відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання припиненим права застави за договором застави, зняття заборони відчуження на рухоме майно, вилучення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, внесеного в зв'язку з укладенням договору застави від 16.10.2007 року на легковий автомобіль; стягнення помилково сплачених коштів в сумі 416 доларів США.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості , зважаючи на те, що обсяг та методика розрахунку платежів позичальника по кредитному договору ( відсотки, тіло кредиту, штрафні санкції за умови порушення умов кредитного договору) виходить за межі компетенції суду, а потребує спеціальних знань для з'ясування цих обставин, що мають значення для справи, позивачем клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи у справі не заявлено, а відтак суд позбавлений можливості перевірки наданих позивачем розрахунків та наведених ним доводів , а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведені ті обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог, а відтак у задоволенні збільшених позовних вимог належить відмовити .

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В збільшеному позові ОСОБА_2 до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про визнання зобов'язання за кредитним договором № 284/1/07 від 16.10.2007 року таким, що припинилося виконанням, визнання припиненим права застави за договором застави, зняття заборони відчуження на рухоме майно, стягнення помилково сплачених коштів в сумі 416 доларів США - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца