Провадження №2/635/732/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

Головуючого - судді Шинкарчука Я.А.

секретар судового засідання Шарапато А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

встановив:

10 грудня 2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Свої вимоги мотивуючи тим, що 21.02.2009 року о 17 годині 30 хвилин на 61 км+200м а/д Харків-Сімферполь - Севастополь сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення між автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, та автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2009 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124КУпАП.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди власнику транспортного засобу Мazda 323, д.н. НОМЕР_2, завдано матеріальну шкоду у розмірі 52 134, 81 грн., сума якої була визначена на підставі звіту про оцінку від 10.04.2009р., складеного фізичною особо-підприємцем ОСОБА_3

ОСОБА_1 не відшкодував потерпілій особі завдану їм матеріальну шкоду, та в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди у відповідача не було договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Між тим, цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , поліс ВВ №/6673207 термін дії з 27.01.2009р. до 26.01.2010р. В зв'язку чим ОСОБА_2, як власник автомобіля НОМЕР_2, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування, яка була задоволена, та 30.07.2010 року здійснена виплата у розмірі 25 500 грн.

Оскільки до теперішнього часу ОСОБА_1 добровільно не відшкодував Моторно (транспортному) страховому бюро України (МТСБУ) витрати, понесених останнім на відшкодування ОСОБА_2 страхової виплати в сумі 25 500 грн. внаслідок неправомірних дій відповідача, тому позивач звернувся до суду із відповідним позовом, в якому просить стягнути відшкодовані кошти у розмірі 25 500 грн., судовий збір у розмірі 255, 00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.

Крім того, позивач просить поновити строк позовної давності, оскільки позов був подано вчасно, але з допущенням процесуальних помилок.

В судове засідання сторони не з'явились.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 надала до суду заяву в якій просить розглядати справу в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та прохає задовольнити.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_5 надав до суду заяву в якій просить розглядати справу в його відсутність, проти позову заперечує в повному обсязі, просить відмовити у задоволені заяви про поновлення строку позовної давності, оскільки є безпідставною, та у задоволені позовних вимог відмовити на підставі пропущення строку позовної давності згідно з ст.ст. 257, 265 ЦК України.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.02.2009 року о 17 годині 30 хвилин на 61 км+200м а/д Харків-Сімферполь - Севастополь ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 не урахував швидкість руху, дорожньої обстановки, властивості грузу, який перевозив, стан транспортного засобу, не витримав безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2009 року по справі № 3-1258/2009 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124КУпАП.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.

Пунктом 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що суд, розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди власнику транспортного засобу Мazda 323, д.н. НОМЕР_2, завдано матеріальну шкоду у розмірі 52 134, 81 грн., сума якої була визначена на підставі звіту про оцінку від 10.04.2009р., складеного фізичною особо-підприємцем ОСОБА_3

На час скоєння ДТП 17.12.2009 року цивільна правова відповідальність ОСОБА_1 застрахованою не була.

Між тим, цивільно-правова відповідальність потерпілого ОСОБА_2 була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , поліс ВВ №/6673207 термін дії з 27.01.2009р. до 26.01.2010р. в зв'язку чим ОСОБА_2, як власник автомобіля НОМЕР_2, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування.

Таким чином, правовідносини між сторонами у справі мають регулюватися Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.п. «а» п 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Отже, у зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п 41.1. ст. 41 вищезазначеного Закону України, оскільки цивільно-правова відповідальність винної особи, ОСОБА_1 у встановленому Законом порядку застрахована не була, матеріальна шкода за заявою ОСОБА_2 була сплачена МТСБ України у розмірі 25 500 грн. 00 копійок платіжним дорученням № 3198 від 30.07.2010 року.

Після виплати страхового відшкодування, 10 грудня 2014 року МТСБУ звернулось до суду з позовом до відповідача з регресною вимогою про виплату страхового відшкодування в розмірі 25 500 грн.

Регрес регулюється, зокрема ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно до п. 26 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред'явлених МТСБУ до ОСОБА_1 позовних вимог, щодо відшкодування шкоди в порядку регресу.

Представником відповідача, надана заява про сплив позовної давності, та прохає з цих підстав відмовити у задоволені позовних вимог. Стороною позивача заявлено вимога стосовно визнання поважними причин пропущення позовної давності по даній позовній вимозі, які обґрунтовані, тим що позов був подано вчасно, але з допущенням процесуальних помилок.

За ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частина 6 ст. 261 ЦК України чітко передбачає, що за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

В п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" вказано, що при регресі перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування.

Рішення про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування в розмірі 25 500 грн. 00 коп. було прийнято Моторним (транспортним) страховим бюро України 30.07.2010 року, що підтверджується відповідним наказом №2306. Грошові кошти були перераховані 30.07.2010 року.

Таким чином, саме 30.07.2010 року є днем початку перебігу трьохрічного строку позовної давності.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

В той же час, з позовом до суду про відшкодування ОСОБА_1 в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 25 500 грн. 00 коп. Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось 10 грудня 2014 року, про що свідчить штам на поштовому конверті, тобто з пропуском строку, передбаченого ст. 257 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності, що відповідно до ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Що стосується вимоги позивача про поновлення строку позовної давності суд приходить до наступного.

Представник позивача зазначає, що Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталось до суду з приводу відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування до ОСОБА_1 вчасно, про що свідчить копія ухвали Харківського районного суду Харківської області про відкриття провадження у справі № 635/6158/13-ц від 10.07.2013 року, але через процесуальні помилки той був повернутий позивачу, що є підставою для поновлення строку позовної давності.

Однак, як встановив суд, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.10.2013 року справа № 635/6158/13-ц, яка набрала законної сили, позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України залишено без розгляду, відповідно до п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, оскільки представник позивача поворно поспіль без поважної причини не з'явився у судове засідання.

Згідно ч.ч.2, 3 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно ч.1 ст. 265 ЦК України, залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Враховуючи, що позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України була залишена без розгляду ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.10.2013 року, то в даному випадку не можна говорити про переривання строку позовної давності і цей строк слід обраховувати саме з 30.07.2010 року - моменту виконання основного зобов'язання. Позивач пропустив строк позовної давності зі своєї вини та не надав доказів того, що даний строк ним пропущено з поважних причин.

За таких обставин суд встановив, що причини пропуску строку позовної давності позивачем при зверненні з позовом до суду є неповажними, а тому підстави для його поновлення відсутні, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст. ст.61, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України та на підставі ст.ст. 252-255, 256, 257, 261, 267, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

вирішив:

В задоволені позову Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя: