АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.,

секретаря Шерівської Ю.А.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,Приватбанк до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,Приватбанк на заочне рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ,,Приватбанк (далі ПАТ КБ „ Приватбанк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказувало на те, що 23 лютого 2007 року між банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № СVX0GA00000038, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 32825 доларів США зі сплатою 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту з кінцевим терміном повернення 22 лютого 2017 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, того ж дня між банком та відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 було укладено договори поруки.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц-1660/15 головуючий у І-й інстанції Дячук О.О.

категорія:19/27 суддя-доповідач: ОСОБА_6

Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору станом на10 липня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 119283,5 доларів США, у тому числі непогашена сума кредиту 27142,3 доларів США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом 32750,58 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 4307 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязання 55083,62 доларів США.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 119283,5 доларів США, що еквівалентно 2605151 грн 64 коп.

Заочним рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2015 року позов задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ ,,Приватбанк заборгованість в розмірі 64699, 88 доларів США, що еквівалентно 1413045 грн 38 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ „Приватбанк просить скасувати рішення суду в частині зменшення пені та ухвалити нове рішення, яким задовольнити цю вимогу в повному обсязі, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд неправильно застосував до правовідносин сторін положення ч.3 ст.551 ЦК України.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №СVX0GA00000038, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 32825 доларів США зі сплатою 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту з кінцевим терміном повернення 22 лютого 2017 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 було укладено договори поруки, відповідно до умов яких останні поручилися перед банком за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З розрахунку ПАТ КБ „Приватбанк вбачається, що внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору станом на10 липня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 119283,5 доларів США, яка складається з непогашеної суми кредиту 27142,3 доларів США, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом 32750,58 доларів США, комісії за користування кредитом 4307 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобовязання 55083,62 доларів США.

У липні 2015 року позивачем було направлено відповідачам повідомлення про погашення простроченої заборгованості протягом 5 календарних днів з дати отримання вимоги (а.с. 9).

Однак у вказаний термін відповідачі не повернули кредит, не сплатили нараховані відсотки за користування кредитом та інші платежі.

За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення позичальником частини позики, що залишилася, та сплати процентів у разі прострочення останнім повернення чергової частини позики, встановленої договором.

Отже, у позивача виникло право вимагати дострокового повернення відповідачами вказаної заборгованості.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача вказаної заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Проте такому висновку суд дійшов внаслідок неправильного застосування норм матеріального права.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.

Згідно із ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч.3 ст.554 ЦК України особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобовязання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 24 червня 2015 року (справа № 6-255 цс 15) та 1 липня 2015 року (справа № 6 745 цс 15).

Враховуючи, що на забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5укладено окремі договори поруки, то ч.3 ст. 554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю.

За таких обставин кредитор має право предявити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.

Окрім того, статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 550 ЦК України).

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому питання зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Однак, зменшуючи розмір пені до 500 доларів США, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що розмір збитків, завданих відповідачем ОСОБА_3 невиконанням зобовязань за кредитним договором, без урахування пені перевищує розмір пені.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати одного року.

Відповідно до наданого апеляційному суду уточненого розрахунку позивача від 8 грудня 2015 року розмір нарахованої відповідачу пені за порушення умов договору за період з 3 вересня 2014 року по 3 вересня 2015 року становить 18717,58 доларів США, що еквівалентно 408944 грн 93 коп.

За таких обставин розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача становить 1811595 грн 01 коп (27142,3 дол. США + 32750,58 дол. США + 4307 дол. США + 18717,58 дол. США) х 21,848173 грн = 1811595,01 грн).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково.

Окрім того, судом стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 3654 грн судового збору.

Проте, законом не передбачено стягнення судового збору в солідарному порядку.

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в рівних частках судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 7673 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст.88, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк задовольнити частково.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2015 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,Приватбанк до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „ Приватбанк заборгованість в розмірі 1811595 грн 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк заборгованість в розмірі 1811595 грн 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк заборгованість в розмірі 1811595 грн 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк в рівних частках судовий збір в розмірі 7673 грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: