Номер провадження: 22-ц/785/1443/15
Головуючий у першій інстанції Асанова З. І.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Южного міського суду Одеської області від 31 липня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до Южного міського суду Одеської області з названим позовом в якому просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в розмірі 47 178,95 грн. за кредитним договором № б/н від 21 вересня 2005 року.

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 31 липня 2014 року в задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погоджуюсь з вказаним рішенням суду Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" подали до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати вищезазначене рішення, та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 21 вересня 2005 року ОСОБА_2 21 вересня 2005 року отримав кредит у розмірі 26 200 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення зазначених норм закону відповідач зобов'язання за кредитним договором від 21.09.2005 року належним чином не виконував та у нього станом на 31.12.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 47178,95 грн. згідно наданого розрахунку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Цивільним законодавством України встановлено загальну тривалість позовної давності у 3 роки (ст. 257 ЦК України), а позовна давність щодо стягнення неустойки (пені, штрафу) - 1 рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Враховуючи, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором сальдо простроченої заборгованості виникло ще 31 жовтня 2005 року, тобто з цього дня позивач довідався про порушення свого права, як наслідок розпочався відлік позовної давності, зокрема і для стягнення неустойки (пені, штрафу).

Тобто, для стягнення неустойки (пені, штрафу) строк позовної давності закінчився 31 жовтня 2006 року тоді як позовну заяву про стягнення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафів, було подано 16 лютого 2014 року тобто через 8 років.

За встановлених обставин справи та з урахуванням вищевказаних норм права, які були застосовані судом першої інстанції, коллегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволені позовних вимог банку, виходячи з того, що на момент звернення позивача до суду збіг строк позовної давності щодо права вимоги повернення боргу.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги є надуманими та нічим не обґрунтованими , тому, висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 31 липня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.О. Погорєлова

І.П. Сидоренко