АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про встановлення факту розірвання трудового договору і стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 2607/12102/12
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4544/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Роман О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про встановлення факту розірвання трудового договору і стягнення коштів було залишено без розгляду.

17 лютого 2015 року представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування заявлених вимог апелянт вказав, що позивач не отримувала судових повісток з незалежних від неї причин, а тому їй не було відомо про день, час та місце судового розгляду. Також апелянт вказав, що не був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи як представник позивача, оскільки він повідомив суд про зміну своєї поштової адреси, що не було враховано судом першої інстанції при надсиланні судових повісток.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, тому розгляд справи за апеляційною скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів прийшла до наступного.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується, суд першої інстанції керувався ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та виходив з того, що у судові засідання 06 листопада 2014 року та 23 грудня 2014 року позивач та її представник не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

11 вересня 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, у якому просила встановити факт розірвання трудового договору, зобов'язати видати трудову книжку, стягнути кошти і моральну шкоду.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2014 року, позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про встановлення факту розірвання трудового договору і стягнення коштів задоволено частково.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 серпня 2014 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року і ухвалу колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Про день, час та місце судового розгляду, що мав відбутися 06 листопада 2014 року о 14:00 год., був повідомлений судовою повісткою представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 15 вересня 2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 61 том ІІ).

У судове засідання, призначене на 06 листопада 2014 року о 14:00 год., особи, які беруть участь у справі не з'явилися, розгляд справи було відкладено на 23 грудня 2014 року о 15:00 год.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду повернулися за закінченням встановленого строку зберігання судові повістки, адресовані ОСОБА_1 та її представнику за довіреністю - ОСОБА_2 на 23 грудня 2014 року о 15:00 год. (а.с. 69-70,72-73 том ІІ).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, яка з відміткою про дату вручення повертається до суду, а якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Повернення відділенням зв'язку судової повістки за закінченням терміну зберігання не можна вважати належним повідомленням особи, яка бере участь у справі, оскільки це не відповідає вимогам ст. 76 ЦПК України.

Отже, позивач та її представник не можуть вважатися такими, що були належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання, що було призначено на 23 грудня 2014 року о 15:00 год.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України випливає, що позовна заява може бути залишена без розгляду лише за наявності у сукупності наступних обставин: факту належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, факту повторної (другої підряд) неявки позивача у судове засідання та за умови ненадходження від нього заяви про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково залишив позов ОСОБА_1 без розгляду, так як залишення позову без розгляду можливе лише у разі другої підряд неявки у судове засідання позивача, який був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у той час як ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду, що мав відбутися 23 грудня 2014 року о 15:00 год.

Отже, ухвала Подільського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року не може вважатися такою, що постановлена з додержанням вимог закону, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 4 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді