АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 668/8029/15-ц Головуючий в І інстанції Гаврилов Д.В.
Провадження №22-ц/791/3229/15 Доповідач: Стародубець М.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3
секретаряОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 27 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення пені за порушення зобов'язань,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаним вище позовом, який був уточнений в ході розгляду справи, зазначаючи, що 08 травня 2013 року вона отримала в ПАТ «Дельта Банк» платіжні картки з відкриттям відповідних поточних рахунків у гривні та доларах США.

26 листопада 2013 року між нею та відповідачем укладено договір банківського вкладу, за умовами якого вона передала банку на депозит 3000 дол. США під 10% річних строком по 01 грудня 2014 року.

03 січня 2014 року вона уклала з банком ще два договори банківського вкладу, згідно з якими передала ПАТ «Дельта Банк» 2000 дол. США під 10% річних та 21000 грн. під 21,5% річних на строк до 08 січня 2015 року.

За умовами вищевказаних правочинів, по закінченню строку їх дії зазначені вклади мали бути перераховані на належні їй поточні рахунки у відповідній валюті, проценти мали зараховуватися на ці поточні рахунки щомісяця.

Посилаючись на те, що вона завчасно повідомила відповідача про відсутність наміру продовжувати дію вищеозначених договорів, однак у обумовлені сторонами строки належні їй грошові кошти не були перераховані на її поточні рахунки, крім того з 28 січня 2015 року вона не змогла здійснити розрахунки грошовими коштами, наявними на поточних рахунках як доларах США, так і в гривні, просила суд на підставі п.32.2 ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на її користь пеню у розмірі 8174,64 грн.

Рішенням суду від 27 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, просить рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове по суті заявлених нею вимог.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» викладені в ній доводи не визнає та вважає безпідставними, просить рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, залишити без змін, подану ОСОБА_5 скаргу відхилити.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 08 травня 2013 року між сторонами по справі були укладені договори №007-07576-080513 та №004-07567-08513 про відкриття поточних рахунків №3294 і №2722 у доларах США та гривні відповідно з використанням та обслуговуванням платіжних карток.

26 листопада 2013 року сторони уклали договір №003-21062-261113 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від ОСОБА_1» у доларах США, за умовами якого ОСОБА_5 передала на депозит, а банк залучив грошові кошти в розмірі 3000 дол. США під 10% річних строком по 01 грудня 2014 року.

03 січня 2014 року між ОСОБА_5 та відповідачем були укладені договори №007-21061-030114 та №006-21061-0310114, за умовами яких позивачка розмістила у ПАТ «Дельта Банк» банківські вклади в розмірі 2000 дол. США під 10% річних та 21000 грн. під 21,5% річних строком до 08 січня 2015 року.

За умовами п.п. 1.9, 1.10 договорів банківського вкладу у доларах США нараховані проценти за вкладом виплачуються щомісячно, а також у день повернення вкладу, шляхом їх зарахування на поточний рахунок ОСОБА_5 №3294 із використанням платіжної картки, на нього ж перераховується і сам вклад по закінченню строку його розміщення.

Аналогічні положення містяться у п.п.1.9,1.10 договору банківського вкладу у гривнях із застосуванням платіжної картки, виданої для використання поточного рахунку №2722.

27 листопада 2014 року ОСОБА_5 звернулася до банку з заявою про відсутність наміру продовжувати дію договору банківського вкладу №003-21062-261113 після закінчення строку його дії.

29 грудня 2014 року позивачка подала аналогічні заяви щодо договорів №007-21061-030114 та №006-21061-0310114.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 05 березня 2015 року, з урахуванням рішення Апеляцйіного суду Херсонськоъ області від 29 квітня 2015 року, встановлено, що станом на 19 грудня 2014 року відповідач не виконав свої зобов'язання за договором банківського вкладу №003-21062-261113, вчасно не повернув ОСОБА_5 депозит в розмірі 3000 дол. США та 67,78 дол. США нарахованих відсотків /а.с.18-20/.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 02 червня 2015 року, з урахуванням рішення Апеляційного суду Херсонської області від 15 липня 2015 року, встановлено факт несвоєчасного виконання ПАТ «Дельта Банк» зобов'язань по поверненню банківського вкладу та сплаті нарахованих відсотків за договором №2722 /а.с.52-58/.

Аналогічні обставини встановлені й щодо виконання банком умов договору №3294 /а.с.59-68/.

Вирішуючи спір, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_5А, не було здійснено ініціювання переказу за допомогою будь-якого розрахункового документа, виключний перелік яких встановлено ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», а тому підстави для застосування до банку відповідальності, передбаченої п.32.2 ст.32 цього ж Закону відсутні.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду, вважає його правильним і таким, що ґрунтується на нормах матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Твердження позивача про те, що умови депозитних договорів, якими передбачено обов'язок банку перерахувати суми вкладів й нарахованих на них проценти на поточні рахунки клієнта по закінченню строків їх дії, та заяви вкладника від 27 листопада та 29 грудня 2014 року про повернення належних їй грошових коштів в обумовлені сторонами строки, самі по собі є достатньою правовою підставою для здійснення банком переказу грошових коштів, до уваги колегії суддів не приймаються як такі, що не ґрунтуються на законі й висновків суду не спростовують.

Крім того, зі змісту позовних вимог вбачається, що фактично ОСОБА_5 просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання договорів банківського вкладу, правовідносини з виконання якого регулюються положеннями параграфа 3 глави 71 ЦК України й застосуванню до якого приписи ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» не підлягають.

Суд першої інстанції достатньо повно дослідив обставини справи, зібраним доказам дав правильну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає нормам матеріального й процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307-308 ЦПК України, колегія суддів

У ХВ А Л И Л А :

Апеляційну ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий ________________ М.П ОСОБА_1

Судді: ________________ П.Я. Ігнатенко

________________ ОСОБА_3