Справа №295/152/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Слончак А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності частку житлового будинку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2, який постійно проживав в АДРЕСА_1 Після його смерті відкрилася спадщина на 71/100 ідеальну частку даного житлового будинку, яка належала померлому на праві власності. Вона є єдиною спадкоємицею померлого першої черги за законом, вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки користувалася речами свого батька, доглядала за будинком та обробляла земельну ділянку біля нього. У визначений законом строк позивач не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, і лише у 2014 році на звернення її представника до нотаріуса з метою оформити спадщину нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану частину нерухомого майна. Тому просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на 71/100 ідеальну частку житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після його смерті.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов не визнає.

Суд, заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року № 4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992 року) роз'яснено, що передбачений ст. 549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.04.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с. 44), копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 57, 58).

Як убачається із довідки від 10.02.2015 року № 818, виданої КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради (а.с. 68), право власності на 71/100 ідеальну частку житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, станом до 31.12.2012 року зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Другою житомирською нотаріальною конторою від 13.09.1991 року за реєстром № 2-4061.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно НОМЕР_4 від 24.02.2015 року (а.с. 37, 38) відомості про зареєстроване право власності на 71/100 ідеальну частку житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, відсутні.

До державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини позивач у встановлений законом строк не звернулася та лише у вересні 2014 року представник спадкоємиці ОСОБА_3 звернувся до Другої житомирської державної нотаріальної контори з відповідною заявою з метою оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 Однак постановою державного нотаріуса Другої житомирської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 15.09.2014 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану частину нерухомого майна з підстав пропущення позивачем строку для прийняття спадщини та неможливість визначення повного кола спадкоємців (а.с. 62).

Відповідно до довідки УДМС України в Житомирській області № 15/614 від 03.04.2015 року інформація щодо зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня (а.с. 107).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що в травні 1997 року за проханням позивача допомагали в перевезенні до місця її проживання особисті речі її померлого батька ОСОБА_2 та належні йому меблі, які знаходилися в будинку АДРЕСА_1.

Суд приймає до уваги показання свідків, оскільки вони узгоджуються між собою та не суперечать іншим зібраним у справі доказам, тому суд вважає їх достовірними доказами. Прийняття позивачем належних спадкодавцю ОСОБА_2 речей у шестимісячний строк після відкриття спадщини свідчить про те, що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто відповідно до ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину.

Таким чином, суд, установивши, що 71/100 ідеальна частка житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, належала спадкодавцю ОСОБА_2 на праві власності на час його смерті, та, з'ясувавши відсутність його особистого розпорядження на випадок смерті, враховуючи прийняття спадщини позивачем, а також відсутність інших спадкоємців першої черги за законом, які б прийняли спадщину, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року № 4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" (із змінами), ст. ст. 10, 58, 59, 60, 158, 159, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1, яка відкрилася після смерті її батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 71/100 ідеальну частку житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Семенцова