Справа № 521/936/15ц
№пр.2/521/2126/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Буран О.М., розглянувши одноособово заяву позивача, ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об*єктом спільної сумісної власності, поділ майна, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання майна об*єктом спільної сумісної власності, поділ майна та просить визнати квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 26,3 кв.м, загальною площею 64,0 кв.м спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Позивачем, ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2.

В обґрунтування вимог, позивач зазначила, що доцільно вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірне майно, оскільки відповідач може вжити заходів щодо відчуження вказаного майна, що у випадку задоволення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду по даній цивільній справі і таким чином сприяти подальшому порушенню прав позивача.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд дослідивши та перевіривши представлені матеріали справи, проаналізувавши доводи поданої заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, на підставі того, що викладені у ній обставини дають реальні підстави припускати, що неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у даній цивільній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення вимог може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вимоги, з якими звернувся до суду позивач, є співмірними запропонованому виду забезпечення позову, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 151-153, 293, 294 ЦПК України, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача, ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об*єктом спільної сумісної власності, поділ майна задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Копію ухвали направити до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (65012, м.Одеса. вул. Старицького, 10А) для негайного виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення даної ухвали апеляційної скарги. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О.М. Буран