Справа № 524/7757/15-ц
30.11.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді - Предоляк О.С.
при секретарі Коваль Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Після неодноразової зміни позовних вимог просить в рахунок погашення основного боргу в сумі 14 780, 12 доларів США та 3 770 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки по іпотечному договору № 4/KVN4-07-06-Z від 14.07.2006 року, шляхом визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_2, що 14 липня 2006 року між ПАТ «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» та ОСОБА_6, укладений кредитний договір № 4 KVN4-07-06 від 14.07.2006 року на суму 34 400 доларів США.
В якості забезпечення повернення вказаного кредиту між банком з однієї сторони та ОСОБА_6 і ОСОБА_4 з іншої укладений іпотечний договір № 4/KVN4-07-06-Z від 14.07.2006 року за умовами якого ОСОБА_6 та ОСОБА_4 передали банку в іпотеку трикімнатну квартиру № 27 в судинку № 37 по вулиці Московській м. Кременчука, загальною площею 68. 5 кв.м.
Права власності на вказану квартиру, на момент передачі її в іпотеку належало: ОСОБА_6 2/3 частини. ОСОБА_4 1/3 частини.
В якості додаткового забезпечення повернення вищевказаного кредиту між ним та Банком «ОСОБА_5 та Кредит» укладений договір поруки № 4/KVN-07-06-P1 від 29.08.2013року, за яким позивач зобовязався відповідати перед банком за повне і своєчасне виконання боржником ОСОБА_6 боргових зобовязань за кредитним договором № 4/KVN4-07-06 від 14.07.2006 року.
6 травня 2014 року ОСОБА_6 помер.
18 червня 2014 року банк звернувся до нього з вимогою № 9/244000/513 про виконання зобовязань по кредитному договору № 4/KVN4-07-06 від 14.07.2006 року, в якій вимагав погасити виниклу прострочену заборгованість по кредиту га достроково повернути залишок кредитних коштів в сумі 14 780, 12 доларів США та сплатити судові витрати в розмірі 3 770, 00 грн.
19 червня 2014 року па підставі квитанції ним внесено в касу банка 14 780, 12 доларів США. з призначенням платежу - погашення заборгованості по кредитному договору № 4/KVN4-07-06 від 14.07.2006 року та 3 770 грн. з призначенням платежу сплата судових витрат по кредитному договору № 4/KVN4-07-06 від 14.07.2006 року.
Ним, як поручителем, виконано зобовязання боржника ОСОБА_6 перед банком в повному обсязі.
6 листопада 2014 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини на майно після померлого ОСОБА_6
Позивач ОСОБА_1 позову підтримує, просить задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, зазначені у позові.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3І, та ОСОБА_4І, у судове засідання не прибули.
Представники третіх осіб без самостійних вимог ПАТ «ОСОБА_5 та кредит», Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори та ПАТ «Піреус банк МКБ» у судове засіданні не прибули.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 14 липня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «ОСОБА_5 та Кредит» та ОСОБА_6, укладений кредитний договір №4/KVN4-07-06-Z від 14.07.2006 року на суму 34 400 доларів США зі строком повернення до 14 .07.2016 року
В якості забезпечення повернення вказаного кредиту між Банком «ОСОБА_5 та Кредит» з однієї сторони та ОСОБА_6 і ОСОБА_4 укладений іпотечний договір № 4/KVN4-07-06-Z від 14.07.2006 року за умовами якого ОСОБА_6 та ОСОБА_4 передали банку в іпотеку трикімнатну квартиру № 27 в судинку № 37 по вулиці Московській м. Кременчука, загальною площею 68. 5 кв.м
В якості додаткового забезпечення повернення вищевказаного кредиту між позивачем - ОСОБА_1 та Банком «ОСОБА_5 та Кредит» укладений договір поруки № 4/KVN-07-06-P1 від 29.08.2013 року, за яким ОСОБА_1 зобовязався відповідати перед банком «ОСОБА_5 та Кредит» за повне і своєчасне виконання боржником ОСОБА_6 його боргових зобовязань кредитного договору № 4/KVN4-07-06 від 14.07.2006 року.
З пункту 3.6 договору поруки постає, що до поручителя, який виконав зобовязання боржника, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.
6 травня 2014 року ОСОБА_6 помер
18 червня 2014 року ОСОБА_5 «ОСОБА_5 та Кредит» звернувся з вимогою до поручителя ОСОБА_1 про виконання зобовязань по кредитному договору № 4/KVN4-07-06 від 14.07.2006 року щодо погашення виниклої простроченої заборгованості по кредитному договору в сумі 14 780,12 доларів США та сплатити судові витрати в розмірі 3 770 грн.
19 червня 2014 року па підставі квитанції № 1 ОСОБА_1 сплатив на рахунок Банка «ОСОБА_5 та Кредит» 14 780, 12 доларів США. з призначенням платежу - погашення заборгованості по кредитному договору № 4/KVN4-07-06 від 14.07.2006 року та 3 770 грн.
Банк надав ОСОБА_1 довідку про відсутність кредитної заборгованості за кредитним договором N° 4/KVN4-07-06 від 14.07.2006 року та перехід права кредитора від Банка «ОСОБА_5 та Кредит» до ОСОБА_1.
Права поручителя, який виконав зобов'язання перед кредитором регулюються ч. 2. ст. 556 ЦК України, згідно якої до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті. що забезпечували його виконання.
Таким чином до ОСОБА_1 перейшли права Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_5 та Кредит», як кредитора та іпотекодержателя одночасно, що передбачені кредитним договором № 4/KVN4-07-06 від 14.07.2006 року та іпотечним договором № 4/KVN4-07-06-Z. від 14.07.2006 року.
Пункт 11.3.1 іпотечного договору №4/КVN4-07-06-Z від 14.07.2006 року наділяє позивача, як кредитора до якого перейшли права іпотекодержателя, задовольнити вимоги шляхом передачі йому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у відповідності до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», яка наділяє іпотекодержателя правом набути у власність предмет іпотеки.
Згідно ст.. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.
Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору та своїми правовими наслідками га передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Виходячи з умов договору іпотеки № 4/KVN4-07-06-Z від 14.07.2006 року, з яким право іпотекодержателя перейшло до поручителя, а саме згідно пунктів: п. 8.4.4.; п 8.4.15; п. 10; п. 11, п. 11.1., п. 11.2., п. 11.3. договору, позивач має право обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки (квартиру), зокрема: за рішенням суду;
- у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса;
- згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься зокрема в пункті 11.3.1. договору іпотеки.
Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язань іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно ч 1 та 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовій наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. і цього Закону.
Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель мої задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Отже, передбачене пунктом 11.3.1. договору іпотеки застереження прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя та відповідає загальним положенням про договір, установленим розділом II книги пятої ЦК України (загальні положення про договір). Тому позивач, як іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.
У відповідності до вимог частин 1, 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.
Тому у відповідності до умов пункту 11.3.1. договору іпотеки № 4/KVN4-07-06-Z від 14.07.2006 року та виходячи з аналізу норм Закону України «Про іпотеку», позивач має право вимагати застосування судом такого способу захисту свого майнового права, як звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 26.12.2011 року по справі № 3-139гс11 про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 15 червня 2011 року у справі № 4/1.
6 травня 2014 року, у звязку зі смертю ОСОБА_6 згідно вимог частини 1 статті 1220 ЦК України, відкрилася спадщина, зокрема на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 68. 5 кв.м.. та яка передана в іпотеку Банку «ОСОБА_5 та Кредит» на умовах вищевказаного договору іпотеки.
6 листопада 2014 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини на майно після померлого ОСОБА_6
Частина 1 статті 1231 ЦК України встановлює, що до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.
У відповідності до вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У відповідності до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право па спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Стаття 1282 ЦК України встановлює обовязок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Згідно висновку про вартість викладеному приватним підприємством «Терра-Нова» у звіті про оцінку майна від 31 серпня 2015 року, квартири АДРЕСА_3, яка за життя належала ОСОБА_6, склала 427 405 грн.
Станом на 10 вересня 2015 року сума коштів, яку відповідачі зобовязані повернути позивачу складає 331 324, 47 грн. (14 780, 12 х 2241, 69): 100 та судові витрати в сумі 3 770 грн., а всього 335 094, 47грн.
Враховуючи наведені та встановлені судом обставини позов підлягає до задоволення. Необхідно в рахунок погашення основного боргу в сумі 14 780, 12 доларів США та 3 770 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки по іпотечному договору № 4/KVN4-07-06-Z від 14.07.2006 року, шляхом визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.
Відповідачі не надали суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин.
Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 321, 1231, 1268 ЦК України, ст.. 33, 36 ЗУ «Про іпотеку», ст. ст. 14, 57 59, 208, 209, 212 215, 218, 223-224-228, 233 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
В рахунок погашення основного боргу в сумі 14 780, 12 доларів США та 3 770 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки по іпотечному договору № 4/KVN4-07-06-Z від 14.07.2006 року, шляхом визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у повернення сплаченого судового збору 949, 79 грн
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у повернення сплаченого судового збору 949, 79 грн
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у повернення сплаченого судового збору 949, 79 грн
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави у повернення сплаченого судового збору 474, 89 грн
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави у повернення сплаченого судового збору 474, 89 грн
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави у повернення сплаченого судового збору 474, 89 грн
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: О.С. Предоляк