Номер провадження: 22-ц/785/1552/15
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 вересня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, відділу реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції, Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання шлюбу недійсним, зобов'язання анулювати актовий запис про реєстрацію шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

27.08.2013 року, ОСОБА_2 звернулась із позовом про визнання шлюбу від 19.06.1982 року між її батьком ОСОБА_4.і ОСОБА_5недійсним і зобов'язання анулювати актовий запис про реєстрацію шлюбу.

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4.і після його смерті позивачці стало відомо, що у 1982 році батько зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 Однак батько за життя не мав наміру й бажання укладати шлюб з будь-якою особою, оскільки не ставив у своєму паспорті відмітки про розірвання шлюбу із матір'ю позивачки. Крім того, у 1982 році батько не міг зареєструвати шлюб, оскільки у його паспорті стояла відмітка про реєстрацію шлюбу з матір'ю позивачки. Також при реєстрації шлюбу посадові особи сільської ради не встановили особу нареченого і нареченої, наречений до того не виказував свого наміру на укладення шлюбу, оскільки не підписував заяву і актовий запис, актовий запис має неточності щодо місця проживання і місця роботи батька.

Посилаючись на те, що обов'язкову частку після смерті ОСОБА_5 отримала її донька, відповідачка ОСОБА_3, чим були порушені її права як спадкоємця за заповітом, позивачка просила позов задовольнити.

Відповідачі не приймали участі у судовому засіданні у суді першої інстанції.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30.09.2014 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачка просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, необгрунтованість відмови у задоволенні клопотань про витребування доказів.

У засіданні колегії суддів: представник позивачки скаргу підтримав; відповідачка ОСОБА_3скаргу не визнала. Позивачка, представники відділу реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції (далі-Відділ РАЦС) і

Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області (далі-Сільської ради) у засідання колегії суддів не з'явились.

Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

За змістом ст. 308 ч. 1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд, відмовляючи у позові виходив з того, що вимоги позивачки є необгрунтованими.

Висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Позивачка просила визнати недійсним шлюб між її батьком ОСОБА_4.і матір'ю відповідачки ОСОБА_3- ОСОБА_5/ з тих підстав, що батько за життя ніколи їй не говорив про укладення шлюбу з будь-якою жінкою, крім її матері, батько не мав наміру та бажання на укладення шлюбу із ОСОБА_5, крім того, в актовому записі про одруження від 19.06.1982 року зазначено не той паспорт, який був на той час у батька, неправильно зазначено місце проживання та місце роботи батька, працівники Відділу РАЦС не встановили особу як нареченого, так і нареченої (а.с.3-5).

За змістом ст. ст. 40 ч.1, 41 СК України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. При цьому, згода особи не вважається вільною, зокрема, коли у момент реєстрації шлюбу особа страждала психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, внаслідок чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і /або/ не могла керувати ними, або якщо шлюб зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Шлюб також може бути визнаний недійсним у разі його фіктивності , а також якщо він був зареєстрований між особами, які не можуть перебувати у шлюбі між собою /ст.26 СК України/, з особою яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для іншого з подружжя і /або/ їхніх нащадків і з особою, яка не досягла шлюбного віку та якій не було надано права на шлюб /ст. ст.22,23 СК України/.

Встановлено, що 19.06.1982 року між ОСОБА_4.і ОСОБА_5.у Відділі РАЦС укладено шлюб. ОСОБА_4помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_5.померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8,14-16,18,49,112).

У липні 2007 року ОСОБА_2звернулась із позовом про визнання шлюбу між її батьком і ОСОБА_5 недійсним з тих підстав, що ОСОБА_5. на час реєстрації шлюбу 19.06.1982 року перебувала в іншому шлюбі з ОСОБА_7 Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 07.05.2008 року, яке змінено рішенням апеляційного суду Одеської області від 07.10.2008 року, ОСОБА_2.у позові відмовлено (а.с.17,59-61).

Позивачка, всупереч ст. ст. 57-60 ЦПК України, ні суду першої ні суду апеляційної інстанції не надала належних та допустимих доказів того, що шлюб зареєстровано без вільної згоди її батька.

Сам по собі факт розбіжностей в актовому записі щодо місця проживання чи місця роботи ОСОБА_4, у формі №1 на ім'я ОСОБА_4, графах для видачі паспорта і паспортних даних на ОСОБА_5, у розумінні ст. ст. 40,41 СК України, не є підставою для визнання шлюбу недійсним (а.с.9-12).

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові.

Доводи відповідачки в апеляційній скарзі про те, що: суд необгрунтовано відмовляв їй і її представнику у задоволенні клопотань про витребування доказів, зокрема із Сільської ради, МРЕО, ДАІ, РАЦС і дійшов неправильного висновку, що зазначені позовні вимоги та обставини вже були предметом розгляду у 2008 році; суд не взяв до уваги, що ОСОБА_5.у свій час самоуправно прописалась у будинку, який належав її батьку - не заслуговують на увагу.

Клопотання позивачки про витребування доказів, які були предметом розгляду в інших справах, у тому числі цивільній та адміністративній справах, суд вирішив відповідно до вимог ст. 168 ЦПК України (а.с.9-12,59-61,141,146).

Суд у рішенні правильно послався на те, що обставини складання актового запису про реєстрацію шлюбу, видачі ОСОБА_4паспорта, а також обставини розірвання шлюбу ОСОБА_5були предметом розгляду цивільної справи, по якій у 2008 році прийнято рішення по суті. Зазначені обставини, в силу ст. 61 ч. 3 ЦПК України не доводяться при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Факт реєстрації ОСОБА_5 у будинку батька позивачки не має правового значення для вирішення даної справи.

Інших, правових доводів, апеляційна скарга не містить.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п.1, 308,313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 вересня 2014 року -

залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справи протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Н.Д. Плавич