Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.15 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючої судді Чернобривко Л.Б.,

при секретарі Дьоміновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Алчевської міської ради про визнання права на спадщину, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до відповідача з позовом визнати право на спадщину після смерті її чоловіка, ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Відповідно до уточненої позовної заяви зазначає, що на день смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрованим разом із своєю дружиною - позивачкою за адресою: АДРЕСА_1. Позивачка прийняла спадщину, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У березні 2015р. позивачка звернулась до Алчевської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Державний нотаріус відмовив вчинити нотаріальну дію, обгрутовуючи свою відмову тим, що при вивченні документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на нерухоме майно, було виявлено, що спадкоємець зобов'язаний подати нотаріусу докази, що підтверджують приналежність майн спадкодавцю. У даному випадку оригінал свідоцтва про право власності на житло. У позивача не залишилося оригіналу свідоцтва про право на житло. Після смерті чоловіка вона знайшла лише копію свідоцтва та технічний паспорт на квартиру.

Крім того, приватний нотаріус Алчевського міського нотаріального округу пояснив, що оформити спадщину неможливо, оскільки згідно наказу Міністерства юстиції України №953/5 від 17.06.2014 року тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційно системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру.

У судове засідання представник позивача не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимогу у повному обсязі, справу розглядати без її участі.

У судове засідання Представник відповідача не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час проведення судового засідання на сайті http://lsm.lg.court.gov.ua/sud1214/, про причину неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні встановлено, що 10 вересня 1967 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис №841 (а.с.5), чоловік помер 04.12.2010р. відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.4). Під час проживання у шлюбі набуто у спільну сумісну власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1, згідно із свідоцтвом про право власності, що належним чином зареєстроване (а.с. 6-7). Із довідки КП „Алчевське жилого-експлуатаційне об'єднання" від 16.12.2014р. вбачається, що позивачка проживала разом із чоловіком за однією адресою (а.с.9). Згідно із роз'яснення нотаріусу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій ( а.с.20).

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимоги і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу , він не заявив про відмову від неї.

Із копії роз'яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.03.2015 року виданого приватним нотаріусом Шестаковим В.Ю. свідоцтво про право на спадщину не видано ОСОБА_1, оскільки припинений доступ до спадкового реєстру, в якому реєструється свідоцтво про право на спадщину та доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до закінчення АТО на сході України (а.с.20). Позивач після смерті чоловіка не зверталась з заявою про відмову від прийняття спадщини, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.1217, 1223, 1233, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Алчевської міської ради про визнання права на спадщину задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину, яка складається із ? частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Б. Чернобривко