Справа № 645/5966/15-ц
Провадження № 2/645/1993/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Ульяніч І.В.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Прокурора Московського району м. Харкова, в інтересах держави в особі ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про знесення нерухомого майна за рахунок осіб, які здійснили самочинне будівництво, -
Прокурор Московського району м. Харкова, який діє в інтересах держави, в особі ОСОБА_2 міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про знесення нерухомого майна за рахунок осіб, які здійснили самочинне будівництво.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на наступне.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.08.2014 року задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - визнано дійсним укладений між ними договір купівлі-продажу майнових прав закінченого будівництва об*єкту від 28.12.2013 року та визнано за ОСОБА_5 право власності на нежитлові будівлі по проспекту Московському, 140 у м. Харкові, а саме: літер Г-1, загальною площею 84,8 кв.м., яка складається з: гаражного боксу № 1, площею 21,0 кв.м.; гаражного боксу № 2, площею 21,0 кв.м.; гаражного боксу № 3, площею 84,8 кв.м.; літер Д-1, загальною площею 40,2 кв.м., яка складається з: гаражного боксу № 1, площею 20,4 кв.м.; гаражного боксу № 2, площею 19,8 кв.м.; літер В-1, загальною площею 61,0 кв.м., яка складається з: гаражного боксу № 1, площею 20,3 кв.м.; гаражного боксу № 2, площею 20,4 кв.м.; гаражного боксу № 3, площею 20,3 кв.м.. Право власності на зазначені обєкти нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на даний час не зареєстроване. Однак рішенням апеляційного суду Харківської області від 25.06.2015 року задоволено апеляційну скаргу прокурора Московського району м. Харкова, винесену 22.04.2015 року в інтересах держави в особі, ОСОБА_2 міської ради. Рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено. Відсутність у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 права власності на вищевказані нежитлові будівлі, самочинно ними збудовані на відповідній земельній ділянці, а також документів на таку земельну ділянку, встановлено рішенням апеляційного суду Харківської області від 25.06.2015 року. Здійсненим відповідачами самочинним будівництвом порушуються інтереси держави в особі ОСОБА_2 міської ради. Наявність самочинно збудованого обєкта унеможливлює розпорядження позивачем відповідною земельною ділянкою комунальної власності шляхом передачі у власність або надання в користування.

Оскільки відповідачі у добровільному порядку не знесли незаконно побудовані прибудови, позивач звернувся з даним позовом до суду.

В судове засідання прокурор Московського району м. Харкова не з»явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 міської ради позовні вимоги підтримала у повному обсязі та надала пояснення про обставини, які викладенні вище, просила позов задовольнити. При цьому пояснила, що зазначені нежитлові будівлі були збудовані самочинно, земельна ділянка для будівництва відповідачам не надавалась, ні яки договори між ОСОБА_2 міської ради та відповідачами щодо оренди чи надання в користування земельної ділянки, не укладались.

Відповідачі в судове засідання неодноразово не з*явилися, про час, місце та дату слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Клопотання про слухання справи за їх відсутністю до суду не надходило.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, які не з`явились в судове засідання, оскільки вони були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи та за згодою позивача ухвалити заочне рішення.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги Прокурора Московського району м. Харкова, який діє в інтересах держави, в особі ОСОБА_2 міської ради обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу майнових прав закінченого будівництвом об*єкту від 28.12.2013 року, який не був посвідчений нотаріально, ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_4, ОСОБА_3 нежитлову будівлю по проспекту Московському, 140 у м. Харкові, а саме: літер Г-1, загальною площею 84,8 кв.м., яка складається з: гаражного боксу № 1, площею 21,0 кв.м.; гаражного боксу № 2, площею 21,0 кв.м.; гаражного боксу № 3, площею 84,8 кв.м.; літер Д-1, загальною площею 40,2 кв.м., яка складається з: гаражного боксу № 1, площею 20,4 кв.м.; гаражного боксу № 2, площею 19,8 кв.м.; літер В-1, загальною площею 61,0 кв.м., яка складається з: гаражного боксу № 1, площею 20,3 кв.м.; гаражного боксу № 2, площею 20,4 кв.м.; гаражного боксу № 3, площею 20,3 кв.м.. В договорі зазначено, що майнові права на нежитлові будівлі належать продавцям, як особам які самочинно збудували обєкти нерухомого майна (а.с.31).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.08.2014 року задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - визнано дійсним укладений між ними договір купівлі-продажу майнових прав закінченого будівництва об*єкту від 28.12.2013 року та визнано за ОСОБА_5 право власності на нежитлові будівлі по проспекту Московському, 140 у м. Харкові, а саме: літер Г-1, загальною площею 84,8 кв.м., яка складається з: гаражного боксу № 1, площею 21,0 кв.м.; гаражного боксу № 2, площею 21,0 кв.м.; гаражного боксу № 3, площею 84,8 кв.м.; літер Д-1, загальною площею 40,2 кв.м., яка складається з: гаражного боксу № 1, площею 20,4 кв.м.; гаражного боксу № 2, площею 19,8 кв.м.; літер В-1, загальною площею 61,0 кв.м., яка складається з: гаражного боксу № 1, площею 20,3 кв.м.; гаражного боксу № 2, площею 20,4 кв.м.; гаражного боксу № 3, площею 20,3 кв.м. (а.с.38-41).

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 25.06.15 року було задоволено апеляційну скаргу прокурора Московського району м. Харкова, рішення Московського районного суду м. Харкова від 22.08.2014 року скасовано, постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову було відмовлено. Рішенням апеляційного суду Харківської області, при розгляді даної справи, було встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не оформили документи, які належним чином підтверджували їх майнові права на спірне нерухоме майно, відсутні докази того, що ОСОБА_2 міська рада надавала земельну ділянку під самочинне будівництво (а.с.7-9).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що право власності на нежитлові будівлі по проспекту Московському, 140 у м. Харкові, а саме: літер Г-1, загальною площею 84,8 кв.м., яка складається з: гаражного боксу № 1, площею 21,0 кв.м.; гаражного боксу № 2, площею 21,0 кв.м.; гаражного боксу № 3, площею 84,8 кв.м.; літер Д-1, загальною площею 40,2 кв.м., яка складається з: гаражного боксу № 1, площею 20,4 кв.м.; гаражного боксу № 2, площею 19,8 кв.м.; літер В-1, загальною площею 61,0 кв.м., яка складається з: гаражного боксу № 1, площею 20,3 кв.м.; гаражного боксу № 2, площею 20,4 кв.м.; гаражного боксу № 3, площею 20,3 кв.м., не зареєстровано (а.с.53-69)

Відповідно до ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені даною нормою, суд може зобовязати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Згідно з п. п б п. 1 ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦК України - власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно з вищенаведеним проведене відповідачами будівництво гаражів є самочинним.

Частиною 4 ст. 376 ЦК України передбачено якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

ОСОБА_2 міською радою згода на збереження обєкту самочинного будівництва не надавалася.

Документи, що посвідчують право власності або право постійного користування земельною ділянкою передбачені Земельним кодексом України у відповідачів відсутні.

Отже, шляхом самовільного будівництва гаражів відповідачами також самовільно зайнято земельну ділянку, яка знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова.

Не звільнення відповідачами зазначеної земельної ділянки обмежує законного власника, а саме ОСОБА_2 міську раду, в праві розпоряджатися нею та використовувати її за своїм призначенням у відповідності зі ст. 90 Земельного кодексу України.

Згідно ст.. 152 Земельного кодексу України - власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, в тому числі: б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самостійно зайняли земельні ділянки.

Виходячи з аналізу наведених вище норм та положення п. 1 ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідні територіальні громади та здійснює від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження органу місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законами України.

Тобто, органи місцевого самоврядування в особі міських рад та їх виконавчих органів поєднують в собі охоронні (контрольні) функції та функції субєкта права власності з усіма притаманними йому правомочностями щодо володіння, користування та розпорядження обєктом права власності.

Наведені вище обставини свідчать про зневагу з боку відповідачів вимог діючого законодавства та суспільну небезпеку в його діях.

Відповідно до п. 5, 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» - відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено. Позов може бути пред'явлено до особи, яка здійснила будівництво, як про зобов'язання знесення забудови, так і про знесення забудови за рішенням суду самим власником (користувачем) земельної ділянки за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво, з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що самочинно збудовані нежитлові будівлі по проспекту Московському, 140 у м. Харкові, а саме: літер Г-1, літер Д-1, літер В-1, підлягають знесенню за рахунок відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст.13 ч.2, 15, 16, 20, 376, 386 ЦК України; ст.ст.12, 90, 125,126,211, 212 ЗК України , -

В И Р І Ш И В:

Позов Прокурора Московського району м. Харкова в інтересах держави в особі ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про знесення нерухомого майна за рахунок осіб, які здійснили самочинне будівництво задовольнити.

Знести самочинно збудовані нежитлові будівлі, розташовані за адресою: м. Харків, проспект Московський, 140, а саме: літер Г-1, загальною площею 84,8 кв.м., яка складається з: гаражного боксу № 1, площею 21,0 кв.м.; гаражного боксу № 2, площею 21,0 кв.м.; гаражного боксу № 3, площею 84,8 кв.м.; літер Д-1, загальною площею 40,2 кв.м., яка складається з: гаражного боксу № 1, площею 20,4 кв.м.; гаражного боксу № 2, площею 19,8 кв.м.; літер В-1, загальною площею 61,0 кв.м., яка складається з: гаражного боксу № 1, площею 20,3 кв.м.; гаражного боксу № 2, площею 20,4 кв.м.; гаражного боксу № 3, площею 20,3 кв.м., за рахунок ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які здійснили самочинне будівництво нерухомого майна, з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_4, ідентифікаційний номер 1, судовий збір на користь держави в розмірі по 121, 80 грн., з кожного.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано.

Головуючий суддя: