Справа № 147/169/15-ц Провадження № 22-ц/772/3004/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого Якименко М.М.,

Суддів : Іващука В.А., Копаничук С.Г.

при секретарі Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Вінницької області в м.Вінниці цивільну справу за позовом кредитної спілки «Злагода» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.09.2015 року ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.09.2015 року позов Кредитної спілки «Злагода» було задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 7771к від 26.09.2013 року в розмірі 102588,81 гривень, з яких 30976,00 гривень основного боргу, 44612,81 гривень відсотків та 27000,00 гривень штрафу, а також 1025,88 гривень судового збору.

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу. В скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що додаткова угода до основного договору нею не підписувалась. Нею тільки було отримано її примірник для ознайомлення. В звязку з чим вважає неправомірним нарахування позивачем відсотків та штрафу по додатковій угоді. Як в суді першої інстанції так і в апеляційній скарзі відповідач визнавала позов в розмірі 49561,60 гривень, з яких 30976,00 гривень основного боргу та 18585,60 гривень штрафу відповідно до умов основного договору. Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про часткове задоволення позовних вимог.

Іншими відповідачами рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Представник позивача надав письмову заяву, в якій визнав апеляційну скаргу повністю, погодився з її доводами щодо відсутності підпису відповідача на додатковій угоді. Вважає, що нарахування у вигляді підвищеної відсоткової ставки та штрафу за додатковою угодою були проведені неправомірно. Надав відповідний розрахунок заборгованості, згідно умов основного договору.

Судовою колегією у відповідності до ч.5 ст. 300 ЦПК України враховується визнання апеляційної скарги позивачем.

Відповідач ОСОБА_7 підтримав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просив скаргу задовольнити. Погодився з розрахунком, наданим позивачем в ході апеляційного розгляду.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що 26.09.2013 року між КС «Злагода» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №7771к, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 45000,00 гривень. А відповідач зобовязалась повернути його, відповідно до умов договору та графіку розрахунків, який є невідємною частиною договору.

В договорі зазначено, що кредит надається строком на 12 місяців, тобто з 26.09.2013 року до 26.09.2014 року включно.

З метою забезпечення виконання боржником кредитних зобовяань між КС «Злагода» та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 26.09.2013 року були укладені договори поруки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що в день укладення основного договору між сторонами була укладена додаткова угода, відповідно до якої було збільшено відсоткову ставку та змінено розмір штрафу.

В звязку з тим, що ОСОБА_2 умови договору не виконуються, виник борг, що вимусило КС «Злагода» звернутися до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в додатковій угоді стоїть підпис позичальника про отримання її примірника, це свідчить про те, що письмова угода була укладена.

Але з таким висновком суду не може погодитись судова колегія з наступних підстав.

Як вбачається з умов основного договору, внесення змін та доповнень до нього оформлюється шляхом підписання сторонами додаткових договорів у письмовій формі у визначеному договором порядку. Зміни та доповнення вступають в дію з дня підписання додаткового договору( п.7.1.-7.1.5, а.с. 84).

Ч.2 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з тексту додаткової угоди, підпис в графі позичальника ОСОБА_2 відсутній, тобто угода стороною не підписана.

Отже безпідставним є висновок суду про укладення сторонами додаткової угоди у письмовій формі.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку борг підлягає стягненню за умовами, визначеними основним договором.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнавався основний борг в розмірі 30960,00 гривень і ця сума підтверджується відповідним розрахунком, що знаходиться в матеріалах справи.

Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Щодо розміру відсотків, які нараховані позивачем за умовами основного договору , колегія суддів погоджується з ним, оскільки він підтверджується наданим КС «Злагода» розрахунком.

Відтак в силу ст.60 ЦПК України та ст.ст. 549-551, 553,554, 629, 1054 ЦК України та умов кредитного договору підлягає стягненню з ОСОБА_2 та відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, як поручителів в солідарному порядку на користь позивача борг за в розмірі 46087,22 гривень, з яких 30976,00 гривень основний борг та 15111,22 гривень відсотків.

У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 460,87 гривень.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення суду першої інстанції є порушення або неправильне застосування норм матеріального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 549-551, 553, 554, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 88, 213-215, 309, ЦПК України,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.09.2015 року скасувати.

Ухвалити нове, яким позов Кредитної спілки «Злагода» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь Кредитної спілки «Злагода» борг за кредитним договором №7771к від 26.09.2013 року в розмірі 46087,22 гривень, з яких 30976,00 гривень основного боргу та 15111,22 гривень відсотків, а також стягнути в солідарному порядку з відповідачів 460,87 гривень судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді: