"01" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
при секретарі Локоткова І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2, до Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про відшкодування шкоди,-
Позивач ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача майнової шкоди в сумі 24 114,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.
Вимоги мотивує тим, що він зі своїм сином є співвласниками квартири АДРЕСА_1.
13 червня 2015 року сталося залиття їхньої квартири, про що представниками ЖРЕО-404 було складено відповідні акти від 19.06.2015 року та від 08.07.2015 р.
Причиною залиття став прорив стояка холодного водопостачання через зношеність та корозію у перекритті між квартирами № 70 та № 74.
Проте викладена у актах ЖРЕО-404 від 19.06.2015 р. та від 08.07.2015 р. інформація є суперечливою і неправдивою, оскільки працівникам аварійної служби був наданий доступ до квартири і стоякової труби холодного водопостачання для усунення аварії, про що також свідчать зварювальні шви на стояку ХВП, які були накладені при заміні ділянки трубопроводу у їхній квартирі № 70 біля перекриття з квартири № 74. Ще ремонтні роботи виконували зі сходової клітини шляхом демонтажу частині стіни.
З метою визначення вартості відновлювального ремонту квартири після її залиття він звертався до ПП «Експертзабезпечення».
Відповідно до звіту ПП «Експертзабезпечення» сума матеріального збитку завданого залиттям квартири № 70 становить 22 614,00 грн. За проведення оцінки збитків ним було сплачено 1 500 грн.
Позивач зазначає, що залиття сталося через неналежне утримання трубопроводу холодного водопостачання відповідачем, у звязку з чим йому також заподіяна моральна шкода, оскільки їхня сімя змушена проживати в неналежних умовах, іншого житла вони не мають, у квартирі зявилася сирість, на стіні почав утворюватися грибок, що не відповідає санітарним нормам, підлога та стіни перебувають у жахливому стані, пошкоджені меблі, проживають у незручних умовах, що призвело до порушення життєвого укладу, вимушений витрачати час на оформлення документів, звертатися до суду. Заподіяну моральну шкоду оцінює у розмірі 5 000 грн.
В судове засідання позивач не зявився, представник позивача суду надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено, у звязку з чим з урахуванням заяви представника позивача суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно свідоцтва про право власності від 05.11.2013 року, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією, квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності у рівних долях позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2О.(а.с. 17).
Згідно довідки по формі № 3, виданої 09.10.2015 року ЖРЕО № 404, у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, будинок знаходиться на балансі ЖРЕО № 404, квартира розміщена на другому поверсі девятиповерхового будинку (а.с. 18).
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Житлового кодексу України, житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території.
Статтею 175 Житлового кодексу України визначено, що державні і громадські органи, підприємства, установи, організації, службові особи зобов'язані дбати про схоронність житлового фонду та підвищення його благоустрою.
Згідно ч. 1 ст. 176 Житлового кодексу України, наймодавець зобов'язаний своєчасно провадити ремонт жилих будинків, забезпечувати безперебійну роботу інженерного обладнання будинків і жилих приміщень, належне утримання під'їздів, інших місць загального користування будинків і придомової території.
Фінансування затрат на експлуатацію та ремонт (поточний і капітальний) житлового фонду місцевих Рад народних депутатів здійснюється за рахунок коштів житлово-експлуатаційних організацій, а в разі недостачі цих коштів - за рахунок державного бюджету (ст. 184 ЖК України).
В судовому засіданні встановлено, що 13.06.2015 року відбулося залиття квартири позивачів.
Дані обставини підтверджуються актами від 19.06.2015 року та від 08.07.2015 року, затвердженими начальником ЖРЕО-404, у яких зазначено, що при комісійному обстеженні співробітниками ЖРЕО-404 було встановлено прорив стояка холодного водопостачання у квартирі АДРЕСА_3 ближче до перекриття квартири № 74 (а.с. 19, 20).
За повідомленням позивача ремонт у його квартирі по даний час не проведений. В спростування вказаних обставин будь-яких доказів з боку відповідача суду не надано.
Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до звіту ПП «Експертзабезпечення» про незалежну оцінку майнових прав від 25.08.2015 року, сума матеріальної шкоди завданої залиттям квартири АДРЕСА_4 становить 22 614,00 грн. (а.с. 27-33).
За вимогами ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Вина відповідача у заподіянні матеріальної шкоди позивачу через неналежне утримання будинку № 9 по вул. Харківське шосе у м. Києві, у звязку з чим відбулося залиття квартири позивача підтверджується актами ЖРЕО-404 та матеріалами справи (а.с. 19, 20).
Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЖК України, якщо необхідність у проведенні внутріквартирного поточного ремонту викликана пошкодженням частин будинку, інженерного обладнання або зв'язана з капітальним ремонтом будинку чи його конструктивних частин, цей ремонт провадиться наймодавцем (житлово-будівельним кооперативом) або за його рахунок.
Позивач також просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.
Згідно ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Судом при вирішенні даної справи і визначенні моральної шкоди враховуються положення п.п. 5, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4.
Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.
З огляду положення вказаної вище постанови пленуму ВСУ, зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б)неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв'язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи обсяги залиття, стан квартири, суд вважає, що винними діями відповідача позивачам, як співвласникам житла, була заподіяна моральна шкода, яка полягає у пошкодженні майна, проживанні у незручних умовах, що також змусило позивача витрачати час на оформлення документів, складання кошторису, звернення до спеціалістів, суду та, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а саме стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 300 грн.
В решті заявлених вимог у частині стягнення моральної шкоди слід відмовити.
Як зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі Перна проти Італії, від 09 лютого 2007 року Білуха проти України, - в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений останнім в дохід держави судовий збір в сумі 974 грн. 40 коп. (а.с. 10, 67).
Керуючись ст. ст. 22, 23,264, 1166, 1167, 1172, 1192 ЦК України, ст. ст. 24, 175, 176, 177, 184, 190 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 208, 212-216, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2, до Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про відшкодування шкоди задовольнити частково.
В решті заявлених вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя