Справа № 2-902/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Свірідової В.В.

при секретарі Дмитраш І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради, з участю третіх осіб - Третьої Львівської державної нотаріальної контори, садово-городнього товариства «Електрик», управління Держкомзему у м.Львові про визнання права власності на спадкове майно, -

установив:

23 грудня 2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради, з участю третіх осіб - Третьої Львівської державної нотаріальної контори, садово-городньог о товариства «Електрик», управління Держкомзему у м.Львові про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку пл.0,0730 га для ведення індивідуального садівництва, розташовану у садово-городньому товаристві «Електрик» в смт.Брюховичі. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 07 лютого 1998 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого залишилося спадкове майно - земельна ділянка гш.0,0730 га , розташовану у садово-городньому товаристві «Електрик» в смт.Брюховичі та яка належала йому на праві приватної власності. Після смерті батька, спадкоємцею його майна стала мати позивача- Міненкова ОСОБА_4, яка померла 22.02.2005 року, однак після смерті батька,мати ОСОБА_5 спадщину прийняла, але не оформила правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку.Після одержання свідоцтва про право на спадщину по закону , він, позивач виготовив технічну документацію на земельну ділянку, рішенням ОСОБА_2 селищної ради була затверджена уточнена площа земельної ділянки, а саме 0,0759 га., але під час виготовлення Державного акту на право власності в Управлінні держкомзему у м.Львові його повідомили, що він не набув права власності на неї у встановленому законом порядк,тому відмовили видати йому Державний акт на право власності на землю. Земельною ділянкою позивач та його сімя продовжують користуватись з часу смерті батьків, є членом кооперативу, сплачує членські внески, а тому вважає, що має законне право просити суд постановити рішення про визнання права власності на зазначену вище земельну ділянку. Просить суд позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив.

Від третьої особи - Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання було надіслано повідомлення, в якому Третя Львівська державна нотаріально контора просила справу слухати у відсутності її представника, позов не заперечує, та суд вважає за можливе заслухати справу у відсутність представника нотаріальної контори, на підставі наявних доказів.

Представник садово-городнього товариства „Електрик в судове засідання не зявився, представив суду письмове пояснення, в якому не заперечив про визнання права власності на земельну ділянку за позивачем.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні земельна ділянка, пл.0,0730 га, що в смт.Брюховичі, розташована на території садово-городнього товариства „Електрик, належала на праві приватної власності ОСОБА_3, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 25 травня 1995 року зареєстрованого за №647, яка призначена для ведення індивідуального садівництва (а.с.7).

07 лютого 1998 року помер батько позивача - ОСОБА_3 ( копія свідоцтва про смерть від 09.02.1998 року 1-СГ №114261 (а.с.10), після смерті якого спадкоємицею його майна стала дружина - ОСОБА_5, яка померла 22.02.2004 року ( копія свідоцтва про смерть від 19.08.2004 року 1-СГ №351433 (а.с.11), яка спадщину прийняла, але не оформила правовстановлюючих документів.

Після одержання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач виготовив технічну документацію, також рішенням ОСОБА_2 селищної ради була затверджена уточнена площа земельної ділянки, а саме 0,0759 г., але під час виготовлення Державного акту на право власності в Управлінні держкомзему у м.Львові його повідомили, що він не набув права власності на неї у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні позивач зазначив, що спірною земельною ділянкою користується тривалий час, є членом садового товариства „Електрик, після смерті батьків сплачує членські внески, доглядає та користується земельною ділянкою.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яки й засвідчує його право власності.

Статтею 1223 ЦК України врегульовано, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.З, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.392, 1223, ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольньнити.

Визнати земельну ділянку, площею 0,0730 га,розташовану на території ОСОБА_2 селищної ради, для ведення індивідуального садівництва, та яка знаходиться в садово- городньому товаристві «Електрик», спадковим майном по смерті ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку, площею 0,0730 га, розташовану на території ОСОБА_2 селищної ради, для ведення індивідуального садівництва, та яка знаходиться в садово-городньому товаристві «Електрик».

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.установив:23 грудня 2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради, з участю третіх осіб - Третьої Львівської державної нотаріальної контори, садово-городньог о товариства «Електрик», управління Держкомзему у м.Львові про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку пл.0,0730 га для ведення індивідуального садівництва, розташовану у садово-городньому товаристві «Електрик» в смт.Брюховичі. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 07 лютого 1998 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого залишилося спадкове майно - земельна ділянка гш.0,0730 га , розташовану у садово-городньому товаристві «Електрик» в смт.Брюховичі та яка належала йому на праві приватної власності. Після смерті батька, спадкоємцею його майна стала мати позивача- Міненкова ОСОБА_4, яка померла 22.02.2005 року, однак після смерті батька,мати ОСОБА_5 спадщину прийняла, але не оформила правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку.Після одержання свідоцтва про право на спадщину по закону , він, позивач виготовив технічну документацію на земельну ділянку, рішенням ОСОБА_2 селищної ради була затверджена уточнена площа земельної ділянки, а саме 0,0759 га., але під час виготовлення Державного акту на право власності в Управлінні держкомзему у м.Львові його повідомили, що він не набув права власності на неї у встановленому законом порядк,тому відмовили видати йому Державний акт на право власності на землю. Земельною ділянкою позивач та його сімя продовжують користуватись з часу смерті батьків, є членом кооперативу, сплачує членські внески, а тому вважає, що має законне право просити суд постановити рішення про визнання права власності на зазначену вище земельну ділянку. Просить суд позов задовольнити.В судовому засіданні позивач ОСОБА_1позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив.Від третьої особи - Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання було надіслано повідомлення, в якому Третя Львівська державна нотаріально контора просила справу слухати у відсутності її представника, позов не заперечує, та суд вважає за можливе заслухати справу у відсутність представника нотаріальної контори, на підставі наявних доказів.Представник садово-городнього товариства „Електрик в судове засідання не зявився, представив суду письмове пояснення, в якому не заперечив про визнання права власності на земельну ділянку за позивачем.Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.Як встановлено в судовому засіданні земельна ділянка, пл.0,0730 га, що в смт.Брюховичі, розташована на території садово-городнього товариства „Електрик, належала на праві приватної власності ОСОБА_3, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 25 травня 1995 року зареєстрованого за №647, яка призначена для ведення індивідуального садівництва (а.с.7).07 лютого 1998 року помер батько позивача - ОСОБА_3 ( копія свідоцтва про смерть від 09.02.1998 року 1-СГ №114261 (а.с.10), після смерті якого спадкоємицею його майна стала дружина - ОСОБА_5, яка померла 22.02.2004 року ( копія свідоцтва про смерть від 19.08.2004 року 1-СГ №351433 (а.с.11), яка спадщину прийняла, але не оформила правовстановлюючих документів.Після одержання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач виготовив технічну документацію, також рішенням ОСОБА_2 селищної ради була затверджена уточнена площа земельної ділянки, а саме 0,0759 г., але під час виготовлення Державного акту на право власності в Управлінні держкомзему у м.Львові його повідомили, що він не набув права власності на неї у встановленому законом порядку.В судовому засіданні позивач зазначив, що спірною земельною ділянкою користується тривалий час, є членом садового товариства „Електрик, після смерті батьків сплачує членські внески, доглядає та користується земельною ділянкою.У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яки й засвідчує його право власності.Статтею 1223 ЦК України врегульовано, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.Керуючись ст.ст.З, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.392, 1223, ЦК України, суд, - вирішив:Позов задовольньнити.Визнати земельну ділянку, площею 0,0730 га,розташовану на території ОСОБА_2 селищної ради, для ведення індивідуального садівництва, та яка знаходиться в садово- городньому товаристві «Електрик», спадковим майном по смерті ОСОБА_3 Гнатовича.Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку, площею 0,0730 га, розташовану на території ОСОБА_2 селищної ради, для ведення індивідуального садівництва, та яка знаходиться в садово-городньому товаристві «Електрик».Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя ОСОБА_7