Справа № 648/4658/14-ц
Провадження № 2/648/16/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі головуючого -судді: Сокирко Л.М.

при секретарі: Онофрійчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білозерського районного суду Херсонської області в смт. Білозерка Херсонської області цивільну справа за позовою заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу, укладеного без наміру створити сім`ю, недійсним , -

в с т а н о в и в:

Позивачка, 19 вересня 2014 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання шлюбу, укладеного без наміру створити сім`ю, недійсним, мотивуючи позов тим, що з 19 квітня 1980 року по 16 січня 1986 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Від шлюбу у них 7 липня 1981 року народився син ОСОБА_4, який хворів на тяжку хворобу.

Після розірвання шлюбу, вони з ОСОБА_5 фактично залишилися проживати однією сім`єю, без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1. Частина вказаного будинку належала ОСОБА_5

В 2003 році помер їх син ОСОБА_6 Після його смерті, ОСОБА_5 був емоційно подавлений, а тому почав зловживати спиртними напоями. Не знайшовши гідної роботи в м. Херсоні, вона змушена була працевлаштуватися за межами Херсонської області. Всі зароблені кошти вона витрачала на утримання будинку в якому проживала, утримувала та лікувала чоловіка, так як той мав велику залежність від спиртних напоїв.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частину вище згаданого жилого будинку. Так як спадкоємців за законом у ОСОБА_5 не було та заповіт він не складав, вона звернулася із заявою про прийняття спадщини до Першої державної нотаріальної контори м. Херсона.

Так як вона перебувала з ОСОБА_5 у цивільному шлюбі, то нотаріус порекомендувала їй звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим без реєстрації шлюбу.

В червні 2014 року вона звернулася із вказаною заявою до Комсомольського районного суду м. Херсона та під час розгляду справи їй стало відомо, що в січні 2013 року ОСОБА_5 одружився з відповідачкою ОСОБА_2

Вважає, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є фіктивний, так як укладений без наміру створення сім`ї.

Вони з ОСОБА_5 постійно проживали разом, жодних розмов щодо припинення їх шлюбних відносин між ними не було, тим паче про його одруження на початку 2013 року.

Вважає, що зареєстрований шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 порушує її права, так як на теперішній час гостро стоїть питання стосовно прийняття спадщини.

Враховуючи викладене та посилаючись на ст.ст. 27, 40, 42, 44, 45 СК України, просила визнати шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, зареєстрований 10 січня 2013 року виконавчим комітетом Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області, актовий запис № 1 - недійсним з моменту його укладення, тобто з 10 січня 2013 року.

В ході судового засідання позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду була повідомлена у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила.

Зі згоди позивачки та її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд встановив:

Згідно довідки про одруження, виданої 8 квітня 1997 року Комсомольським відділом ЗАГС м. Херсона, шлюб між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, був зареєстрований 19 квітня 1980 року Комсомольським відділом ЗАГС м. Херсона, актовий запис № 219. Даний шлюб було розірвано16 січня 1986 року Комсомольським відділом ЗАГС м. Херсона, актовий запис № 36.

Згідно копії свідоцтва про шлюб (серія НОМЕР_1), шлюб між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, був зареєстрований 10 січня 2013 року виконавчим комітетом Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області, актовий запис № 1.

Згідно копії свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_2), виданого повторно, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Підставами для визнання шлюбу, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 10 січня 2013 року - недійсним, позивачка зазначає, що з ОСОБА_5 вона фактично з 1986 року проживала однією сім`ї , а тому його шлюб з відповідачкою був укладений без наміру створення сім`ї. Крім того, ОСОБА_5 з 2003 року зловживав спиртними напоями та свого наміру, щодо укладення шлюбу з ОСОБА_2, не висловлював.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі . Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 21 ч. 1 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 40 СК України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

В пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосуквання судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що згідно з Сімейним Кодексом, шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС.

За рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК України).

Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

На думку суду, позивачка та її представник в судовому засіданні не навели переконливих доказів стосовно того, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений без наміру створити сім`ю, а також, що ОСОБА_5 не мав добровільного волевиявлення на реєстрацію шлюбу з відповідачкою. Не було надано і доказів про те, що ОСОБА_5 на час укладання шлюбу страждав тяжким психічним розладом здоров'я, або іншою хворобою (в тому числі алкогольною залежністю) внаслідок чого не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Також не надано доказів позивачкою і відносно того, що відповідачка при укладенні шлюбу не мала наміру створити сім`ю.

В матеріалах справи також відсутні докази про те, що на час реєстрації шлюбу ОСОБА_5 страждав тяжким невиліковним захворюванням і це враховано відповідачкою при укладенні шлюбу.

Одночасно, як доказ на підтвердження позовних вимог позивачкою було налано довідку, видану органом самоорганізації населення №13 Комсомольського виконкому районної у місті ради від 7 лютого 2014 року про те, що ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 року за даною адресою були зареєстровані: його син ОСОБА_6 та дружина ОСОБА_1, які вели з ним спільне господарство.

Однак, суд вважає, що дана довідка не є належним доказом, так як зі слів позивачки, дану довідку вона отримала за домовою книгою, яка була їй була видана "тимчасово" в зв`язку з тим, що "оригінал" домової книги знаходився у ОСОБА_5

Відомості про те, що ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_5 року вели спільне господарство не відповідають дійсності, так як ОСОБА_6 помер ще в 1986 році, а згідно довідки органу самоорганізації населення № 13 Комсомольського виконкому районної у місті ради від 8 липня 2014 року, яка міститься в спадковій справі № 74/2014 до майна померлого 14.04. 2013 року ОСОБА_5 (а.с. 8) вбачається, що ОСОБА_5 останній рік життя проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 та вони разом вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_2

Також, за клопотання позивачки в ході судового засідання були допитання в якості свідків ОСОБА_9 (син позивачки) та ОСОБА_10 (однокласник сина позивачки).

Однак, покази даних свідків не містять інформації про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 при укладенні шлюбу не мали наміру створити сім`ю.

Зокрема, свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що зі своєю матір`ю він спілкується дуже рідко, так як має роботу, пов`язану із закордонними відрядженнями. Знає, що його мати з 2004 року почали їздити на роботу в Хмельницьку область, додому приїздила раз на пів року та була вдома близько одного місяця. Останній раз він бачив ОСОБА_5 на вулиці влітку 2012 року, останній працював на "базарі, торгував запчастинами на автомобіль". Із ОСОБА_5 стосунків він не підтримував, хоча знає, що ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями, іноді проживав в с. Станіславі, у будинку своїх батьків.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що знає родину ОСОБА_5, так як є однокласником їх сина ОСОБА_9, а тому йому відомо, що ОСОБА_1 з 2004 року працювала в Хмельницькій області, та він за прохання ОСОБА_11 інколи зустрічав її на вокзалі, коли вона приїздила із м. Хмельницька. Також, йому відомо, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_5, однак коли останній раз він їх бачив не пам`ятає.

Крім того, як вбачається із пояснення самої позивачки, в період часу з 25 грудня 2012 року по 10 червня 2013 року, вона в м. Херсоні не знаходилася, а постійно проживала в Хмельницькій області де працювала, тобто вела власний бізнес, а тому до показів даних свідків про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 проживали разом та вели спільне господарство суд відноситься критично.

В своїй позовній заяві позивачка зазначала, що вела з ОСОБА_5 спільне господарствло та всі зароблені кошти витрачала на утримання жилого будинку, в якому вони разом проживали.

Однак жодних доказів, які б підтверджували даний факт, позивачка суду не надала.

Крім того, відповідно до ст. 42 СК України, право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним, мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Реєстрація шлюбу між дружиною та чоловіком впливає на сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям.

Враховуючи, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично виник спір відносно спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_5, дані відносини регулюються книгою шостою «Спадкове майно» Цивільного кодексу України. Відносини стосовно реєстрації шлюбу та визнання його недійсним регулюються Сімейним кодексом України і не є взаємопов'язані. За таких обставин, суд вважає, що реєстрацією шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 безпосередньо права позивачки ОСОБА_1 не порушені, так як шлюб між нею та ОСОБА_5 був розірваний ще в 1986 році, а факт перебування їх у фактичних шлюбних відносинах судом не був встановлений.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу, укладеного без наміру створити сім`ю, недійсним є недоведеними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 37, 39 - 42, 44, 47 СК України, п. 13 Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосуквання судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу, укладеного без наміру створити сім`ю, недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з для отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 10 березня 2015 року

Суддя: Сокирко Л.М.