Справа № 2-107/11
Провадження № 6/581/2/15
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2015 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

03 березня 2015 року державний виконавець відділу ДВС Липоводолинського РУЮ ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним поданням. Мотивуючи подання наявністю значної, у розмірі 7300 грн. заборгованості по сплаті аліментів перед ОСОБА_3, свідомим його ухиленням від примусового виконання рішення суду, вичерпання органами ДВС усіх можливих заходів примусового стягнення та вирішенням питання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за несплату аліментів, просила тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

У судовому засіданні представник відділу ДВС Липоводолинського РУЮ державний виконавець Береза О.І. своє подання підтримала та просила його задовольнити.

Заслухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи, виконавче провадження №26013279, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Липоводолинського РУЮ перебуває виданий 01 квітня 2011 року Липоводолинським районним судом Сумської області виконавчий лист №2-107/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання двох синів: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Євгенія, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 100 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 11 березня 2011 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

ДВС нараховує ОСОБА_2 щомісячний аліментний платіж на дітей у розмірі 200 грн. Станом на 01 березня 2015 року заборгованість по аліментах за вказаними виконавчими листами складає 7300 грн. У 2011 році боржником було сплачено аліменти за 6 місяців, у 2012 році за взагалі не сплачено, у 2013 році за 3 місяці, у 2014 році за 3 місяці.

Вжитими державним виконавцем заходами зясовано, що ОСОБА_2 не працює, на обліку у місцевому центрі зайнятості не перебуває, нерухомого майна за ним не зареєстровано, рахунків у кредитних установах не має.

30 січня 2012 року, 27 лютого 2013 року, 29 липня 2013 року, 30 грудня 2014 року, 30 січня 2015 року відділ ДВС надсилав боржнику вимоги та офіційні попередження про необхідність виконання рішення суду та можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Відповідно до ч.1, 4 ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування і може бути обмежена у здійсненні такого права лише у випадках, встановлених законом.

Частиною 2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобовязань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно зі ст.377-1 ЦПК України відповідне подання державного виконавця, погоджене з начальником відділу державної виконавчої служби вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що наявність у особи зобовязань, покладених на неї судовим рішенням чи рішенням іншого органу (посадової особи), від виконання яких вона ухиляється, є підставою для вжиття до цієї особи заходу забезпечення виконання рішень у вигляді обмеження її у праві виїзду за межі України.

Під поняттям «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» суд розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність майна, грошових коштів тощо).

Тобто, обовязковою підставою для застосування обмеження гарантованої ст.33 Конституцією України свободи пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, є наявність вини боржника.

Однак, державним виконавцем не доведено винуватості ОСОБА_2 в умисному невиконанні аліментних зобовязань, і самі факти наявності заборгованості та відсутність майна боржника не вказують на необхідність задоволення подання.

Необхідність задоволення подання можливістю боржника виїхати за межі держави у звязку з кримінальним переслідуванням, суд не бере до уваги, оскільки такі запобіжні заходи можуть бути вжиті слідчим суддею в рамках кримінального провадження. Інші надані державним виконавцем відомості також не вказують про його наміри виїхати за межі держави. Відомості про вручення боржнику зазначених попереджень та вимог державного виконавця у матеріалах справи та виконавчого провадження відсутні. Тому, враховуючи зазначені обставини, подання державного виконавця задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час її проголошення, мають право подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Д. В. Сізов