АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Корчевного Г.В., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року по справі за позовом Київського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування в особі Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про виселення з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року позивач звернувся із позовом, уточнивши який зазначив, що гуртожиток по АДРЕСА_1 належить до відомчого житлового фонду, знаходиться на балансі і обслуговується позивачем та призначений для проживання працівників в період роботи на підприємстві.

Відповідачка ОСОБА_1 в трудових відносинах із позивачем не перебуває, з 1998 року була зареєстрована і проживала разом із батьками в гуртожитку, коли без відповідного ордеру самовільно зайняла кімнату НОМЕР_1.

Враховуючи викладене, посилаючись на положення ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 116 ЖК України позивач просив виселити відповідачку ОСОБА_1 разом із її сином ОСОБА_3 з незаконно зайнятої кімнати НОМЕР_1 гуртожитку Київського слідчого ізолятору за адресою по АДРЕСА_1 без надання іншої жилої площі, стягнути з відповідачки 243.60 грн. судового збору. (а.с.1-5, 50)

Відповідачі проти позову заперечували.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року, з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2015 року, в задоволенні позову Київського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування в особі Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про виселення з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення відмовлено. (а.с.86-89, 104-105)

В апеляційній скарзі позивач посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позову. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував фактичних обставин та доказів та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову. (а.с.111-113)

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_4 підтримав скаргу і просив її задовольнити, ОСОБА_1, її представник ОСОБА_5, представник третьої особи ОСОБА_6 заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Інші особи були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином про що у справі є докази, до суду не прибули. (а.с.125-129)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Частиною третьою статті 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідні роз'яснення містяться і у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 р. N 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Судом встановлено, що гуртожиток по АДРЕСА_1 належить до відомчого житлового фонду, знаходиться на балансі і обслуговується позивачем та призначений для проживання працівників в період роботи на підприємстві.

За наявними у справі доказами, висновком службової перевірки, копіями трудових книжок, батьки відповідачки ОСОБА_1 - мати ОСОБА_7 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2) та батько ОСОБА_8.(помер ІНФОРМАЦІЯ_3) пропрацювали в органах внутрішніх справ кожен більше ніж 10 років та у зв'язку із роботою, у відповідача були забезпечені жилою площею у вищевказаному гуртожитку, зокрема займали кімнату НОМЕР_1, проживали і були зареєстровані у вказаній кімнаті разом із донькою ОСОБА_1.(а.с. 8, 10, 52-66)

Таким чином відповідачка ОСОБА_1 з 1998 року, а її син ОСОБА_3, з 2001 року поселились, були зареєстровані і проживали разом з батьками у вказаній кімнаті гуртожитку, яка була надана у зв'язку з роботою у відповідача, тобто не самовільно.

Встановивши, що відповідачка ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановленому порядку були зареєстровані і проживають у вищевказаній кімнаті гуртожитку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову із зазначених позивачем підстав.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому, колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Київського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Г.В.Корчевний

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/15838/2015

Унікальний номер 761/13505/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Маліновська В.М.

Доповідач Левенець Б.Б.