РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/1452/15-ц

Пров. №2/668/825/15

08.04.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого Булах Є.М.

при секретарі Яворській Г.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ по справам громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Суворовського ВМ ХМУ УМВС України в Херсонській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, мотивуючи тим, що їй на праві власності належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. У зазначеному будинку, окрім інших осіб, зареєстрована колишня невістка позивача - ОСОБА_2, шлюб між якою та сином позивача був розірваний 11.10.2013 року. З часу розірвання шлюбу відповідач разом із спільними з сином позивача дітьми виїхала з будинку за адресою: АДРЕСА_1, їх місцезнаходження позивачу невідоме. Реєстрація відповідача та дітей у будинку створює перешкоди позивачу у реалізації останньою в повній мірі свого права власності, а також призводить до сплати надмірних витрат за комунальні послуги. Просить суд визнати ОСОБА_2, та малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1; зобов'язати відділ по справам громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Суворовського ВМ ХМУ УМВС України в Херсонській області зняти зазначених осіб з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Позивач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, просила розгляд справи проводити без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилала.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву у якій просив справу розглядати без участі третьої особи при вирішенні спору покладався на розсуд суду.

Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважав за можливе вирішити справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній даних та доказів та зі згоди позивача в заочному порядку, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України .

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 659546 від 02.06.2009 року, виданого Виконавчим комітетом Суворовської районної у м.Херсоні ради, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно наявної у матеріалах справи довідки про реєстрацію місця проживання № 917 від 04.03.2015 року, виданої Суворовським РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області, у будинку АДРЕСА_1, окрім позивача, її чоловіка-ОСОБА_8, синів-ОСОБА_6. та ОСОБА_5, зареєстровані відповідач - ОСОБА_2 та неповнолітні діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З долученого до позовної заяви рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 11.10.2013 року, яке набуло чинності 22.10.2013 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з сином позивача - ОСОБА_6 та від вказаного шлюбу мають двох дітей. Зазначеним рішенням суду шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірваний.

У поданій до суду заяві від 06.03.2015 року, на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху, позивач змінила викладені у позові обставини та вказала, що відповідач разом із дітьми та речами виїхала із належного позивачу будинку 09.09.2011 року. На теперішній час змінила прізвище на «Селиванова», місце теперішньої реєстрації відповідача та дітей позивачу не відоме, засоби зв'язку невідомі. Доказів про зазначене суду не надано.

Посилаючись на рішення суду про розірвання шлюбу, яке набуло законної сили 22.10.2013 року та на факт не проживання відповідачки з 09.09.2011 року у будинку, належному позивачу, на підтвердження чого остання надала акт №20, складений головою квартального комітету №4 м.Херсона, позивач на підставі ст.ст. 319, 405 ЦК України, обґрунтувала свої вимоги до ОСОБА_2, та малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Вирішуючи питання про правомірність заявлених ОСОБА_1 вимог, суд виходив з наступного.

Так, відповідно до ст.. 156 ЖК України, члени сім'ї власника квартири,(будинку) які проживають разом з ним, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника квартири належать: дружина власника, їх діти, батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. При цьому припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням.

З огляду на наведену норму та враховуючи викладені вище обставини суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 на час розгляду справи та з 22.10.2013 року(часу набуття судовим рішенням про розірвання шлюбу законної сили) не є членом сім'ї власника будинку-позивача у справі ОСОБА_1

Права власника житлового приміщення визначені ст.ст.317,383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Як роз'яснено в листі Вищого Спеціалізованого Суду України від 28.01.2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. В другому випадку при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно керуватися ст. 405 ЦК України.

Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що відповідач у спірному житлі не проживає впродовж двох років після розірвання шлюбу із сином позивача, інші відомості на спростування зазначених у суду відсутні, з огляду на відсутність будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем, відсутність законодавчо закріпленого права відповідачки на збереження за нею права користування спірним житлом, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 втратила право користування будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 ,у зв'язку із чим позов в частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірним житлом, підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про визнання такими, що втратили право користування житлом, що належить їй на праві власності, онук -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд зауважує на тому, що вказані особи не були заявлені в якості відповідачів по даній справі, не було визначено їх процесуального статусу, в той час як позовні вимоги до вказаних осіб були пред'явлені позивачем.

Крім того, суд вважає, що вимоги про визнання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, задоволенню не підлягають, ще й з тих підстав, що останні є онуками позивача та дітьми зареєстрованого за спірною адресою сина позивача - ОСОБА_6, вселилися та зареєструвалися у спірному майні зі згоди позивача та як члени її сім'ї, в розумінні ст. 64 ЖК УРСР та у порядку ст. 29 ЦК України, а тому згідно ст.156 ЖК УРСР користуються рівними з позивачем правами користування будинком та не можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням з підстав, зазначених позивачем.

Необґрунтованими є вимоги позивача до третьої особи про зобов'язання відділу по справам громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Суворовського ВМ ХМУ УМВС України в Херсонській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, за спірною адресою, оскільки відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання

Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином наявність рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою, для зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою його реєстрації.

Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,213,215,218,224 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ по справам громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Суворовського ВМ ХМУ УМВС України в Херсонській області, - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині вимог-відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяБулах Є. М.