Справа № 478/1504/15-ц Провадження № 2/478/356/2015
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

15.10.2015 року Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Іщенко Х.В.,

при секретарі Уваровій М.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання виконання мирової угоди,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 про зобовязання виконання мирової угоди, в якому просила зобовязати ОСОБА_2 виконати умови мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка затверджена ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 10.10.2013 року та стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму боргу за період з лютого 2014 року по вересень 2015 року в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Вона посилалася на те, що 10.10.2013 року ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області у цивільній справі №478/1572/13-ц затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за умовами якої ОСОБА_2 зобовязується в добровільному порядку відшкодувати борг в розмірі 22 777 грн. до 01.11.2015 року. Сторони домовилися про порядок та термін відшкодування боргу, а саме ОСОБА_2 щомісячно сплачує ОСОБА_1 кошти в наступних розмірах? жовтень 2013 року 500 грн., листопад 2013 року 500 грн., грудень 2013 року - 500 грн., з 01.01.2014 року по 01.10.2015 року щомісячно по 1000 грн., жовтень 2015 року 277 грн. Сторони домовилися, що всі судові витрати, понесені позивачем, покладаються на неї особисто та не підлягають відшкодуванню.

Рішенням Казанківського районного суду від 28.02.2014 року ОСОБА_2 зобовязано в примусовому порядку виконати умови мирової угоди і стягнено з неї заборгованість станом на 01.02.2014 року в розмірі 2000 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 не виконала своїх зобов'язань за мировою угодою щодо сплати щомісячних платежів, тому позивач ОСОБА_1 просила ухвалити судове рішення, яким зобов'язати ОСОБА_2 виконати мирову угоду, щодо сплати щомісячних платежів за період з лютого 2014 року по вересень 2015 року в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень та стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2013 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за умовами якої ОСОБА_2 зобовязується в добровільному порядку відшкодувати борг в розмірі 22 777 грн. до 01.11.2015 року.

Сторони домовились про порядок та термін відшкодування боргу, а саме ОСОБА_2 щомісячно сплачує ОСОБА_1 кошти в наступних розмірах? жовтень 2013 року 500 грн., листопад 2013 року 500 грн., грудень 2013 року - 500 грн., з 01.01.2014 року по 01.10.2015 року щомісячно по 1000 грн., жовтень 2015 року 277 грн. Сторони домовилися, що всі судові витрати, понесені позивачем, покладаються на неї особисто та не підлягають відшкодуванню.

Відповідно до рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 28.02.2014 року ОСОБА_2 зобовязано в примусовому порядку виконати умови мирової угоди і стягнено з неї заборгованість станом на 01.02.2014 року в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Однак, ОСОБА_2 не виконала взятих на себе зобовязань за мировою угодою від 10 жовтня 2013 року, укладеною між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо сплати щомісячних платежів за період з 01.02.2014 року по 01.10.2015 року щомісячно по 1000 грн., за жовтень 2015 року 277 грн.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; судові накази; виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанови органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Згідно із ст.175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі та за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Статтею 208 ЦПК України передбачено, що судові рішення викладаються у формі ухвали, рішення, постанови.

Виходячи зі змісту зазначених норм та правової природи поняття «мирова угода», порядку її визнання судом з постановленням відповідної ухвали, між сторонами виникають визначені ними у мировій угоді зобов'язання, а тому діючим ЦПК України в основу мирової угоди покладено принцип добровільності як на її укладення так і виконання. У випадку ж ухилення однією із сторін мирової угоди від добровільного виконання її умов, іншою стороною може бути заявлено позов про спонукання до виконання умов мирової угоди і у разі ухвалення судового рішення про задоволення таких позовних вимог, лише після цього можуть вирішуватися всі процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, які передбачені Розділом VI ЦПК України, в тому числі і питання звернення до виконання (ст.368 ЦПК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 про зобов'язання виконання мирової угоди.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання виконання мирової угоди - задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_2 виконати мирову угоду від 10.10.2013 року, яка визнана ухвалою Казанківського районного суду від 10.10.2013 року у цивільній справі №478/1572/13-ц щодо сплати щомісячних платежів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за період з лютого 2014 року по вересень 2015 року в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 487 грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя?