РІШЕННЯ
іменем України
"11" березня 2015 р. 145/2387/14-ц

2-о/145/6/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючий суддя Ліщишина М. Ю.

за участю секретаря Віценко К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту виконання робіт в зоні відчуження Чорнобильської АЕС,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2 категорії. Дана обставина стверджується посвідченням учасника серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на зниження пенсійного віку на 8 років.

9 червня 2014 року йому виповнилося 52 роки і він отримав право на пенсію за віком з врахуванням положень ст. 55 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Звернувся до управління ПФ України з заявою про призначення йому пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та надав відповідні документи. Протоколом комісії УПФУ у Тиврівському районі від 08.12.2014 року йому відмовлено в призначенні пенсії за віком. Причиною відмови у призначенні пенсії УПФУ вказує те, що в наданих ним документах не вказано кількості днів, які він відпрацював в зоні відчуження, що в відомостях про заробітну плату не вказано нарахування заробітної плати в кратному розмірі.

В травні 1987 року він був призваний на військові збори, проходив службу в в/ч № НОМЕР_2 , брав безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 16.05.1987 р. по 21.07.1987 року, а саме працював на екскаваторі і вантажив на автомобілі радіоактивні уламки четвертого реактора протягом 10 днів, а решту часу на автомобілі КРАЗ вивозив радіоактивне сміття від четвертого реактора в могильник. Отримав радіаційне опромінення 9.093 БЕР.

Факт виконання ним робіт в зоні відчуження в період з 16 травня 1987 року по 21 липня 1987 року стверджується записом начальника штабу військової частини НОМЕР_2 підполковника Салтанова в військовому квитку серія НОМЕР_3 виданому на його ім`я . Цей запис стверджує факт виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у вказаний період саме в тридцятикілометровій зоні сектору № 2 Чорнобильської АЕС; посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серія НОМЕР_1 , довідкою ПАТ Гніванський завод Спецзалізобетону № 323 про нарахування йому оплати праці в кратному розмірі за 29 днів. Та показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували разом із ним на військових зборах і брали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і у яких є довідка військового архіву, яка підтверджує виконання робіт у зоні відчуження Чорнобильської АЕС.

Встановлення даного факту йому необхідно для отримання права на пенсію за віком, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС.

Просить встановити факт, що він, ОСОБА_1 в період з 16 травня 1987 року по 21 липня 1987 року виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30 кілометровій зоні відчуження в секторі №2 Чорнобильської АЕС .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 свою заяву підтримав і просить її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Представник заінтересованої особа -УПФУ у Тиврівському районі Загоруйко Т.В. просить справу слухати у її відсутності, не заперечує проти встановлення даного факту.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що разом із заявником у справі - ОСОБА_1 в травні 1987 року були призвані на військові збори і направлені в 30 кілометрову зону відчуження в секторі №2 Чорнобильської АЕС де в травні - липня 1987 року виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Записи про їх перебування в зоні зроблені у військових квитках та їм видавались відповідні довідки. Після повернення на робочі місця оплата за роботу в зоні відчуження проводилась в кратному розмірі. Поверталися не всі разом, а з врахуванням одержаної дози опромінення. Їм видані посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, так як факт, що ОСОБА_1 в період з 16 травня 1987 року по 21 липня 1987 року виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30 кілометровій зоні відчуження в секторі №2 Чорнобильської АЕС стверджується:

записом начальника штабу військової частини НОМЕР_2 підполковника Салтанова в військовому квитку серія НОМЕР_3 виданому на ім`я ОСОБА_1 ( а.с. 5)

посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серія НОМЕР_1 , ( категорія 2) виданим 20.05.2004 р. на ім`я ОСОБА_1 ( а.с. 6)

довідкою ПАТ Гніванський завод Спецзалізобетону № 323 від 23.12.2014 року про нарахування ОСОБА_1 оплати праці в кратному розмірі за 29 днів.

а також показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили даний факт .

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.09.1995 Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо зокрема, заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Представник заінтересованої особи не заперечує проти задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 212 - 215, 256 , 259 ЦПК України ,-

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 16 травня 1987 року по 21 липня 1987 року виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30 кілометровій зоні відчуження в секторі № 2 Чорнобильської АЕС.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ліщишина М. Ю.