Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Протасова О. М. ,

при секретарі - Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що 22.07.2010 року між ним та відповідачем було укладено договір №б/н про надання кредиту, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором та можливі штрафні санкції (штраф, пеня).

Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідач своїх зобов'язань не дотримався, у зв'язку з чим станом на 30.09.2014 р. року за нею утворилась заборгованість в сумі 24662,59 грн., в тому числі: непогашений кредит - 13968,45 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 7993,54 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1050,00 грн., та штрафні санкції: 500 грн. - фіксована частина, 1150,60 грн. - процентна складова.

У судовому засіданні представник позивача - Гірко С.Л., який діє на підставі довіреності, позов підтримав, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач позов не визнала, вважаючи, що повернула банку всю заборгованість, та надала суду квитанції про сплату 44833,71 гривень. Несвоєчасне погашення заборгованості пояснила скрутним матеріальним становищем.

Вислухавши сторони та представника відповідача - адвоката ОСОБА_3, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.ст. 526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 того ж Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 тієї ж статті).

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Як вбачається з анкети- заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, 22.07.2010 р. сторони уклали договір про відкриття відповідачу кредитного ліміту у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості, а відповідач зобов'язалась повернути кредит з відсотками за користування кредитом, та сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором та можливі штрафні санкції (штраф, пеня).

Згідно з п.п.1.1.2.7, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід"ємною частиною кредитного договору, власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту; при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку 500 грн. штрафу та 5% від суми позову.

На підтвердження отримання коштів позивач надав виписку з особового рахунку клієнта з зазначенням отриманих та сплачених сум.

Відповідач оспорила суму боргу, однак зазначила, що із наданих нею квитанцій всі платежі враховані.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 30.09.2014 р. року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 24662,59 грн., в тому числі: непогашений кредит - 13968,45 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 7993,54 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1050,00 грн., та штрафні санкції: 500 грн. - фіксована частина, 1150,60 грн. - процентна складова.

Доказів відсутності заборгованості чи наявності її в меншому розмірі відповідач суду не надала.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню як такі, що ґрунтуються на законі, та стягує з відповідача 24662,59 грн. та судові витрати.

На підставі зазначеного, керуючись наведеними нормами та ст.ст.3,10,60,88,110,118-120,212,214,215, 223, 224-228, 293-296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором від 22.07.2010 р. у розмірі 24662,59 грн., та судові витрати в розмірі 246,63 грн., а всього - 24909 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот дев'ять) грн. 22 коп.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова