Справа № 368/124/15 Головуючий у І інстанції Закаблук О.В.
Провадження № 22-ц/780/2072/15 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 38 20.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

20 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Данілова О.М., Журби С.О., із участю секретаря Петленко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 05 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області про стягнення недоотриманої пенсії спадкодавця,

В С Т А Н О В И Л А :

21 січня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, де просить стягнути на її користь нараховану ОСОБА_3, але не виплачену за життя пенсію, яка входить до спадку в розмірі 8 836,47 грн.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавець помер і після його смерті відкрилась спадщина на відповідне майно.

Під час визначення обсягу спадщини було з'ясовано, що спадкодавець недоотримав пенсію у розмірі 8 836,47 грн., що підтверджено довідкою управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 05 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто із управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області на користь ОСОБА_2 нараховану ОСОБА_3, але не виплачену пенсію, яка входить до складу спадщини в розмірі 8 836,47 грн.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 05 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, постановами Кагарлицького районного суду Київської області від 31 травня та 11 червня 2011 року зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 ( а.с. 10, 12, 13, 15 ).

На виконання судового рішення останньому нарахована пенсія у розмірі 8 836,47 грн. ( а.с. 24 ).

Однак, кошти не були виплачені у зв'язку із смертю ОСОБА_3, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 8 ).

20 січня 2015 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначені грошові кошти ( а.с. 9 ).

У силу неможливості отримання спадщини в добровільному порядку, 21 січня 2015 року спадкоємець звернулася до суду із зазначеними вимогами ( а.с. 2-4 ).

Як правильно встановлено місцевим судом, ОСОБА_2 має право на отримання спадкового майна і обов'язок по виплаті належних сум згідно чинного законодавства покладений на відповідача.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про необхідність задоволення позову і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1218, 1219, 1227 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 212-213 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване рішення на підставі належних та допустимих доказів по справі.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення матеріального та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст. 17 Конституції України, ст.ст. 17, 162 КАС України, ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 23 Бюджетного кодексу України, ст.ст. 72, 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», ст. 205 ЦПК України, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки вони повністю спростовуються належними та допустимими доказами по справі.

Інші доводи, викладені управлінням в апеляції, зокрема, про необхідність закриття провадження у справі, т.я. спір відноситься до адміністративної юрисдикції, управління не відмовляється від виплати належних позивачу сум, відтак, відсутній спір між сторонами, недодержання судом принципів пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, гарантування права кожного на достатній рівень життя, задекларованих в рішенні Європейського суду з прав людини від 03 червня 2014 року, відсутність юридичних підстав для задоволення позову, цивільно-правову відповідальність має нести Державна казначейська служба України, змінюється спосіб виконання судового рішення від 31 травня та 11 червня 2011 року, на переконання апеляційного суду, не спростовують висновку місцевого суду про обґрунтованість позову та не є підставою, у силу викладеного, для задоволення апеляційних вимог.

Відтак, викладені у апеляціях доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, а тому оскаржуване рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області відхилити. Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 05 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області про стягнення недоотриманої пенсії спадкодавця залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий А.С.Сержанюк

Судді: О.М. Данілов

С.О.Журба