АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Тамакулової В.О.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду із вказаним позовом, просило стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором «Автопакет» № 8/2007/840-К/638-АП від 15 травня 2007 року в сумі 105073,50 грн., яка виникла з причини неналежного виконання зобов'язань щодо повернення кредитних коштів.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 105 073,50 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом 53684,82 грн., за процентами 33927,11 грн., пені 11051,75 грн., по штрафам 6409,83 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду змінити та відмовити у задоволенні позову в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Оскільки ОСОБА_2 рішення суду оскаржено в частині задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку та судовий збір, його законність і обґрунтованість в іншій частині колегією суддів не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 554 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом першої інстанції встановлено, що 15 травня 2007 року між ВАТ «Надра», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 укладено договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/638-АП, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 8019,80 доларів США, у порядку та на умовах визначених кредитним договором, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 14 травня 2012 року.

За п.п.3.2.1, 3.2.2. договору «Автопакет» № 8/2007/840-К/638-АП від 15 травня 2007 року, ОСОБА_2, як поручитель, зобов*язується відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов*язань, що витікають з цього договору. Позичальник та поручитель несуть відповідальність перед банком як солідарні боржники.

Однак своїх зобовязань за кредитним договором ОСОБА_3 належним чином не виконує, а тому, станом на 07.07. 2012 року утворилась заборгованість в сумі 13 146,52 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 105 073,50 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом 6 716,90 доларів США, що еквівалентно 53 684,82 грн.; по процентам за користування кредитом 4 244,87 доларів США, що еквівалентно 33 927,11 грн.; по пені 1 382,77 доларів США, що еквівалентно 11 051,75 грн., по штрафам 801,98 доларів США, що еквівалентно 6 409,83 грн.

За ст.1 п.1.1.4. та ст.3 п.3.2.5 вказаного договору, сторонами визначено термін погашення кредиту, як для боржника, так і для поручителя до 14 травня 2012 року, про що свідчать їх підписи. (а.с.12, 14)

З матеріалів справи видно, що позивач, 12 липня 2012 року, звернувся до ОСОБА_2 з претензією, в якій запропонував перерахувати загальну суму заборгованості за кредитним договором 8/2007/840-К/638-АП від 15 травня 2007 року в сумі 13146,52 доларів США, що еквівалентно 105073,50 грн., зазначивши його адресу, згідно копії паспорту: с. Кринички, вул. Молодіжна,33, Криничанського району, Дніпропетровської області (а.с.10, 23) У подальшому, 27 вересня 2012 року банк подав до суду позовну заяву.(а.с.3)

Отже доводи, ОСОБА_2, у апеляційної скарги про те, що позивач у шестимісячний строк не звернувся до нього з вимогою, а тому договір поруки є припиненим у розумінні ч.4 ст.559 ЦК України, є безпідставними, та такими, що спростовуються вищезазначеними нормами Закону та обставинами справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про не виконання відповідачами умов кредитного договору, а тому обґрунтовано стягнув з них у солідарному порядку, станом на 07 липня 2012 року, заборгованість за кредитом, відсотками та пеню за несвоєчасне виконання зобов*язань.

Стосовно позовних вимог про стягнення штрафів із ОСОБА_2 в розмірі 6 409,83 грн., колегія суддів вважає, що рішення в цій частині підлягає скасуванню з відмовою у позові, з огляду на наступне.

Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, яка, відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по штрафам в сумі 6409,83 грн. підлягає скасуванню, на підставі п. 4 ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову позивачу в задоволенні цих вимог. Також рішення стосовно стягнення судового збору з відповідача 2, на підставі вимог ст.88 ЦПК України, підлягає зміні зі зменшенням його розміру з 525,37 грн. до 493,32 грн. В іншій оскарженій частині заочне рішення є законним і обґрунтованим і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором по штрафам в розмірі 6409,83 грн. скасувати і в задоволенні цих вимог ПАТ КБ «Надра» відмовити.

Дане заочне рішення змінити в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору на користь ПАТ КБ «Надра» з 525,37 грн. до 493,32 грн.

В іншій оскарженій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: