Справа № 153/1611/14 Провадження № 22-ц/772/492/2015Головуючий в суді першої інстанції Гаврилюк Т. В.
Категорія 5 Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Матківської М.В.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2014 року, судова колегія,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою зазначивши у заяві, що він проживає в АДРЕСА_1. Рішенням 13 сесії 3 скликання Дзигівської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області від 29.09.2000 року йому була передана земельна ділянка орієнтовною площею 0,24 га по АДРЕСА_2, Ямпільського району, Вінницької області, тобто по сусідству в межі з його домогосподарством, для ведення особистого господарства. По сусідству із нам через дорогу проживає відповідач ОСОБА_3, з яким він перебуває у неприязних стосунках. ОСОБА_3 без будь-яких дозволів сільської ради та без погодження з ним, встановив огорожу на проїжджій частині під'їзду до його земельної ділянки по АДРЕСА_2 Ямпільського району, Вінницької області. В результаті цього він не має змоги заїзду і навіть заходу до належної йому земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2 Ямпільського району, Вінницької області, оскільки відповідач своїми діями створює йому перешкоду у користуванні земельною ділянкою. На його неодноразові звернення до виконкому Дзигівської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області, відповідач не звертає уваги, хоча на підставі рішення Дзигівської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області №129 від 13.11.2007 року було зобов'язано відповідача відновити заїзд до його земельної ділянки в місячний термін. Не дивлячись на це, відповідач чинить йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Тому просив постановити рішення, яким зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка розташована по АДРЕСА_2 не чинити перешкоди у користуванні під'їздом, який є територією загального користування жителів громади села Дзигівка до належного йому житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 Зобов'язати відповідача провести демонтаж сітки шляхом її розбирання і знесення із заїзду до земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, а також провести демонтаж кам'яного і металевого забору, шляхом їх розбирання ї знесення та приведення в той стан до якого вони були раніше, а саме - розширенням ширини дороги АДРЕСА_1, у відповідності до технічної документації Дзигівської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області, а також стягнути на його користь судові витрати.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.12.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов'язано усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_2 у с. Дзигівка, Ямпільського району, Вінницької області шляхом знесення за рахунок ОСОБА_3 паркану із металевої сітки із заїзду до вищевказаної земельної ділянки.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення вимог процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення і заперечення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції не дотримався вимог закону щодо повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, а також невірно застосував норми матеріального права до правовідносин, що виникли між сторонами.

Так, частково задовольняючи позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою суд прийшов до висновку про порушення відповідачем прав власника ОСОБА_2 у користуванні земельною ділянкою, яка розташована по АДРЕСА_2, Ямпільського району, Вінницької області.

Однак, з таким висновком суду безперечно погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст.152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів захисту.

В статті 125 Земельного кодексу України зазначено, що право власності на право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст.158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 належить 27/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1

Власником будинку АДРЕСА_3 Ямпільського району, Вінницької області є відповідач у справі ОСОБА_3

Згідно рішення 13 сесії 3скликання Дзигівської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області від 29.09.2000 року ОСОБА_2 для ведення особистого підсобного господарства передано земельну ділянку в приватну власність із земель резерву сільської ради площею 0,54 га (а.с.10).

В своїй позовній заяві ОСОБА_2 стверджує, що зазначеним вище рішенням Дзигівської сільської ради йому була передана земельна ділянка орієнтовною площею 0,24 га по АДРЕСА_2, Ямпільського району, Вінницькоі області, у користуванні якою йому перешкоджає відповідач ОСОБА_3, перегородивши проїзд до земельної ділянки.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 22.11.1991 року власником будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_2, Ямпільського району, Вінницької області, який розташований на земельній ділянці площею 0,23 га є ОСОБА_4 (а.с.17-20).

З довідки начальника Комунального підприємства Ямпільського районного бюро технічної інвентаризації №374 від 29.12.2014 року право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2, Ямпільського району, Вінницької області станом на 31.12.2012 року зареєстровано за ОСОБА_5 Дані про знесення житлового будинку в АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012 року відсутні (а.с.95).

Після смерті ОСОБА_5 по господарський номер на будинковолодіння АДРЕСА_2 в установленому законом порядку закритий не був, будинок за даною адресою існує до цього часу і рахується за ОСОБА_5, у якої є спадкоємці.

Підстави для припинення права власності на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_2, в порядку визначеному ст.140 Земельного кодексу України, відсутні.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів про те, що йому в установленому законом порядку сільською радою була передана у власність (користування) земельна ділянка площею 0,23 га, яка закріплена за будинковолодінням АДРЕСА_2, Ямпільського району, Вінницької області.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України лише власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про порушення з боку відповідача ОСОБА_3 прав позивача ОСОБА_2 у користуванні земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_2, Ямпільського району, Вінницької області не відповідає дійсним обставинам справи та не ґрунтується на вимогах закону, яким регулюються правовідносини, що виникли між сторонами.

Позивачем ОСОБА_2 також не надано суду будь-яких доказів про те, що ОСОБА_3 перешкоджає позивачу у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1

Із долучених до матеріалів справи плану-схеми земельних ділянок сторін та фотознімків вбачається, що встановлена відповідачем ОСОБА_3 біля своєї земельної ділянки металева сітка, ніяким чином не перешкоджає позивачу ОСОБА_2 у користуванні та обслуговувані належної йому на праві спільної сумісної власності земельної ділянки по АДРЕСА_1

Питання про самовільне зайняття відповідачем ОСОБА_3 частини земельної ділянки, яка належить територіальній громаді с. Дзигівка по АДРЕСА_1 в суді першої інстанції не досліджувалось і представник Дзигівської сільської ради з цього приводу ніяких вимог в суді не заявляв.

Відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміна рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в силі залишатись не може і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Розподіл судових витрат у справі між сторонами провести у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовільнити.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення у справі, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог Дзигівської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відхилити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 121 гривні 80 копійок.

Рішення суду набуває законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Головуючий суддя: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ Матківська М.В.