Провадження №2/592/3015/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору дійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вимоги обґрунтовує тим, що 19.02.2015 р. з ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США № 006-18515-190215, за умовами якого розміщено 1 000,00 доларів США строком по 21.03.2015 р. За даним договором банком відкрито позивачу рахунок № 8396. Факт розміщення вкладу підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 46144912 від 19.02.2015 р. Крім цього на вказаний відкритий рахунок позивачем внесено також грошові кошти в розмірі 1 000,00 дол. США відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті № 46217268 від 20.02.2015 р. та за платіжним дорученням № 46217099 від 20.02.2015 р. внесено ще 1 000,00 доларів США. Таким чином, розмір коштів, що акумулювався на відкритому депозитному рахунку становив 3 000,00 дол. США.

03.03.2015 р. на підставі постанови правління Національного банку України про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію і розпочато процедуру виведення АТ "Дельта Банк" з ринку. Тимчасову адміністрацію запроваджено на строк 3 місяці з 03.03.2015 р. до 02.06.2015 р. включно. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації призначено ОСОБА_2

08.04.2015 р. виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №71 від про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 р. №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк". Згідно з даним рішення тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 р. до 02.09.2015 р. включно. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2

Відповідно до постанови правління НБУ від 02.10.2015 р. №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.10.2015 р. №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 на два роки з 05.10.2015 р. по 04.10.2017 р. включно.

05.10.2015 р. позивачем отримано лист АТ «Дельта Банк» №8821/1993 від 23.09.2015 р., - повідомлення про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №006-18515-190215 від 19.02.2015 укладеного з АТ «Дельта Банк», згідно до п.7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему

гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначений лист-повідомлення підписаний представником АТ «Дельта Банк» за довіреністю ОСОБА_3

07.10.2015 р. на офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 08.10.2015 р. Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам АТ «Дельта Банк». Для отримання коштів вкладники АТ «Дельта Банк» з 08.10.2015 р. до 18.11.2015 р. включно можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду: АТ «Ощадбанк», АТ «Укрексімбанк», АБ «Укргазбанк».

07.10.2015 р. позивачем направлено до відповідача та третьої особи лист з проханням повернути грошові кошти згідно договору банківського вкладу (депозиту) № 006-18515-190215 від 19.02.2015 р. не пізніше 10-ти денного терміну з дня отримання листа.

09.10.2015 р. позивачем направлено до відповідача лист кредиторську вимогу з проханням перерахування коштів за депозитним договором на рахунок позивача в ПАТ «Приват Банк»

В обґрунтування позовних вимог про визнання договору дійсним, позивач зазначає, що на офіційному сайті АТ «Дельта Банк» розміщувались оголошення (від 21.11.2014 р., 31.12.2014 р., 29.01.2015 р., 10.02.2015 р.) про акційні умови розміщення вкладів серії «Найкращий від Миколая», при цьому такі умови є публічними та однаковими для всіх потенційних споживачів-вкладників.

У листі АТ «Дельта Банк» №8821/1993 від 23.09.2015 р. не вказано, які умови укладеного договору банківського вкладу (депозиту) №006-18515-190215, передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання їй, як окремому кредитору, переваг (пільг) прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку, і в чому ці переваги (пільги) полягають, також не вказано, яке майно (кошти) нею отримано від банку, і що вона має повернути банку або відшкодувати його вартість, зважаючи на той факт, що вона є вкладником банку. Також в листі наголошено, що відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Відсутні посилання, яким чином укладений договір банківського вкладу (депозиту) порушує публічний порядок чи як він спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави, відповідно до вимог ст. 228 ЦК України.

Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати дійсним договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США № 006-18515-190215 від 19.02.2015 р. укладений з ПАТ «Дельта Банк».

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не зявився, заяв та клопотань не надавав.

Суд вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Встановлено, що 19 лютого 2015 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 006-18515-190215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США у /а.с.7/.

Предмет договору є сума вкладу у розмірі 1000,00 доларів США, який залучений на строк із моменту зарахування на рахунок та по 21 березня 2015 р. включно.

Платіжними дорученнями в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності № 46144912 від 19.02.2015 р., № 46217268 від 20.02.2015 р., № 46217099 від 20.02.2015 р. підтверджує зарахування вкладу у розмірі 3 000,00 доларів США на рахунок, згідно укладеного договору /а.с.8,9,10/.

Згідно наданих доказів, судом встановлено, що у листопаді, грудні 2014 р., та в січні, лютому 2015 р. на офіційному сайті ПАТ «Дельта Банк» розміщувалися оголошення про акцію з розміщення строкових вкладів серії «Найкращий від Миколая», та отримувати щомісячно 25 % річних у гривні, 11 % річних у доларах США та 10 % річних в Євро при розміщенні коштів на строк 90, 180 або 370 днів /а.с.14,15,16,17/.

Позивачем отримано лист № 8821/1993 від 23.09.2015 р., згідно якого договір банківського вкладу (депозиту) № 006-18515-190215 від 19.02.2015 р., укладений між АТ «Дельта Банк» та ним, згідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визнано нікчемним /а.с.11/.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам

цивільного законодавства, а також інтересам держави, суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним,якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Таким чином правочини, які порушують публічний порядок є нікчемними, і в той же час такі правочини можуть бути визнані судом недійсними.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Обставини вчинення правочинів з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства або порушення публічного порядку може бути встановлена впорядку кримінального судочинства, оскільки вказані дії становлять склад злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності умислу у сторін правочинів або однієї із сторін в намірі порушити публічний порядок.

Особливості застосування наслідків нікчемності правочину визначені Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 215 ЦК України у випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Цивільним кодексом України не передбачено можливості визнання судом дійсним правочину, який є нікчемним в силу ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проте у такому випадку висновок про визнання судом нікчемності правочину є правовою оцінкою, яка має бути викладена у мотивувальній частині судового рішення.

Позивач у позовній заяві вказав, що договір банківського вкладу, укладений із АТ «Дельта Банк», був визнаний нікчемним з підстав передбачених ч. 3 ст. 38 зазначеного Закону, а саме: банк

до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (пункти 2 та 7 ч. 3 вказаної статті).

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин положень п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки, як встановив суд, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що факт укладення договору призвів до надання переваг або пільг позивачу перед іншими клієнтами банку.

Сам по собі факт укладення вказаного договору не свідчить про надання переваг або пільг позивачу перед іншими клієнтами банку. Умови укладеного договору не передбачає переваги для ОСОБА_1 порівняно з іншими особами. Доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано.

Крім цього, позивач не є кредитором банку, а є вкладником, що має право на відшкодування свого вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Тобто дійсність правочину презюмується.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що в ході розгляду даної цивільної справи відповідач не надав доказів на підтвердження наявності будь - яких підстав недійсності (нікчемності) укладеного між сторонами договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США № 006-18515-190215 від 19.02.2015 року, у тому числі передбачених п.7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Оскільки на день подання позовної заяви, позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору дійсним, задовольнити.

Визнати дійсним договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США № 006-18515-190215 від 19.02.2015 р., укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський райсуд м. Суми.

Суддя: А.М. Алфьоров