справа № 2/489/936/15
02 березня 2015 року м.Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.
при секретарі Коденко К.В.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа біржа нерухомості «Эдвайс-Консульт» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним
У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.
У обґрунтування вимог вказав, що 30.10.2001 з відповідачами уклав біржовий договір купівлі-продажу, згідно якого останні продали йому квартиру АДРЕСА_1. На теперішній час виникла необхідність розпорядитися квартирою, але не може цього зробити через відсутність нотаріального посвідчення договору.
У судовому засіданні позивач вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяву про розгляд справи за своєї відсутності та письмових заперечень проти позову до суду не надавали.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
30.10.2001 між ОСОБА_2, ОСОБА_3, з однієї сторони, та ОСОБА_1, з другої сторони, укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого останній придбав квартиру АДРЕСА_1.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Вказаний договір купівлі-продажу укладено 30.10.2001, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 88 ЦПК України в рівних частинах з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.
Керуючись статтями 10, 11, 14, 60, 62, 212-214, 224, 225, 228 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частинах на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя І.В. Коваленко
Повний текст заочного рішення
підписано 03.03.2015