Справа № 1506/3517/2012
Провадження № 6/496/7/15
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25.02.2015 року місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Бобуйка А.Д.,

при секретарі Гайдейчук К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить зняти арешт зі всього нерухомого майна, яке належить їй на праві власності.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з'явилась, але подала до суду заяву, якою на задоволенні заяви наполягала та просила розглянути заяву у її відсутність.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча повідомлялись про день розгляду заяви належним чином.

Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання недійсними довіреності, договорів купівлі-продажу та виселення.

02 серпня 2012 року ухвалою Біляївського районного суду Одеської області за заявою ОСОБА_2 було накладено арешт на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, площею 0,1930 га (в тому числі 0,0861 га під будівлями та дворами; 0,1069 га рілля), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1

07 грудня 2012 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання довіреності серії ВР № 75608 від 28 січня 2011 року, виданої ОСОБА_2, якою уповноважено ОСОБА_3 продати за ціною та на умовах за його власним розсудом житловий будинок з надвірними спорудами і відповідною земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровану в реєстрі за № 353, - з моменту її видачі відмовлено; в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладені 17 березня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчені приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 та зареєстровані в реєстрі за № 243 та відповідно № 247 - з моменту їх укладення відмовлено; в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_1 разом з усіма особами, що разом з нею проживають, з житлового будинку АДРЕСА_1 відмовлено.

22 лютого 2013 року ухвалою апеляційного суду Одеської області рішення Біляївського районного суду Одеської області від 07 грудня 2012 року залишено без змін.

Вказана ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення.

13 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Біляївського районного суду Одеської області з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить зняти арешт з житлового будинку з надвірними спорудами, та земельної ділянки, площею 0,1930 га (в тому числі 0,0861 га під будівлями та дворами; 0,1069 га рілля), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які належать їй на праві приватної власності.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2014 року заяву ОСОБА_1 було задоволено та знято арешт з зазначеного нерухомого майна.

19 січня 2015 року ОСОБА_1 вдруге звернулась до Біляївського районного суду Одеської області з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить зняти арешт зі всього нерухомого майна, яке належить їй на праві власності, при цьому посилається на витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 34328183 від 10.08.2012 року, де об'єктом обтяження вказано: «все нерухоме майно»; власник: «ОСОБА_1», підстава обтяження: «ухвала, 1506/3517/2012, 10.08.2012, Біляївський р-н суд Одеської області».

На запит суду Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України повідомила про те, що на час внесення інформації до реєстру, діяв порядок ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, який регламентувався Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 № 31/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.06.1999 за № 364/3657 (далі - Положення).

Так, відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборон та арештів на об'єкти нерухомого майна були заяви про реєстрацію (вилучення) обтяження об'єкта нерухомого майна, а отже у Реєстрі містяться усі відомості, що були вказані в заяві від 10.08.2012 року.

При цьому, Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України додатково повідомила на те, що ухвала № 1506/3517 від 10.08.2012 року Біляївського районного суду Одеської області разом з заявою на адресу Одеської філії не надходила.

Як вбачається з заяви про реєстрацію обтяження об'єктів нерухомого майна від 10.08.2012 року, в ній помилково зазначено об'єкт обтяження: «все нерухоме майно», та дата документа: «10.08.2012», хоча в дійсності арешт накладався 02 серпня 2012 року ухвалою Біляївського районного суду Одеської області за заявою ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, площею 0,1930 га (в тому числі 0,0861 га під будівлями та дворами; 0,1069 га рілля), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього може постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

На даний час вищевказана цивільна справа розглянута, а отже і відпали підстави для забезпечення позову, а оскільки, як вбачається з витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 37328183 від 10.08.2012 року, що об'єктом обтяження є все нерухоме майно, то саме в такому вигляді підлягає скасуванню обтяження.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Зняти арешт з всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1, АДРЕСА_1, відповідно до реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером: 12856065, контрольна сума: Г8996А86ВА.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області А.Д.Бобуйок