Справа № 748/454/15 Провадження № 22-ц/795/819/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Кухта В.О. Доповідач - Страшний М. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСтрашного М.М.,
суддів:Тагієва С.Р., Литвиненко І.В.,
при секретарі:Покладу Д.В.
за участю:позивача за первісним позовом ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Чернігівського районного суду від 18 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Чернігівського районного суду від 18 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 14500 грн. матеріальної шкоди та 2500 грн. моральної шкоди, а також 170 грн. судового збору. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_5 24 500 грн. на ремонт автомобіля, посилаючись на неправильне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права. Апелянт наполягає на тому, що позивач не здійснила повного контролю за коровою, що і призвело до ДТП. Відповідач не погоджується із тим, що корова померла внаслідок наїзду на неї, зазначаючи, що корова після ДТП була живою. Причини смерті корови не встановлена. Не погоджується апелянт також із визначеною судом ціною корови.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5. суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 як володілець джерела підвищеної небезпеки повинен відповідати за завдану шкоду. Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_7 суд виходив з того, що ОСОБА_5 не порушувала Правила дорожнього руху, діяльність з утримання корови не є джерелом підвищеної небезпеки, а тому відсутні підстави для відшкодування шкоди, пов'язаної з ремонтом автомобіля.

Апеляційний суд погоджується із даними висновками, оскільки судом першої інстанції обставини справи з'ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до положень статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 25 жовтня 2014 року, ОСОБА_7, керуючи автомобілем ГАЗ 3110, державний номер НОМЕР_1, в с. Киїнка Чернігівського району, здійснив наїзд на корову, яка належала на праві власності позивачу ОСОБА_5 Не заперечується сторонами і той факт, що корова померла.

Отже, в результаті дій ОСОБА_7 під час керування автомобілем, тобто під час використання джерела підвищеної небезпеки, майну ОСОБА_5 було завдано шкоду.

За таких обставин, суд першої інстанції з посиланням на відповідні норми закону, що регулюють спірні правовідносини, дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_5, і вірно визначив, що ОСОБА_7 повинен відшкодувати завдана шкоду незалежно від наявності своє вини.

Розмір матеріальної шкоди відповідачем ОСОБА_7 в належний спосіб, визначений ст. 60 ЦПК України, не спростований. Вартість корови була вірно визначена судом за середньою ціною на ринку продажу корів.

Вирішуючи питання про задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вірно зазначив в рішенні про те, що позивачу дійсно була завдана така шкода, яка полягала в душевних стражданнях через загибель корови, та обгрунтовано визначив розмір морального відшкодування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду від 18 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: