У х в а л а

іменем україни

11 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М.,

Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення суми страхового відшкодування, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «СК «Універсальна» про стягнення суми страхового відшкодування, посилаючись на те, що о 13.01.2014 р. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль марки « Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень.

Винним у вчинені ДТП визнаний ОСОБА_3

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ «СК «Універсальна».

Оскільки ОСОБА_3 винний у скоєнні ДТП, позивач звернувся до страховика із вимогою про відшкодування пов'язаних із ДТП страхових виплат.

ПАТ «СК «Універсальна» нарахувало та сплатило ОСОБА_4 20 828 грн. 26 коп.

Позивач вказував на висновок страховика, згідно з яким вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням зносу становить 42 159 грн 67 грн.

ОСОБА_4 просив позовні вимоги задовольнити, стягнувши невиплачену суму страхового відшкодування , пеню, інфляційні втрати та три відсотки річних.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2014 року, позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ПАТ «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_2 25 011 грн заборгованості по страховому відшкодуванню та пені, інфляційних втрат та три відсотки річних, а також 1 250 грн 11 коп. судового збору та 1 тис. грн витрат на правову допомогу.

У касаційній скарзі ПАТ «СК «Універсальна» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 988 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про страхування» визначено, що страховик зобов'язаний на умовах договору страхування при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ч. ст. 1188 ЦК України, цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків.

Згідно з п. 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка має тимчасовий реєстраційний талон, можуть передавати у своїй присутності керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також особі, яка навчається водінню транспортним засобом відповідно до вимог цих Правил. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій має право довіряти у встановленому порядку право користування і розпорядження приватним транспортним засобом іншій особі, яка має відповідне право на керування.

Статтею 992 ЦК України передбачено, якщо у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Отже, з урахуванням вищевказаних норм законів, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 жовтня 2014 року та ухвала апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2014 року ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» відхилити, рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

С.П. Штелик