Провадження № 2/344/5073/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з: ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль» (надалі «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі «Відповідач») про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованості у розмірі 6 860, 78 доларів США, (що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 150 924, 58 гривень) за Кредитним договором № 014/0002/74/54040 від 21.06.2006р., з яких 5 750,46 доларів США (що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 126 499,57 грн.) заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом-375,03 доларів США (що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 8 249, 97 грн); 520,23 доларів США (що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 11 444,11 грн.) заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 518,33 доларів США (що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 11 402, 31грн); 590, 09 доларів США (що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 12 980,90 грн.) розрахована пеня.

Представником Позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника (а.с. 33). Позовні вимоги представник Позивача підтримував в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому засіданні наявність в неї кредитної заборгованості перед Позивачем визнала, зазначила про те, що неналежне нею виконання кредитних зобовязань перед Позивачем в іноземній валюті (доларах США) обумовлене насамперед не її виною, а обєктивними та незалежними від неї обставинами, зокрема, відсутністю в неї доходів в іноземній валюті та недостатністю доходів в національній валюті України, що зумовлене тяжким фінансово-економічним станом в Україні, різким знеціненням національної валюти та здорожчанням долара США на валютному ринку.

Крім того, Відповідач в судовому засіданні просила зменшити розмір нарахованої їй пені, оскільки на її утриманні перебуває неповнолітня дитина.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з Кредитним договором №014/0002/74/54040 від 21 червня 2006 року (надалі «Кредитний договір») Акціонерний поштово-пенсійний банк «Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 Аваль») надало ОСОБА_2 кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 10 000, 00 доларів США (п. 1.1 Кредитого договору) строком до 20.06.2026 р. (п. 1.2 Кредитного договору), зі сплатою 12,00% річних (п.1.4 Кредитного договору).

Згідно з п. 6.5 Кредитного договору, кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання Позичальником умов Кредитного договору.

Відповідно до п.9.1 Кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями даного Договору, Позичальник сплачує Кредитору: разовий штраф за кожне фактичне порушення в розмірі 50,00 грн.; пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобовязань Кредитного договору.

Відповідно до п. 9.2 Кредитного договору, за кожне порушення умов п. 5.6. даного Договору, Позичальник додатково до компенсації витрат Кредитора на страхування сплачує останньому штраф в розмірі несплаченого страхового платежу.

Згідно п. 10.1 Кредитного договору спірні питання за даним Договором розглядаються згідно з чинним законодавством України.

Як підтверджується матеріалами справи та визнано Відповідачем, ОСОБА_3 в повному обсязі виконав зобовязання, визначені в Договорі №014/0002/74/54040 від 21 червня 2006 року про надання кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 10 000, 00 доларів США від 21 червня 2006 року, надавши Позичальнику ОСОБА_2 кредитні кошти, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №014/0002/74/54040 від 21.06.2006р. (а.с. 6-11).

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України.

Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України).

Згідно зі статтею 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначив представник Позивача в позовній заяві, незважаючи на взяті на себе за Договором зобов'язання, Відповідач не виконувала їх належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком загальної суми заборгованості по Кредитному договору №014/0002/74/54040 від 21.06.2006р. в іноземній валюті (а.с. 6-11).

Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за вищевказаним Кредитним договором Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за Кредитним договором належним чином, в повному обсязі та у встановлені строки.

Відтак, відповідно до розрахунку загальної суми заборгованості по Кредитному договору №014/0002/74/54040 від 21.06.2006 р.в іноземній валюті (а.с. 6-11) заборгованість Відповідача станом на час розгляду справи становить 6360,78 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 150 924,58 грн., з яких: 5 750,46 доларів США заборгованість за кредитом, 520,23 долари США заборгованість за відсотками, 590,09 доларів США пеня.

Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного Договором.

Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання ОСОБА_2 зобовязань за Кредитним договором №014/0002/74/54040 від 21.06.2006 р., Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з громадянки ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованості у розмірі 6 860, 78 доларів США, (що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на час звернення до суду становить 150 924,58 грн.).

Доказів на підтвердження того, що Розрахунок загальної суми заборгованості по Кредитному договору №014/0002/74/54040 від 21.06.2006р., в іноземній валюті є невірним чи необґрунтованим, Суду Відповідачем надано не було, а Судом таких обставин не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, Суд приходить до висновку про те, що позовна вимога про стягнення з Відповідача суми заборгованості за кредитним договором №014/0002/74/54040 від 21 червня 2006 року в розмірі 6270,69 доларів США (яка складається з: 5 750,46 доларів США заборгованість за кредитом, 520,23 долари США заборгованість за відсотками), що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 02.12.2015 року становить 149 493,25 грн., є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про стягнення пені в сумі 590,09 доларів США, Суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1,3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина 3 статті 551 ЦК України).

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в пункті 27 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року, положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

В судовому засіданні Відповідач просила зменшити розмір нарахованої Позивачем пені, посилаючись на те, що в неї однієї на утриманні перебуває двоє дітей, одна з яких є неповнолітньою.

Як зазначив Верховний Суд України в узагальненні «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин», «зазначене положення закону є правом, а не обовязком суду, однак, якщо наявні такі обставини, то вони мають ураховуватися судом у разі, якщо на це посилається боржник і просить зменшити розмір неустойки».

Крім того, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Враховуючи вищевикладене, та, зокрема те, що Відповідачем частково виконувалися зобовязання за Кредитним договором, зважаючи на наявність на її утриманні неповнолітньої дитини, Суд приходить до висновку про те, що належним способом прояву принципів добросовісності, справедливості та розумності у спірних правовідносинах, а також досягнення певного балансу прав та інтересів кредитора та боржника буде реалізація судом передбаченого частиною 3 статті 551 ЦК України права на зменшення розміру неустойки шляхом приведення її розміру у 590,09 доларів США до суми у 90,09 доларів США.

Відтак, проаналізувавши матеріали справи, положення Кредитного договору, враховуючи вимоги чинного законодавства України, Суд дійшов висновку про те, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за Кредитним договором №014/0002/74/54040 від 21 червня 2006 року є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 6360,78 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 02.12.2015 року становить 151 641,00 грн., з яких: 5 750,46 доларів США заборгованість за кредитом, 520,23 долари США заборгованість за відсотками, 90,09 доларів США пеня.

В задоволенні решти позовних вимог (в частині стаягнення пені в сіму 500,00 доларів США) слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі 2098,88 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 615, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, Суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Івано-Франківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0002/74/54040 від 21 червня 2006 року у розмірі 6360,78 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 02.12.2015 року становить 151 641,00 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Івано-Франківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2098,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Домбровська Г.В.