Ширяївський районний суд Одеської області
24.02.2015 Справа №: 518/2108/13-ц Провадження № 2/518/291/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Ширяївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Николайчука В.О.

при секретарі - Шевчук І.Б.

з участю прокурора - Тодорова В.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника служби у справах дітей - Доценко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ширяєве справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач посилається на те, що вона перебувала в зареєструваному шлюбі з відповідачем по справі і проживала з ним спільно до листопада 2011 року.

Від вказаного шлюбу у них є неповнолітній син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю спільних інтересів та різністю характерів, внаслідок чого, рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 09.08.2012 року шлюб між мною та відповідачем, - розірвано.

Цим же рішенням суду, сина - ОСОБА_5, залишено проживати з нею.

Крім цього, рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 19.03.2012 року, з відповідача - ОСОБА_3 стягнуто на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, як 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на місяць, починаючи з 24.01.2012 року по 01.10.2027 року, щомісячно, тобто до дня повноліття сина.

Незважаючи на вимоги Закону та всупереч вище вказаного рішення суду, відповідач по справі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, з сином не спілкується на протязі тривалого періоду часу. Не зважаючи на те, що ми проживаєм в сусідніх селах, сина не відвідує, участі у його вихованні не приймає та матеріально не підтримує., у зв'язку з чим просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та пояснили, що з часу розлучення та вирішення питання про стягнення аліментів з відповідача, останній жодного разу не відвідав сина, не дивлячись на те, що йому в цьому ніхто будь яких перепон не чинить, аліменти на утримання сина не сплачує. На даний час син відвідує дитячий садок і весь тягар на утримання сина, в тому числі оплата дитячого садка, придбання предметів одягу, харчів та при необхідності ліків, лежить на неї. Відповідач тільки одного разу перерахував 1000 гривень і то, тільки після пред'явлення виконавчого листа, у 2014 році, до виконання. З незрозумілої причини відповідач звернувся до органу опіки та піклування з питання надання йому часу спілкування з сином, але між ними не виникало ніяких спорів з цього питання ні до цього часу ні в даний час. Не дивлячись на те, що відповідне рішення було прийняте 29.01.2015 року, відповідач так і не відвідав сина по цей час та не надав матеріальної допомоги на його утримання.

Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що після розлучення тривалий час хворів (зі слів більше року), а тому не мав змоги провідувати сина та надавати йому матеріальну допомогу. Чому, в подальшому і до цього часу, не відвідував сина та не надавав кошти на його утримання пояснив тим, що побоюється, що син його не впізнає, а також боїться виникнення конфліктної ситуації з бувшим тестем. В задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Представник служби у справах дітей вважає, що відповідача потрібно заставити приймати участь у вихованні сина та надавати йому матеріальне утримання. Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав залишив на розсуд суду.

Прокурор підтримав позовні вимоги.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї га родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї, якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав"ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків з незалежних від неї причин.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, в тому числі письмові пояснення свідків - ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9 посвідчені секретарем Новоєлизаветівської сільської ради, приходить до висновку, що дійсно відповідач самоусунувся від прийняття участі у вихованні сина та в надані йому матеріального утримання, не надав суду доказів того, що він тривалий час хворів та того, що йому будь хто чинить перепони у відвідуванні сина на протязі з 29.12.2011 року і до цього часу, а тому керуючись інтересами дитини, з метою захисту прав дитини, приймаючи до уваги, що батько на протязі трьох років не відвідав сина жодного разу та на протязі зазначеного часу, тільки одного разу надав матеріальну допомогу на його утримання, а тому з врахуванням вище наведеного чинного законодавства, суд вважає за доцільне побавити відповідача батьківських прав.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 213, 215 ЦПК України ст. 164 п.2 СК України, ст. 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 14 Закону України "Про охорону дитинства", суд

ВИРІШИВ:

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ширяївський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя _____________