Справа № 216/5354/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2015 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Філатова К.Б.

за участю :

секретаря : Бондарєва Є.С.

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

осіб, що здійснюють правову

допомогу ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_6, третя особа Головне управління Державної міграційної служби Дніпропетровської області про визнання права на користування житловим приміщенням у квартирі, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що з відповідачкою ОСОБА_2 перебував у шлюбі з 1969 року. Від шлюбу вони мали двох дочок, в тому числі співвідповідачку ОСОБА_6 Працюючи на роботах зі шкодливими умовами праці, він мав можливість на пільгове отримання жилої площі і в 1979 році отримав квартиру АДРЕСА_1 на склад сім'ї: він, позивач, його дружина ОСОБА_2 і двох дочок, одна із яких - ОСОБА_6 є співвідповідачкою по цієї справі. У 1997 році шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 був розірваний. Після розірвання шлюбу він жив у своїй матері в АДРЕСА_2, але залишався зареєстрованим в квартирі. Відповідачка ОСОБА_2 зверталася до суду із позовам про визнання його таким, що втратив право на жилу площу, було винесено рішення, але він не знав, що його зняли з реєстрації в квартирі, оскільки в його паспорті залишилась ця реєстрація. Він також не знав, що відповідачі приватизували квартиру на себе. У 2007 році його відносини з відповідачкою ОСОБА_2 були відновлені, з нею вдруге був зареєстрований шлюб, він вселився в квартиру в якій згідно паспорту залишався зареєстрованим і живе в квартирі до цього часу. Зараз вони живуть в квартирі удвох, оскільки співвідповідачка - його дочка ОСОБА_6 живе за кордоном. Згодом його відносини з відповідачкою ОСОБА_6 погіршилися, вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням суду від 18.03.2014 року шлюб був розірваний. Відповідачка ОСОБА_6 чинить йому перешкоди у користуванні квартирою, не дає ключі, не пускає додому, виганяє його. Іншого житла в нього немає. Будинок у сілі, що належав його матері, зруйнований, жити в ньому неможливо. Просить визнати за собою право користуватися спірним житлом, а також зареєструвати його в ньому.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала, звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому вказала, що вона є власником спірної квартири, і вона одна, хто в ній зареєстрований. Позивач по первинному позову, він же відповідач по зустрічному живе в квартирі без реєстрації, не оплачує комунальні послуги та орендну плату за користування житлом. Проживаючі в квартирі без реєстрації та її на те згоди, позивач по первинному позову ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та бійки, чим перешкоджає їй користуватися належним їй житлом. Її дочка, яка є співвласником квартири, хоча і живе за кордоном та не зареєстрована в квартирі, також вважає, що ОСОБА_1 не має права на проживання в кватирі та підлягає виселенню. Просить виселити ОСОБА_1 із квартири без надання іншого житла.

В судовому засіданні кожна із сторін свої вимоги підтримала. ОСОБА_2 окремо наполягала на тому, що у ОСОБА_1 є будинок в сілі, де він може жити, на що ОСОБА_1 надав суду довідку про те, що будинок АДРЕСА_2 є напівзруйнованим (а.с. 57,69). ОСОБА_2 не заперечувала, що саме про цей будинок вона казала, коли стверджувала, що ОСОБА_1 є де жити.

Суд вважає, що первинний позов підлягає задоволенню, у зустрічному позові повинно відмовити за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 1969 року. Від шлюбу вони мали двох дочок. Працюючи на роботах зі шкодливими умовами праці, позивач мав можливість на пільгове отримання жилої площі і в 1979 році отримав квартиру АДРЕСА_1 на склад сім'ї: він, позивач, його дружина ОСОБА_2 і двох дочок, одна із яких - ОСОБА_6 є стороною по цієї справі. У 1997 році шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 жив у своїй матері в АДРЕСА_2, але залишався зареєстрованим в квартирі. Відповідачка ОСОБА_2 зверталася до суду із позовам про визнання його таким, що втратив право на жилу площу, і позов був задоволений, але в паспорті ОСОБА_1 залишилася прописка в спірній квартирі. У 2007 році відносини ОСОБА_1 з ОСОБА_2 були відновлені, вдруге був зареєстрований шлюб, ОСОБА_1 вселився в квартиру в якій згідно паспорту залишався зареєстрованим і живе в квартирі до цього часу. Зараз ОСОБА_1 і ОСОБА_9 живуть в квартирі удвох, оскільки співвласниця квартири ОСОБА_6 живе за кордоном. Рішенням суду від 18.03.2014 року шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був розірваний. ОСОБА_1 продовжує жити в спірній квартирі, оскільки іншого житла в нього немає. Будинок у сілі, що належав матері ОСОБА_1, зруйнований, жити в ньому неможливо.

Вказані обставини не заперечуються сторонами, крім того підтверджуються:

-Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 25 жовтня 2001 року, із якого вбачається, що спірна трикімнатна квартира була видана саме ОСОБА_1, який був відповідальним квартиронаймачем. Цим рішенням його було таким,що втратив право користування квартирою (а.с. 7);

-Свідоцтвом про право власності на житло, із якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 отримала право власності на спірну квартиру 21 квітня 2004 року, тобто після визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право на користування житлом (а.с. 23);

-Рішенням суду від 18 березня 2014 року, із якого вбачається, що13 липня 2007 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вдруге був зареєстрований шлюб, після чого вони разом проживали у спірній квартирі (а.с. 8);

-Довідками сільської ради, згідно з яким будинок, що належав матері ОСОБА_9 не придатний до проживання, напівзруйнований (а.с. 57, 69);

-Паспортом ОСОБА_9, в якому зберігається відмітка про його реєстрацію в спірній квартирі, а також відсутня реєстрація в будь-якому іншому місці (а.с. 4).

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири). Які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням застосовуються правила, передбачені ст. 162 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартиру плату і плату за комунальні послуги.

В судовому засіданні відповідачка, вона ж позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 не заперечувала, що ОСОБА_1 давав їй гроші, але стверджувала, що ці гроші давалися не як сплата за житло, а для інших цілей.

Із довідок ЖЕО №20 вбачається, що в спірній квартирі зареєстрованою значи ця лише одна людина - ОСОБА_2, тобто при нарахуванні квартирної плати ОСОБА_1 не враховувався взагалі і його проживання в спірній квартирі не впливало на розмір квартирної плати (а.с. 67).

Пояснення ОСОБА_2 в суді про те, що ОСОБА_1 застосовував до неї насильство спростовується постановою від 17 січня 2014 року, із якого вбачається, що ОСОБА_2 зверталася до правоохоронних органів у зв'язку із побиттям її, яке вчинив ОСОБА_1, але без пояснень причин та зняття побоїв, від обвинувачення відмовилася, у зв'язку із чим справу було закрито (а.с. 41).

Суд вважає, що позбавлення житла людини, яка важкою працею це житло заробила, позбавлення цієї людини без житла без можливості отримання іншого житла не відповідає загальним засадам цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 212, 218 ЦПК України, ст. ст. 3, 405 ЦК України,ст. ст. 64, 156 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Зареєструвати ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1.

У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рога протягом 10 днів.

Головуючий суддя Філатов К.Б.