АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/416/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПальонного В. С.
суддівЄльцова В. О. , Карпенко О. В.
при секретаряхВосколович Ж.В., Посипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

29 вересня 2014 року ОСОБА_8 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення аліментів.

Позов обґрунтовувала тим, що з 8 листопада 2010 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2.

На даний час відповідач відбуває покарання за вчинення злочину у Старобабанівській виправній колонії №92 управління державної пенітенціарної служби України в Черкаській області, добровільно допомоги на утримання дітей не надає.

Посилаючись на положення статті 180 Сімейного кодексу України, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення повноліття старшою дочкою.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дітей ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини усіх його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 29 вересня 2013 року. Вирішено питання про судовий збір.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7, який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_8, яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Правова природа аліментів у розумінні глави 15 СК України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.

Звернувшись з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з відповідача ОСОБА_7, позивачка посилалась на те, що відповідач відбуває покарання за вчинення злочину у Старобабанівській виправній колонії №92 управління державної пенітенціарної служби України в Черкаській області, а діти проживають з нею та перебувають на її утриманні.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження проживання дітей з нею та перебування їх на її утриманні позивачка надала довідку КП «Придніпровська СУБ», згідно якої вона та її неповнолітні діти ОСОБА_10 і ОСОБА_9 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1, власником якої є баба позивачки ОСОБА_11

Суд зазначені обставини належним чином не перевірив і при ухваленні рішення виходив з того, що неповнолітні ОСОБА_10 і ОСОБА_9 проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні.

В той же час, заперечуючи перебування дітей на утриманні позивачки, апелянт ОСОБА_7 посилається на розписку ОСОБА_11, згідно якої діти фактично перебувають на утриманні останньої, а позивачка взагалі відсутня за місцем реєстрації, та виписку з медичної карти ОСОБА_10, яка в супроводі працівників міліції 21 травня 2014 року була доставлена на лікування до Черкаської міської дитячої лікарні.

Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 апеляційним судом перевірені обставини, на які посилався апелянт.

В результаті апеляційним судом встановлено, що сім'я позивачки, як неблагополучна, перебуває на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Черкаської міської ради в зв'язку з аморальною поведінкою матері ОСОБА_8, яка вихованням дітей не займається і переклала цей обов'язок на бабу ОСОБА_11, а 12 березня 2015 року неповнолітні ОСОБА_10 і ОСОБА_9, як покинуті матір'ю, доставлені відповідно ОСОБА_10 до Черкаської міської дитячої лікарні, а ОСОБА_9 - до комунального закладу Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що ті обставини, на які позивачка посилалася на підтвердження своїх вимог, зокрема, проживання з нею неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та перебування цих дітей на її утриманні не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :