АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у суді першої інстанції: Марфіна Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.

при секретарі - Крічфалуши С.С.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ЗайцеваМихайла Михайловича - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрій Миколайович, Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року позов задоволено.

Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрієм Миколайовичем 18.06.2015 року, зареєстрований в реєстрі за №820, про звернення стягнення на транспортний засіб марки - VOLKSWAGEN, модель - POLO, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2, рік випуску - 2011, колір - СІРИЙ, реєстраційний номер - НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, для задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» у розмірі 198290,01 грн. - визнано таким, що не підлягає виконанню.

Вирішене питання щодо судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ»подав апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином., про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність особи, яка не з'явилася.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у липні 2015 року позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 14.07.2015 року позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. 18.06.2015 року вчинено виконавчий напис за договором застави транспортного засобу №50002171 від 21 жовтня 2011 року про стягнення із позивача грошових коштів у розмірі 198290,01 гривень - сума боргу за кредитним договором №50002171 від 18.10.2011 року на користь ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» . Виконавчий напис зареєстровано у реєстрі за №820. Вищевказаним виконавчим написом приватний нотаріус запропонував відповідачу як стягувачу, задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна (транспортного засобу: марка VOLKSWAGEN, модель POLO, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, рік випуску - 2011, колір - сірий, реєстраційний номер - НОМЕР_1), що належить позивачу - ОСОБА_4 на праві власності.

Виконавчий напис подано до виконання до відділу ДВС Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, про що позивачу стало відомо 14.07.2015 безпосередньо у ВДВС під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Вважає, що вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону «Про нотаріат» про безспірність заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, процентів за користування кредитом та штрафних санкцій у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача, як позичальника та не відповідає дійсній сумі заборгованості.

Позивач вважає, що сума невиконаних зобов'язань вказана у виконавчому написі не може складати 198290,01 гривень, оскільки у зв'язку з значним частковим погашенням боргу перед відповідачем є істотно меншою.

Крім того, відповідач мав поінформувати позивача про розмір заборгованості до моменту вчинення виконавчого напису і в разі відсутності заперечень з її сторони стосовно розміру заборгованості, зазначена сума набула би статусу безспірної.

Зазначає, що у тексті виконавчого напису приватним нотаріусом Хижняком А.М. не вказано жодного документа підтверджуючого суму безспірної заборгованості, документів підтверджуючих факт настання кінцевого терміну виконання зобов'язань чи факт прострочення виконання зобов'язання забезпеченого заставою. В порушення ст. ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат», розділу 1 Постанови №1172 від 29.06.99 р. нотаріус допустив вчинення виконавчих написів за наявності у боржника спору з кредитором стосовно суми боргу за тілом кредиту, процентами за користування та штрафними санкціями, який виник на підставі кредитного договору, при цьому нотаріус не взяв до уваги, що за умовами кредитного договору строк виконання зобов'язань не настав, про що прямо прописано в договорі застави та додатковій угоді до нього.

Враховуючи вищевикладене позивач просила визнати виконавчий напис від 18 червня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за №820, виданий приватним нотаріусом КМНО ХижнякомА.М. про стягнення із позивача на користь відповідача грошових коштів у розмірі 198290,00 гривень за кредитним договором №50002171 від 18.10.2011 таким, що не підлягає виконанню, а також відшкодувати за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати.

Судом встановлено, що 18.10.2011 року між ОСОБА_4 іТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» був укладений кредитний договір №50002171 за яким відповідач надав позичальнику кредит у сумі 133175,64 грн. (еквівалент суми кредиту 16615,80 доларів США) зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% строком на 60 місяців для придбання автомобіля марки - VOLKSWAGEN, модель - POLO, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2, рік випуску - 2011 (а.с. 20-24).

У договорі було зазначено фактичне місце проживання ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 та її зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 (а.с. 20).

Додатковою угодою до кредитного договору №50002171 від 18.10.2011 року сторони змінили строк кредитування до 84 місяців та встановили новий графік погашення кредиту. При цьому, адресою позивача зазначено - АДРЕСА_2 (а.с. 25).

У забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за договором кредиту, 21.10.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір застави транспортного засобу №50002171, предметом якого став автомобіль марки - VOLKSWAGEN, модель - POLO, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2, рік випуску - 2011, колір - СІРИЙ, реєстраційний номер - НОМЕР_1, що належить на праві власності позивачу (а.с. 13-18).

Згідно положень п.п. 4.1., 7.3. договору застави, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена протягом 10 робочих днів з дня направлення заставодержателем відповідного повідомлення, звернути стягнення на предмет застави. Будь-які повідомлення та вимоги, передбачені договором, повинні бути надіслані у письмовій формі рекомендованим поштовим відправленням на адресу сторони, вказану у цьому договорі (або іншу адресу, про яку сторони домовились у письмовій формі).

У даному договорі єдиною адресою позивача зазначено - АДРЕСА_2.

25.07.2014 року сторони уклали додаткову угоду до договору застави транспортного засобу №50002171 якою виклали у новій редакції, зокрема, положення договору щодо строку кредитування, в якій також адресою позивача значиться АДРЕСА_2. (а.с. 19).

Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.06.2015 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. з заявою про вчинення виконавчого напису (а.с. 44).

На підставі вказаної заяви та наданих відповідачем документів, 18.06.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на транспортний засіб марки - VOLKSWAGEN, модель - POLO, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2, рік випуску - 2011, колір - СІРИЙ, реєстраційний номер - НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, для задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» у розмірі 198290,01 грн. (а.с. 43).

Відповідно до положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктами 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.04.2015 року відповідач направив позивачу вимогу про погашення заборгованості за договором кредиту із попередженням про звернення стягнення на заставлений автомобіль у разі не виконання вимог кредитодавця. Вимога направлена позивачу за адресою: АДРЕСА_1, просив (а.с. 67, 104-105).

З конверту вбачається, що поштове відправлення на ім'я ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 від ТОВ «Проше Мобіліті» повернулось з відміткою поштового відділення «за зазначеною адресою не проживає» (а.с. 68, 106-107).

При цьому, у договорі застави, додатковій угоді до нього, а також у додаткових угодах до кредитного договору міститься адреса позичальника - АДРЕСА_2 (а.с. 156-159).

Як вбачається з матеріалів справи, після внесення змін до договору кредиту, кредитодавець вів листування з позивачкою, саме за адресою: АДРЕСА_2, проте, вимогу про дострокове повернення кредиту направив за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 117-125, 154, 164).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявність спірності у даному випадку обумовлена недотриманням порядку повідомлення боржника про усунення порушень основного зобов'язання із застереженням про звернення стягнення на заставлене майно.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не взято до уваги, що позивачем не спростовується наявність заборгованості за кредитним договором та не надається інший розрахунок заборгованості, що автомобіль є заставним майном за договором застави на виконання умов кредитного договору, оскільки при задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було перевірено, чи повідомлявся боржник належним чином про усунення порушень основного зобов'язання із застереженням про звернення стягнення на заставлене майно. Судом першої інстанції встановлено, що в інших питаннях, зокрема, щодо вчинення виконавчого напису на підставі необхідного переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, нотаріус діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Також колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що відповідач вжив заходів щодо належного повідомлення боржника до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань, боржник не виконав свого зобов'язання погасити заборгованість та не оскаржив виставлену вимогу в судовому порядку, тому вважав заборгованість безспірною, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачу була направлена відповідна вимога, але вона її не отримала, вимога повернулася із позначкою поштового відділення, що адресат за вказаною адресою не проживає. Повідомлення за адресою реєстрації ОСОБА_4 відповідачем не направлялася.

Відповідно до п. 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172.

Пунктом 1 зазначеного Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Згідно з п. 92 та 99 Правил надання послуг поштового зв'язку рекомендовані листи підлягають доставці додому. Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомлений про порушення зобов'язань по кредитному договору та про зобов'язання достроково погасити заборгованість в тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудової вимоги, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що приватним нотаріусом не було відповідно до вищезазначених норм матеріального права перевірено безспірність заборгованості при вчиненні спірного виконавчого напису, а відповідачем не надано належних доказів направлення на адресу боржника вимоги про усунення порушень основного зобов'язання із застереженням про звернення стягнення на заставлене майно, оскільки конверт повернувся з відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Зайцева Михайла Михайловича - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді