Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 317/2368/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Нікітін В.В.
Номер провадження 22-ц/778/6265/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

ОСОБА_2

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користування майном,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користування майном.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що вона є власником ? частки квартири № 3 в житловому будинку № 11 по вулиці Центральній в с. Лисогірка Запорізького району Запорізької області.

Інші ? частини вказаної квартири належать на праві приватної власності в рівних частках (по ? частки на кожну особу): ОСОБА_3 відповідачу у справі; ОСОБА_5, яка померла 01.03.2013 року та ОСОБА_6, який помер 18.07.1995 року.

Відповідач проживає у вказаній квартирі та здійснює перешкоди їй у користуванні своєю часткою, не пускаючи її до приміщення квартири та замінивши замки на дверях.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила усунути їй перешкоди в користуванні квартирою № 3 в житловому будинку № 11 по вулиці Центральній в с. Лисогірка Запорізького району Запорізької області шляхом вселення.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Усунуто ОСОБА_4 перешкоди в користуванні належною їй на праві власності ? частиною квартири № 3 в житловому будинку № 11 по вулиці Центральній в с. Лисогірка Запорізького району Запорізької області шляхом вселення її в зазначену квартиру.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки судом першої інстанції не вірно встановлено фактичні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07 березня 1994 року ? частка спірної квартири належить ОСОБА_3 Також, 5/12 часток квартири належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про право на спадщину від 08.10.2015 року, виданих державним нотаріусом Запорізької районної нотаріальної контори за реєстровими номерами 1503 та 1505. Тобто, ОСОБА_3 є власником 2/3 частини спірної квартири, що значно перевищує частку позивача. Крім того, ОСОБА_4 не дбає про житло та не бере участі у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна та позивачем не доведено факт перешкоджання відповідачем користування спірною квартирою.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що власником 1/4 частки квартири № 3 житловому будинку № 11 по вулиці Центральній в с. Лисогірка Запорізького району Запорізької області є позивач - ОСОБА_4. Вказана обставина підтверджена копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК № 756344 від 23.07.2015 року, оригінал якого оглянутий судом та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕКА № 800244 (а.с. 6).

Власником 5/12 частки спірної квартири є відповідач ОСОБА_3, як це вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕТ № 799241 (а.с. 40).

Задовольняючи позовОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що власнику належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд, а оскільки ОСОБА_3 здійснює перешкоди ОСОБА_4, яка є власником ? частки квартири не пускаючи її до неї, усунув перешкоди в користуванні власністю шляхом вселення ОСОБА_4 в квартиру № 3 в житловому будинку № 11 по вулиці Центральній в с. Лисогірка Запорізького району Запорізької області .

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та обєктивно зясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

При вирішенні спору судом першої інстанції правильно застосовані норми ст.317,319,321 ЦК України, якими передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 має у власності 2/3 частин квартири № 3 в житловому будинку № 11 по вулиці Центральній в с. Лисогірка Запорізького району Запорізької області, а ОСОБА_4 ? частку цієї квартири.

Незважаючи на те, що частка ОСОБА_4 менша від частки ОСОБА_3, відповідно зазначених вище норм цивільного законодавства, вона має право на володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, а тому ніхто не має права здійснювати їй в цьому перешкоди. Право власності є непорушним.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_4 не приймає участі у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна не є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 про усунення їй перешкод в користуванні своєю власністю. Встановлення порядку користування житлом та його утримання можливе в іншому судовому процесі за відсутності такої згоди між співвласниками.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: