У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 6 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від

20 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання ухвали про визнання мирової угоди.

В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 23 травня 2012 року за наслідками розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна була затверджена мирова угода, проте ОСОБА_3 зобов'язання за даною мировою угодою не виконує, у зв'язку із чим на підставі ухвали від 23 травня 2012 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 25 грудня 2014 року було видано виконавчий лист, який згодом було пред'явлено до Ленінського ВДВС ДМУЮ. Постановою державного виконавця віл 4 лютого 2015 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі відсутні заходи примусового виконання рішення відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження». Тому просила змінити спосіб виконання мирової угоди, визнаної ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2012 року, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації в сумі 17 000 дол. США, що еквівалентно 135 830 грн, з добровільного на примусовий.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 6 липня

2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року, в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня

2015 року по справі № 2-2444/11 за номером провадження № 22-ц/774/8012/15 про скасування ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2012 року скасовано та апеляційне провадження в цій частині закрито.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Крім цього, ОСОБА_2 звернулася з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Враховуючи те, що підстави пропущення строку на касаційне оскарження судових рішень є поважними, зазначене клопотання підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із того, що заявник посилався лише на невиконання відповідачем вимог цієї ухвали, проте інших доказів на підтвердження утруднення виконання цієї ухвали та винятковості обставин заявником надано не було.

Так, враховуючи положення статті 373 ЦПК України, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання ухвали про визнання мирової угоди від 23 травня 2012 року.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Разом із тим суд звертає увагу заявника, що у разі невиконання однією зі сторін зобов'язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні указаного позову.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від

6 липня 2015 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від

20 жовтня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 6 липня 2015 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 6 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна