overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
СУДОВИЙ НАКАЗ
у справі 161/3499/15-ц Номер провадження: 2-н/161/361/15
(Перший/Другий примірник)
12 березня 2015 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд в особі судді Кирилюк В.Ф., розглянувши заяву стягувача - державного комунального підприємства "Луцьктепло" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню з боржника - ОСОБА_1,-
В С Т А Н О В И Л А :
На підставі положень ст.ст. 526, 530, 629, 631 ЦК України, ст.ст. 66-68 ЖК України, вимоги заявника підлягають до задоволення. Зокрема, на користь стягувача слід стягнути з боржника - 483,76 грн. (чотириста вісімдесят три грн. 76 коп.) заборгованості за надані послуги по теплопостачанню, інфляційні нарахування в сумі 99,17 грн.(дев'яносто дев'ять грн. 17 коп.), три відсотки річних в розмірі 23,56 грн. (двадцять три грн.56 коп.), а також стягнути сплачений стягувачем судовий збір в розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.
У зв'язку з викладеним, керуючись ст.ст. 102-104 ЦПК України,-
2. Невідкладно надіслати боржнику копію цього наказу, копію заяви стягувача з копіями доданих до неї документів рекомендованим листом із повідомленням.
3. Роз'яснити боржнику, що він має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом 10 (десяти) днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
У разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Наказ може бути пред'явлений до виконання на протязі одного року з дня набрання
Законної сили наказ набрав "___" __________ 20___ р.
Дата видачі судового наказу стягувачеві "___" ___________ 20__ р.
Строк зберігання судового наказу __________ роки.
Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк
Справа №168/150/15-ц
Пр.№2/168/63/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2015року Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючої- судді Кошелюк Л. О.

при секретарі - Сулеві Н.С.,

за участю: позивача -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка справу за позовом ОСОБА_2 до Смідинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач покликається на те, що після смерті матері, ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилася спадщина на спадкове майно у АДРЕСА_1. Покійна заповіла 11.02.2002 року усе майно позивачеві.

Позивач спадщину прийняв шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса та постійного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини.

Через відсутність у покійної правовстановлюючих документів на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Просить визнати за ним право власності на будинковолодіння у порядку спадкування.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав з наведених підстав. Пояснив, що батька не було, а він - єдиний син.

Відповідач у судове засідання не з"явився. Є письмова заява про розгляд справи у його відсутності. З позовом згідний .

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний.

У відповідності зі ст.ст. 1217, 1220, 1233, 1268 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи...

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такким, що прийняв спадщину.... .

З письмових доказів (копій: паспорта позивача і свідоцтва про його народження, свідоцтва про смерть спадкодавця ; довідки Смідинської сільської ради про склад сім"ї; технічної документації садиби; заповіту, який не змінений і не відмінений; постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії; повідомлення нотаріуса про звернення позивача за спадщиною ) судом з'ясовано таке.

У спадкодавця є єдиний син - позивач , який прийняв спадщину шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса та постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заповіт складений 11.02.2002 року покійною матір"ю у користь позивача. Спадкова садиба побудована нею у 1989 році. Негазифікована, є господарські споруди.

З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК України (2003 року) позивач набуває права власності на законних підставах.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-213 ЦПК України,ст.ст. 328, 1217, 1220, 1269 ЦКУ(2003 р.),

суд-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати право власності на будинок і господарські споруди (садибу) , що знаходяться у АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, (у порядку спадкування ).

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення, якщо протягом цього часу не поступить апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд .

Суддя: Л. О. Кошелюк
Справа №: 272/111/15-ц
Провадження № 2/272/159/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Палазюк В.М.

при секретарі - Поліщук Н.П.

за участю відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу суд ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою, укладений 23.07.1983 року у Яроповицькій сільській раді, Андрушівського району , Житомирської області. В позові зазначав, що в шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відносини з дружиною погіршилися через подружню зраду з її сторони. З 2008 року сторони проживають окремо, відповідач на території України з іншим чоловіком. Тому позивач вважає, що за таких обставин збереження їхнього шлюбу та примирення неможливе.

Позивач направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідачка в попередньому судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, пояснивши, що подружні стосунки дійсно припинені та вона з позивачем тривалий час проживають окремо. Вона погоджується з позивачем та вважає, що збереження шлюбу та примирення неможливе та розірвання шлюбу буде відповідати інтересам обох сторін.

Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Факт укладення шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Із пояснень відповідача в судовому засіданні вбачається, що сторони з 2008 року проживають окремо, відповідач фактично має іншу сім`ю та проживає на території України, тому збереження шлюбу неможливе.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, подальше спільне проживання подружжя і збереження сім"ї стали неможливими, а тому їхній шлюб необхідно розірвати.

Відповідачці при реєстрації розірвання шлюбу за її вибором залишити прізвище ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст. 110,112 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23. 07. 1983 року в Яроповицькій сільській раді, Андрушівського району, Житомирської області, актовий запис № 8 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

Відповідачці при реєстрації розірвання шлюбу за її вибором залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. а особами, які не були присутні в судовому засіданні, з часу отримання копії рішення.

Суддя:В. М. Палазюк
№ 317/3553/15-ц
№/п 2/317/1863/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Галянчука М.І.

при секретарі Гармаш А.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі з 15.09.2012 року, зареєстрованому Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 345, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія І-ЖС № 114727, виданого 15.09.2012 року.

Від сумісного життя мають дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія І-ЖС № 207302, виданого Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 01.09.200915.09.2012р., актовий запис № 352, яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою.

Шлюбні відносини між сторонами припинились з лютого 2015 року з причин різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя. Сторони з лютого 2015 року проживають окремо.

Спір про поділ майна відсутній.

В попереднє судове засідання сторони не з'явились, надали заяви в яких позивачка позов підтримує, просить суд його задовольнити та розірвати шлюб, від позовних вимог в частині стягнення з відповідача понесених нею судових витрат відмовилась в повному обсязі, а відповідач позов визнав, просив суд шлюб розірвати та розглядати справу за їх відсутності.

Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Так, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки є законні та обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню, оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини з лютого 2015 року, досягнути їхнього примирення не вдалося, отже, їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні,а користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтвердженні судові витрати.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 110, 130, 212-215 ЦПК України, ст.ст.105, 110, 112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 15.09.2012 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 345 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 повернути дошлюбне прізвище «Шелестенко».

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: М.І. Галянчук
провадження № 2/331/2146/2015
справа 331/8236/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Федченко І.М.

при секретарі Орманджи Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В своєму позові позивач зазначив що, позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем 30 липня 2011 року, який зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №579. Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини припинились три роки тому. Спору щодо спільного майна не має.

Позивач та відповідач надали до суду заяви , в яких просять суд розглядати справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач проти позовних вимог не заперечує.

Суд вивчивши позовну заяву, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяви сторін , приходить до наступного.

Відповідно до ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до суду одним з подружжя.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. На думку суду, сім'я сторін розпалася остаточно та збережена бути не може.

Керуючись ст. ст.105,110,112 СК України, ст.ст.10,11, 209, 214, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 30 липня 2011 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 579 --- розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути дошлюбне прізвище Сухомлінова.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб, тобто згідно ст.115 СК України.

Суддя: Федченко І.М.

03.12.2015
Справа №333/8531/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

08 грудня 2015 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Наумова І.Й., при вирішенні питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті гр.ОСОБА_2, Н.Ю., ІНФОРМАЦІЯ_1., яка померла 18.10.2015 року у м.Макіївка Донецької області та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 3 кв.11.

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, суд прийшов до висновку, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 119, 256 ЦПК України.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як розяснено в пункті 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Підпунктом 2 пункту 2 Наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014№246/7, № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Таким чином, заявник повинен зазначити, якими доказами підтверджується неможливість проведення реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану, який функціонує на підконтрольній українській владі території.

Крім того, заявником не зазначено в заяві, ким доводиться для нього особа, факт смерті якої просить суд встановити, доказів на підтвердження рідства, якщо воно є, до заяви не надано.

Також заявником не надано копії заяви відповідно до учасників процесу.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 121, 256, 258 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху і надати строк для усунення недоліків 5 (пять) днів з моменту отримання копії ухвали.

Розяснити заявнику, що у випадку не усунення ним недоліків у встановлений ухвалою суду строк, заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І.Й. Наумова
Унікальний номер справи 333/8003/15-ц
Номер провадження 2/333/3510/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 7 грудня 2015 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Фунжий О.А., при секретарі Лященко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 10 липня 2004 року між ним та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, про що зроблено актовий запис №252. За час шлюбу у них народилося двоє дітей син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 12 лютого 2011 року під час перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти подружжям придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_1. У звязку з тим, що між сторонами не досягнуто згоди у питанні поділу майна, набутого ними за час шлюбу, позивач звернувся до суду з вимогами здійснити поділ майна подружжя, визнати за ним право власності на ? частини квартири.

Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягаючи на задоволенні позову.

Відповідач, до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її присутності, проти задоволення позову не заперечує.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про шлюб сторони уклали шлюб 10 липня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя(а.с.9)

Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10-11)

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

В судовому засіданні встановлено, що сторони під час зареєстрованого шлюбу за спільні кошти придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка у відповідності зі ст. 60 СК України є спільною сумісної власністю подружжя.

Згідно зі ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У відповідності зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що є підставою для визнання за позивачем права власності на ? частину квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, право приватної власності на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А.Фунжий
Дата документу 09.12.2015
Справа № 320/9777/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Зимогляд В.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 150002,26 грн.

Крім того, позивач надав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти КП «Житломасив» ММР ЗО, код 32723194, що знаходяться на рахунку № 0001, в АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849, у розмірі 150002,26 грн.

Перевіривши заяву та матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач у своєму позові посилається на ризики, які начебто можуть виникнути під час виконання рішення суду, однак жодних доказів в підтвердження своїх пояснень ним не надано.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню по всій території України… Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Так, позивач просить накласти арешт на кошти КП «Житломасив» ММР ЗО, проте позивачем не надано доказів, що під час інциденту, про який йдеться в позові, автостоянка, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Казарцева, 19-а, дійсно належала КП «Житломасив» ММР ЗО. Суд критично ставиться до посилань позивача, який в якості доказу належності автостоянки КП «Житломасив» ММР ЗО, надає повідомлення Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області, оскільки зазначений правоохоронний орган не має повноважень підтвердження прав власності.

Крім того, накладення арешту на грошові кошти КП «Житломасив» ММР ЗО може порушити інтереси інших осіб.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, вважаю неможливим в якості забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти КП «Житломасив» ММР ЗО.

Керуючись ст. 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області, через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які не були присутні під час постановлення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Зимогляд