справа № 243/9243/15-ц
провадження № 2/243/4845/2015
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2015 року
Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Ільяшевич О.В.,
при секретареві Хміль О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Словянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Словянський керамічний комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів її виплати, -
09 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати, три відсотки річних від простроченої суми, та моральну шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що у період з 28 березня 1995 року по 24 вересня 2000 року працювала у ВАТ «Словянський керамічний комбінат», з 01 січня 1999 року підприємство припинило сплачувати заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі підприємства перед позивачем складає 733 грн. 43 коп. Оскільки підприємство не здійснило виплату по сьогоднішній день, вважає, що з відповідача на її корить необхідно стягнути вказану заборгованість по заробітній платі у розмірі 733 грн. 43 коп., компенсаційні з 24 вересня 2000 року по 01 грудня 2015 року у розмірі 1755 грн. 90 коп. У звязку з чим просила стягнути з відповідача на її користь вказані кошти.
Ухвалою суду від 13 листопада 2015 року, дану позовну заяву ОСОБА_1 до ВАТ «Словянський керамічний комбінат» в частині вимог про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та про стягнення моральної шкоди позивачу було повернуто, в іншій частині вимог відкрито.
Слід зазначити, що при вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі, судом не було порушено правил визначення юрисдикції щодо вирішення вказаної цивільної справи.
Так, правова позиція викладена в ухвалі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року зазначає, що справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року не впливають на визначення юрисдикції справ про стягнення з боржника зарплати і їх слід розглядати в порядку цивільного судочинства.
Аналогічну думку містить інформаційний лист судової палати у цивільних справах ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, про визначення юрисдикції спору про стягнення заробітної плати у разі банкрутства боржника від 07 травня 2013 року №709/0/4-13, у якому зазначено, що справи про банкрутство боржника порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року, не впливають на визначення юрисдикції справ про стягнення з боржника зарплати і їх слід розглядати в порядку цивільного судочинства.
З матеріалів справи вбачається, що ліквідаційну процедуру у справі про банкрутство №33/41Б ВАТ «Словянський керамічний комбінат» було відкрито постановою Господарського суду Донецької області від 25 грудня 2008 року ( повідомлення арбітражного керуючого ОСОБА_2 а.с. 4).
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримує, з підстав наведених в ній, просить її задовольнити, проти вирішення позову у заочному порядку не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Стосовно позовних вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі суд виходить з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що у відповідності із записами в трудовій книжці ОСОБА_1 працювала у ВАТ «Словянський керамічний комбінат», у період з 28 березня 1995 року по 24 вересня 2000 року(а.с.3).
Згідно із довідкою № 15-04/33/41Б від 15 квітня 2015 року, у підприємства ВАТ «Словянський керамічний комбінат», існує заборгованість по заробітній платі перед позивачем ОСОБА_1 у розмірі 733 грн 43 коп. (а.с. 4 з. б.).
У відповідності до витягу з ЄДРЮО, ліквідаційна процедура щодо підприємства відкрита, (рішення від 25 грудня 2008 року, 28 січня 2009 року), однак даних про припинення підприємства немає(а.с.18-19).
Частиною 1 ст. 116 КЗпП України, передбачається, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
З огляду на викладене, враховуючи наведені дані та визнання відповідачем суми заборгованості по заробітній платі, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 733 грн. 43 коп., оскільки саме ця сума була зазначена відповідачем у Довідці № 15-04/33/41Б від 15 квітня 2015 року. Суд приймає до уваги вказану довідку щодо розміру заборгованості по заробітній платі, оскільки в ній прямо вказана сума, яка підлягає до сплати позивачу.
Стосовно позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати,суд виходить з наступного.
За змістом вимог ст. 34 ЗУ «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Стаття 34 введена в дію з 1 січня 1997 року згідно з Постановою ВР N 49/96-ВР від 20 лютого 1996 року.
За приписами вказаної Постанови зобовязано Кабінет Міністрів України:
- до 1 травня 1996 року з метою введення в дію статті 34 Закону України "Про оплату праці" розробити і затвердити положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати з вини власника
або уповноваженого ним органу (особи), внести пропозиції щодо посилення відповідальності посадових осіб, винних у несвоєчасній виплаті заробітної плати.
Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. N 1427.
З огляду на викладене, враховуючи той факт, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що заборгованість по заробітній платі виникла станом на квітень 1998 року, спірні правовідносини в частині стягнення компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати регулюються сам цим Положенням, а не Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», за приписами ст.. 2, якого, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом, а за змістом ст. 8 вказаного закону, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2001 року.
У відповідності до п.2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (далі - компенсація)
провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги (далі - споживчі ціни) за цей період зріс більш як на один відсоток. За змістом п.3.Положення, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1.
При цьому п.7 вказаного Положення передбачено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) у виплаті компенсації може бути оскаржена працівником або уповноваженим на представництво трудовим колективом органом у судовому порядку.
Позивачем не надано доказів на підтвердження виплати їй заборгованості та даних про відмову власника або уповноваженого ним органу у виплаті компенсації. Крім того, в матеріалах справи відсутні данні про розмір заборгованості заробітної плати, після утримання податків і платежів, по місяцях за які вона утворилась Будь-яких доказів того, що така компенсація не була нарахована під час перебування в трудових відносинах із підприємством позивачем також не надано.
З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні вимог в частині стягнення компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, оскільки суд позбавлений можливості самостійно вирахувати розмір компенсації, в звязку із недоведеністю обставин, які повинні бути враховані при стягненні компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати.
З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні вимог в частині стягнення компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, оскільки суд позбавлений можливості самостійно вирахувати розмір компенсації, в звязку із недоведеністю обставин, які повинні бути враховані при стягненні компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати.
Відповіднодо ст. 11 ЦПК України, суд розглядає дану цивільну справу в межах заявлених вимог позивачем.
Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
У відповідності до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (далі Закон) (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яку подано фізичною особою, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-V111, мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року складає 1 218 грн. 00коп.
У відповідності до роз'яснень п. 36 постанови Пленуму ВССУ України № 10 від 17.10.2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).
Оскільки, згідно вимог Закону, ставка судового збору за вимоги майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487 грн. 20 коп.), то за подання даного позову судовий збір має складати саме 487 грн. 20 коп..
Суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 141 грн. 29 коп., що є пропорційним до задоволеної частини вимог, оскільки позов судом задоволено частково.
Так, 733 грн. 43 коп. Х 100% : (733 грн. 43 коп. + 1755 грн. 90 коп.) = 29%.
Таким чином, сума задоволеної частини вимог 733 грн. 43 коп. становить 29% від загальної суми заявлених вимог, а тому з розрахунку (487 грн. 20 коп. Х 29%:100% = 141 грн. 28 коп.), сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідача складає 141 грн. 28 коп. відповідно.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88,209, 212-215, 224-228, п.2 ч.1 367 ЦПК України, ст.ст. 116, 237-1 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», суд,-
В И Р І Ш И В :
В решті позову відмовити.
Рішення в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Словянський керамічний комбінат», місцезнаходження: вул. Карла Маркса, буд. 77, м. Словянськ, Донецької області, р/р 0296, у філії відділення ПІБ м. Словянська, МФО 334561, , судовий збір у розмірі 141 (сто сорок одна ) грн. 29 коп. у дохід держави.

До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення суду виготовлений 04 грудня 2015 року.

Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич