АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2602/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 О.С. на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_6 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що між позивачем та ОСОБА_6 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 від 09 червня 2008 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік згідно з графіком погашення кредиту із кінцевим терміном повернення до 08 червня 2015 року. Додатковою угодою № 1 сторони змінили схему погашення кредиту, а Додатковою угодою № 2 сторони змінили кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 08 червня 2016 року.

Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконував у зв'язку з чим станом на 26 лютого 2015 року має заборгованість у розмірі 5 500, 29 доларів США, яка складається з наступного: 5 413,04 доларів США заборгованість за простроченим кредитом, 87,25 доларів США заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом, 6 717, 30 грн. пені, з яких: 6 563,31 пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 153, 69 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

За таких обставин позивач просив достроково стягнути з ОСОБА_6Г суму боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом у розмірі 5 500,29 доларів США та пеню у розмірі 6 717,30 грн., а також судові витрати.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 року позовні ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_8, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, районний суд вважав, що банк має право вимагати від відповідача ОСОБА_6 дострокового повернення всієї суми кредиту та сплати нарахованих на момент звернення до суду процентів за користування ним.

При цьому, судом першої інстанції стягнуто суму заборгованості згідно наданих позивачем розрахунків

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що суд, відмовивши представнику відповідача у призначенні судово-бухгалтерської експертизи, порушив вимоги ст. 213 ЦПК України, оскільки сума богу перед позивачем істотно менша ніж зазначена у позовних вимогах, а для вирішення питання про дійсну суму боргу, що має бути підтверджена документально, необхідно призначити експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров'я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Таким чином, у даному випадку у апеляційного суду відсутні підстави для обов'язкового призначення експертизи.

Крім того, як вбачається з вимог п. 6 ст. 147 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За вказаних обставин у суду відсутні підстави для задоволення клопотання представника відповідача про призначення судово-бухгалтерської експертизи.

Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та у встановлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась.

Звертаючись до суду із позовом, ПАТ «УкрСиббанк» вказав, що ОСОБА_6 свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по кредитному договору не виконав у зв'язку із чим за останнім рахується заборгованість по кредиту, процентів за його користування та пені за прострочення виконання зобов'язань.

Обгрунтовуючи свої вимоги щодо розміру грошових коштів, позивачем до суду надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 000 від 09 червня 2008 року (до реструктуризації) (а.с. 18-20) та за кредитним договором № 001 від 03 лютого 2009 року (а.с. 20-31).

Пунктами 1.2.2, 1.3.1 та 4.1 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 09 червня 2008 року (із врахуванням укладених додаткових угод) сторони погодили, обов'язок позичальника по поверненню тіла кредиту згідно встановленого графіку, сплати нарахованих відсотків за користування залежно від залишку заборгованості за кредитом, а також нарахування пені за порушення встановлених термінів повернення кредиту та відсотків.

Слід зауважити, що у наданих позивачем розрахунках чітко прослідковуються дати сплати чергових платежів згідно погодженого графіка, дати та суми фактичного погашення, а також залишок заборгованості за тілом кредиту як станом на дату реструктуризації 13 713,91 доларів США (а.с. 19), так і станом на 26 лютого 2015 року 5 413,04 доларів США (а.с.23). Всього фактично погашено за тілом кредиту до 03 лютого 2009 року 1 287 доларів США, після 8 299,96 доларів США. Залишок заборгованості по тілу кредиту відповідає наведеному в розрахунку розмірі 5 413,04 доларів США.

Що стосується визначенню розміру відсотків за користування кредитними коштами, то із наданих позивачем розрахунків чітко прослідковується залишок кредитних коштів, що залишилися в користуванні позичальника, розмір відсотків та період за який вони нараховані, а також суму розмір їх фактичного погашення позичальником, в зв'язку із чим колегія суддів вважає належним доказом на підтвердження розміру заборгованості ОСОБА_6 за відсотками у розмірі 87, 25 доларів США.

До того ж, з наведених розрахунків вбачається обрахування позивачем нарахованих штрафних санкцій у межах річного строку за несвоєчасне повернення тіла кредиту 6 563,61 грн. - та пені за прострочення погашення відсотків за його користування 153,69 грн.(а.с. 31)

Оспорюючи вищевказаний розрахунок, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, позичальник своїх розрахунків чи будь-яких інших доказів в обгрунтування своїх заперечень не надав, не навів суду об'єктивних доказів, які б ставили під сумнів досліджені та враховані при стягненні заборгованості судом першої інстанції розрахунки.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, п. 1 ст. 308, ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 О.С. відхилити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :