ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7146/15-ц
Провадження № 2/362/2945/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.

при секретарі Даниленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 15 820,78 грн. та сплачений судовий збір.

Вказуючи на те, що починаючи з 03 серпня 2012 року і до досягнення донькою повноліття за рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2012 року з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки було стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку.

Оскільки відповідач рішення суду не виконує, в звязку із чим утворилася заборгованість зі сплати аліментів, позивач звернулася до суду із даним позовом, який просить задовольнити.

Позивач 30 листопада 2015 року подала до суду заяву про можливість слухання справи за її відсутності та підтримання заявлених вимог (а.с. 21).

Відповідач 30 листопада 2015 року подав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, заявлені позивачкою вимоги визнає (а.с. 22).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За вимогами ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2012 року у справі № 1008/4936/12, що набрало законної сили 21 вересня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, офіційно не працюючого, перебуваючого на стажуванні в ТОВ «Щит-К», аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 03 серпня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

28 серпня 2015 року ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 змінила своє прізвище на ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ОК № 186649 видане 28 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 8).

Згідно довідки розрахунку відділу ДВС Васильківського МРУЮ № 128/6 від 15 вересня 2015 року заборгованості по виконавчому листу № 2/1008/2031 виданому 10 вересня 2012 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, станом з 01 вересня 2014 року до 31 серпня 2015 року нараховано та не сплачено аліментів на суму 7 299 грн. 00 коп. (а.с. 10-11).

У відповідності до розрахунку пені, сума пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01 вересня 2014 року до 31 серпня 2015 року складає 15 820,78 грн. (а.с. 4).

Відповідно до ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. У разі спору розмір заборгованості визначається судом.

Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Визначаючи обсяг та межі відповідальності боржника при утворенні заборгованості, колегія суддів враховує, що відповідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права третіх осіб не порушує, то суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 15 820 грн. 78 коп. пені від суми не сплати аліментів

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 195, 196 СК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 15 820 грн. 78 коп. пені від суми не сплати аліментів та 487 грн. 20 коп. сплаченого судового збору, а всього 16 307 грн. 98 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко