Справа № 495/9517/14-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
13 січня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Матяш Т.Л.,
за участю секретаря - Іванової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород - Дністровського цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, -
Позивач звернувся до Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15 березня 2009 року між позивачем та ОСОБА_4, ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого, позивач надає ОСОБА_4 та ОСОБА_2 грошову суму 16 000,00 доларів США, а вона зобов'язується повернути вказану суму. В забезпечення своїх зобов'язань ОСОБА_4 передала у заставу нерухоме майно, а саме: гараж літ. «А», загальною площею 46,9 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачі свої зобов'язання за договором позики не виконують, тому позивач був змушений звернутися до суду.
Позивач у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином.
Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася про час, місце та дату судового засідання була сповіщена належним чином, про причину своєї неявки суд не сповістила.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 15.03.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та ОСОБА_3, був укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1, передав ОСОБА_4 та ОСОБА_2 позику у розмірі 16 000,00 доларів США.
Однак відповідачами був пропущений строк виконання зобов'язання.
Відповідно до договору, в якості забезпечення виконання зобов'язань позичальники передають у заставу нерухоме майно. а саме: гараж літ. «А», загальною площею 46,9 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Дане нерухоме майно належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності від 22.04.2009 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради від 16.04.2009 року за № 330.
Як вбачається зі свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1, ОСОБА_4 померла та ОСОБА_5 є спадкоємцем першої черги, тому права та обов'язки ОСОБА_4 переходять до ОСОБА_3
Відповідно до ст. ст. 611, 612 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги,, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з п.8 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язанням власника.
Відповідно до ч.2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, враховуючи те, що відповідачами було порушено зобов'язання, встановлене договором позики, позивачі мають право на звернення стягнення на предмет застави та визнання права власності на заставне майно.
Керуючись ст. ст. 392,526, 590 ЦК України, ст. ст.10, 11, 60, 79, 88, 169, 209, 213-215, 224- 226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2, ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 на нерухоме майно, передане в заставу за договором позики від 15 березня 2009 року, шляхом передачі ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж літ. «А», загальною площею 46,9 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя