Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/517/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Кавун Т. В.
Доповідач Суржик М. М.
УХВАЛА

Іменем України

03.03.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.,

при секретарі Кравченко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2014 року Новомиргородський РВ УМВС України в Кіровоградській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Виконавчий комітет Новомиргородської міської ради Кіровоградської області, служба у справах дітей Новомиргородської районної державної адміністрації, про визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування службовим приміщенням - двокімнатною квартирою АДРЕСА_1 (далі квартира) та виселення їх без надання іншого житлового приміщення.

Позивач зазначив, що відповідно до рішення Новомиргородської міської ради від 31.12.2010 року передано до комунальної власності Новомиргородської міської ради квартиру, як службове житло. На підставі рішення виконкому Новомиргородської міської ради від 27.01.2011 року дану квартиру, як службове приміщення, було надано ОСОБА_3 на час виконання ним обов"язків начальника Новомиргородського РВ УМВС України. На даний час ОСОБА_3 призначено старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах ВВБ в Кіровоградській області, але він разом з своєю сім"єю до даного часу службову квартиру не звільнив. Просять суд визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право на проживання у службовій квартирі, виселити їх із службового приміщення без надання іншого житлового приміщення та стягнути судовий збір.

Рішенням суду в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам. Просили рішення суду скасувати, позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.303 ЦПК України та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21.12.2010 року Новомиргородським РВ придбано квартиру.

Рішенням сесії Новомиргородської міської ради від 31.12.2010 року було надано згоду на передачу до комунальної власності Новомиргородської міської ради квартири, придбаної Новомиргородським РВ, як службове приміщення, та прийнято даний об"єкт виконкомом міської ради.

Наказом по особовому складу УМВС України в Кіровоградській області від 21.09.2010 року № 458 о/с ОСОБА_3 призначено начальником Новомиргородського РВ. з 21.09.2010 року.

Відповідно до протоколу засідання житлово-побутової комісії позивача №1 від 20.01.2011 року ОСОБА_3 поставлено на квартирний облік за його заявою про поставлення на квартирний облік у зв"язку з відсутністю житла у Новомиргородському районі. Відповідно до рішення виконавчого комітету Новомиргородської міської ради № 50 від 27.01.2011 року ОСОБА_3 надано двохкімнатну квартиру, як службове житло.

31.01.2011 року на підставі даного рішення видано ордер на службове жиле приміщення № 1186 ОСОБА_3 з сім"єю з трьох чоловік на право зайняття службового приміщення у квартирі.

Наказом МВС України від 16.09.2013 року № 835 о/с ОСОБА_3 призначено старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу внутрішньої безпеки в Кіровоградській області та відповідно до наказу УМВС України в Кіровоградсьькій області № 350 о/с від 16.09.2013 року, відрядили ОСОБА_3 до ДВБ МВС, звільнивши з посади начальника Новомиргородського РВ з 16.09.2013 року.

Крім того, в судовому засіданні з показань свідків встановлено, що відповідачі залишили свої речі в службовій квартирі та іноді приїздять до квартири.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_3 іншого нерухомого майна не має.

Відповідно до п. 4.1. Положення *Про надання службових жилих приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України* (далі Положення), працівники, які припинили службу в органах внутрішніх справ України, яким було надано службове жиле приміщення, підлягають виселенню зі службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. У разі відмови звільнити службове жиле приміщення виселення працівників, які припинили службу в органах внутрішніх справ України, з усіма особами, які з ними проживають, здійснюється у судовому порядку.

Пунктом 4.2 Положення, без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у пункті 4.1 цього Положення, не може бути виселено працівників, які прослужили в органах внутрішніх справ України не менш як 10 років.

Як встановлено судом, і не заперечується представником позивача, відповідач на теперішній час продовжує службу в ОВС. Тому вимога позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування службовим приміщенням та виселення їх без надання іншого житлового приміщення задоволена бути не може.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області відхилити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді