НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 грудня 2015 рокуСправа № 322/1094/15

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

про: визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

28 вересня 2015 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- визнати за позивачем право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 4,37 га, розташованої на території Самійлівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту серії ІІІ-ЗП № 046106, частину якої успадкував брат позивача ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2006, зареєстрованого в реєстрі за № 687.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

11.02.2006 померла мати позивача ОСОБА_3, яка мала на праві власності земельну ділянку, розташовану на території Самійлвівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що належала їй на підставі державного акту серії ІІІ-ЗП № 046106. Після смерті матері позивач оформив свої спадкові права на 1/2 частину зазначеної земельної ділянки, та його брат ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2006.

Оформивши спадщину після смерті матері, брат позивача не встиг отримати державний акт про право власності на свою частину успадкованої земельної ділянки, оскільки помер 17 травня 2012 року.

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки після смерті брата, але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Позивач зазначає, що спору щодо права власності на земельну ділянку немає, відповідач є дружиною брата позивача та добровільно відмовилася від прийняття в спадщину земельної ділянки.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ЦПК України, позивач просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні.

Відповідач 03.11.2015 надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що заперечує проти позову.

В судовому засіданні 01.12.2015 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши інші наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_4 помер 17 травня 2012 року у віці 59 років у м. Запоріжжі, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18 травня 2012 року серії 1-ЖС № 234860.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 11.08.2006, зареєстрованого в реєстрі за № 687, виданого в.о. державного нотаріуса Новомиколаївської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_5, ОСОБА_4 успадкував 1/2 частину земельної ділянки, площею 4,37 га, розташованої на території Самійлівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:011:0006, а позивач у справі успадкував іншу 1/2 частину вказаної земельної ділянки, що належала їх матері ОСОБА_3, яка померла 11.02.2006.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.12.2014, винесеною приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, у звязку з ненаданням правовстановлюючого документу земельну ділянку.

З матеріалів спадкової справи № 56 вбачається, що спадкоємцями ОСОБА_4, які прийняли спадщину є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується їх заявами про прийняття спадщини, а також свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.11.2012, виданого ОСОБА_2, та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.11.2013, виданого ОСОБА_1

Позивач по справі, який є братом померлого ОСОБА_4, здійснив право на спадкування у звязку з відмовою на його користь спадкоємця першої черги сина ОСОБА_7.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Чинне законодавство розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і повязує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 прийняв спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, отримав свідоцтво про право на спадщину, проте не встиг здійснити його державну реєстрацію, він не втратив права на неї, отже це право входить і до складу спадщини після смерті самого ОСОБА_4

Разом з цим, вищезазначеними матеріалами спадкової справи № 56, а саме заявою відповідача про прийняття спадщини від 23.05.2012, зареєстрованою в реєстрі за № 852, спростовуються наведені позивачем доводи стосовно того, що відповідач відмовився від прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4.

З матеріалів спадкової справи також не вбачається того, що відповідач відмовився від прийняття у спадщину земельної ділянки.

З огляду на викладене, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України), а тому як позивач, так і відповідач мають право на половину від 1/2 спірної земельної ділянки, тобто по 1/4..

Виходячи з наведеного, суд визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме в частині вимог про визнання права власності на 1/4 частину спірної земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позову, сума судового збору, що була сплачена позивачем, підлягає стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 487,20 грн.

Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), право власності на 1/4 частину земельної ділянки, площею 4,37 га, розташованої на території Самійлівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:011:0006, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер 17 травня 2012 року.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Гасанбеков