Провадження № 2/201/3343/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді Ходаківського М.П.,

при секретарі Поддєлковій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що 29 червня 2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 600116783, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з кінцевим строком погашення до 29.06.2013. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги за кредитним договором № 600116783 від 29.06.2012, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1, в результаті чого позивач набув статусу нового кредитора за вказаним кредитним договором. Відповідач свої зобов'язання по сплаті кредиту не виконувала, на звернення та вимоги позивача не реагувала, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 17865,2 грн.

Представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розгляд справи провести за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, 17/140, причини неявки суду не повідомила.

За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів і доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 червня 2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 600116783.

Відповідно до додатку до публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на оформлення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 29.06.2011 банк зобов'язується надати відповідачеві кредит, а відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у кредитному договорі повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту.

Відповідач зобов'язання виконувала з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення заборгованості.

Внаслідок істотних порушень відповідачем зобов'язань за кредитним договором, ПАТ «Альфа Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким, що настав та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючи телефонні дзвінки, письмові повідомлення про необхідність сплати простроченої заборгованості. Але вимоги ПАТ «Альфа Банк» щодо погашення простроченої заборгованості за договором кредиту № 600116783 від 29.06.2012 відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги за кредитним договором № 600116783 від 29.06.2012, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1, в результаті чого позивач набув статусу нового кредитора за вказаним кредитним договором.

З метою вирішення питання щодо сплати відповідачем простроченої заборгованості за кредитним договором № 600116783 від 29.06.2012 позивач надсилав повідомлення з вимогою здійснити оплату заборгованості.

Відповідач свої зобов'язання по сплаті кредиту не виконувала, на звернення та вимоги позивача не реагувала, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 17865,2 грн., з яких: 13572,16 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 2793,54 грн. прострочені відсотки за користування кредитом; 1499,5 грн. пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як вбачається зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з умовами ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до умов ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зобов'язання за кредитним договором № 600116783 від 29.06.2012 не виконує, тому враховуючи вказані норми законодавства та докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 17865,2 грн., з яких: 13572,16 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 2793,54 грн. прострочені відсотки за користування кредитом; 1499,5 грн. пеня, а також у відповідності до ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 76, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, 17/140, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (м. Київ, вул. Старокиївська, 10 «И», , п/р 8912 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) суму заборгованості у розмірі 17865,20 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят п'ять гривень двадцять копійок).

Стягнути зі ОСОБА_1 (м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, 17/140, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (м. Київ, вул. Старокиївська, 10 «И», , п/р 8912 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволені заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку, при цьому строк апеляційного оскарження відраховується з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.П. Ходаківський