ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/686/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2015 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Дубас В.А., при секретарі Іващенко Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог (про збільшення позовних вимог) у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" про зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває згадана позовна заява ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" про зобов"язання вчинити дії.

У судовому засіданні 19.03.2015 року представник позивача подав від імені ОСОБА_2 заяву про уточнення позовних вимог у справі.

У судовому засіданні 19.03.2015 року, вивчивши заяву ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог, суд дійшов до висновку що заява не повністю відповідає приписам ст.ст. 31, 119, 120 ЦПК України.

Згідно зі ст. 31 ч. 2 ЦПК крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Таким чином позивач має право подати наступні заяви: про збільшення позовних вимог, про зменшення позовних вимог, про зміну предмету або підстав позову, а не заяву про уточнення позовних вимог.

Окрім того, ст. 119 ч. 2 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити, зокрема: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Водночас у поданій ОСОБА_2 заяві не зазначено місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших службових осіб банку, у заяві не зазначено обставин та доказів за яких, на думку позивача, у цих осіб виникла солідарна відповідальність перед позивачем за спричинену їй моральну шкоду, не зазначено чим саме: договором банківського вкладу чи законом передбачено солідарну відповідальності у цих правовідносинах.

Також у порушення ч. 1 ст. 120 ЦПК України позивачем не подано суду копії заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене, суд постановив ухвалу від 19.03.2015 року, якою визнав за необхідне надати ОСОБА_2 строк для усунення недоліків заяви про уточнення позовних вимог, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем цієї ухвали суду.

Через канцелярію суду 24.03.2015 року позивачем ОСОБА_2 подано заяву про збільшення позовних вимог від 24.03.2015 року, яка також не повністю відповідає приписам ст. 119 ЦПК України, зважаючи на те, що позивачем не зрозуміло викладено зміст позовних вимог, оскільки, зокрема, з пункту 2 заяви не зрозуміло, що за вимогу позивача (та від якої дати) повинен прийняти відповідач, з пункту 4 заяви не зрозуміло з яким саме номером позивач просить закрити платіжну картку, тоді як пункти 7 - 13 цієї заяви взагалі не є позовними вимогами, оскільки такі вимоги є фактично заявами про витребування доказів (ст. 137 ЦПК України) або заявами про забезпечення доказів (ст.ст. 133, 134 ЦПК).

Частиною 2 статті 121 ЦПК визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про невиконання позивачем вимог ухвали суду від 19.03.2015 року у зв"язку з чим подані заяви підлягають поверненню.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 207 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Повернути ОСОБА_2 заяву про уточнення позовних вимог від 19.03.2015 року (з додатками) та заяву про збільшення позовних вимог від 24.03.2015 року (з додатками).

Роз"яснити, що згідно з ч.5 ст.121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ