Справа № 523/4524/15-ц
У Х В А Л А

"10" грудня 2015 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Погрібного М.О.

При секретарі Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, клопотання представника відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2 про призначення повторної комісійної судово-психіатричної експертизи, -

В С Т А Н О В И В

По цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, діючої від себе та від імені неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання недійсним договору дарування та виселення, за участю третіх осіб приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, та відділу опіки і піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, представник відповідача ОСОБА_2, 20 листопада 2015 року подав до загальної канцелярії суду письмове клопотання, в якому просив призначити повторну комісійну судово-психіатричну експертизу по даній справі. Після допиту в судовому засіданні експертів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, представник відповідача ОСОБА_2, подав клопотання про призначення повторної комісійної судово-психіатричної експертизи в новій редакції.

В обґрунтування клопотання представник відповідача, ОСОБА_2 посилався на те, що у нього виникли сумніви щодо правильності експертного висновку №461 від 02 вересня 2015 року, відповідно до якого визнано, що позивач ОСОБА_3 під час підписання договору дарування квартири 01 липня 2014 року не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Вважає експертний висновок неповним, одностороннім та суперечливим та таким, що ґрунтується на припущеннях, теоретичних витягах з підручників по психіатрії і не містить посилання на будь-яку медичну інформацію про стан здоровя ОСОБА_3, яка була надана експертам, чим був порушений фундаментальний принцип дослідження психічного стану презумпції психічного здоровя.

Також представник відповідача ОСОБА_2 вважає, що повторну експертизу необхідно призначити без залучення фахівців у галузі психології, оскільки в даній справі досліджується наявність дефекту волі ОСОБА_3 у звязку із психічним розладом, що охоплюється знаннями в галузі психіатрії, а не психології. І висновок експерта-психолога не містить відомостей про здатність ОСОБА_3 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час укладення опспорюваного правочину.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримала клопотання та його обґрунтування.

Представник позивача, ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ніякого спілкування вона та будь-хто із сторонніх осіб, які знайомі з ОСОБА_3, з експертами під час експертного дослідження не мали. В день проведення експертизи, вона тільки допомогла доставити ОСОБА_3 до експертної установи. Крім того, вважає, що доводи представника відповідача про те, що експертний висновок є необґрунтованим, неповним, суперечливим та не обєктивним не відповідають дійсності та самому експертному висновку.

В судовому засіданні експерти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що будь-яких підстав обвинувачувати їх в упередженості, необєктивності та необґрунтованості при проведені ними та іншими експертами комплексної судової психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_3 у представника відповідача, немає. Під час експертного дослідження вони вивчили усі матеріали справи, в тому числі і роздруковані пояснення допитаних судом свідків, надані медичні документи стосовно захворювань, на які страждає ОСОБА_3, провели обстеження ОСОБА_3 і виходячи з сукупності дослідженого та встановлених методологій в галузі психіатрії одностайно прийшли до експертного висновку, який відобразили в акті №461 від 02 вересня 2015 року. На всі конкретні питання, які виникли у представника відповідача ОСОБА_2, допитані в судовому засіданні експерти відповіли, надавши повну, обєктивну та професійну інформацію щодо порядку та методики проведеної експертизи і підстави для наданого комісією експертного висновку.

Треті особи в судове засідання не прибули, направивши до суду листи з проханням розглянути справу за їх відсутності.

Вивчив клопотання, текст висновку комплексної психолого-психіатричної експертизи №461 від 02 вересня 2015 року, вислухав сторони та експертів, суд вважає, що в задоволені клопотання слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні 03 липня 2015 року, за клопотанням представника позивача ОСОБА_8, проти якого не заперечувала відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, була призначена комплексна судова психолого-психіатрична експертиза, проведення якої було доручено Одеському обласному медичному центру психічного здоровя, на вирішення якої були поставлені наступні питання:

1.Чи страждав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 психічним розладом?

2. Якщо страждав, то до якої категорії хворобливих станів належав цей психічний розлад хронічного психічного захворювання чи тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки?

3. Чи міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, при наявності у нього захворювання на церебральний атеросклероз, під час підписання договору дарування від 01 липня 2014 року, що був укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_9?

При постановлені питань перед експертизою, суд брав до уваги висловлені в судовому засіданні пропозиції та вимоги сторін по справі, отриману на запит суду медичну документацію стосовно ОСОБА_3, пояснення свідків наданих в судовому засіданні та те, що ОСОБА_3 ніколи не знаходився на лікуванні в психіатричній лікарні і на обліку в психіатричному диспансері. При цьому суд поставив перед експертами питання, щодо психічного стану ОСОБА_3, в тому числі і в день підписання оспорюваного договору дарування, виходячи із наявності у нього загальних захворювань, на які він страждає згідно медичної документації, та які могли чи не могли впливати на його психічний стан та свідомість.

На поставлені питання комплексна судова психолого-психіатрична експертиза надала вмотивований висновок, виходячи з медичної документації про наявні захворювання у ОСОБА_3, як до так і під час експертного дослідження, виходячи із його безпосереднього дослідження, наданих судом матеріалів даної цивільної справи, в тому числі і з роздрукованих пояснень допитаних судом свідків, а також на підставі методологій в галузі психіатрії.

Крім того, в судовому засіданні допитані експерти ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які являлися членами експертної комісії, що проводила експертне дослідження і прийшли до вказаного вище висновку, надали чіткі, конкретні відповіді на поставлені сторонами та судом питання, як в галузі психології, загальної медицини так і конкретно психіатрії, що стосувалися експертного дослідження ОСОБА_3 і надання відповідей на поставлені питання в ухвалі суду, при призначенні комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Будь-які сумніви в неупередженості, обєктивності, обґрунтованості та неправильному проведенні експертного дослідження у суду не виникло.

Згідно ст. 150 ч.2 ЦПК України - якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Суд звертає увагу на те, що 03 липня 2015 року судом призначалася і медичною установою проводилася комплексна судова психолого-психіатрична експертиза, про повторність проведення якої, сторони по даній справі клопотання не заявляли. Під час розгляду даної справи, суд не призначав комісійну судово-психіатричну експертизу, яку в клопотанні просить повторно призначити представник відповідача.

Керуючись ст.ст. 150, 168 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

В задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, про призначення повторної комісійної судово-психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: