АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/7554/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/389/К/15 Пустовіт О.Г.
Категорія № 53 ( І ) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Савіної Г.О.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника відповідача Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" - Безверхої Ірини Іванівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строку її виплати, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_5, звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" ( надалі - ПАТ "Євраз Суха балка") про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строку її виплати, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він працював на ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" у період з 1998р. по 2009 р. за час його роботи на підприємстві наказами неодноразово підвищувались тарифні ставки і посадові оклади всім працівникам підприємства. При цьому нарахування та виплата заробітної плати за час відпусток здійснювалась в порушення Законів України "Про відпустки" та "Оплату праці". Звернувшись до відповідача із заявою про виплату недоплаченої заробітної плати за минулі роки отримав у квітні 2012 року за період з 1998 року по 2009 рік недоплачену заробітну плату в сумі 3999,88 грн.

Позивач вважає, що в зв'язку із несвоєчасною та неправильною виплатою заробітної плати за час щорічних відпусток відповідач порушив його права передбачені Законами України "Про оплату праці", "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строку їх виплати", порушив вимоги ст.116 та 117 КЗпП України та в зв'язку із вказаними порушеннями зобов'язаний виплатити йому - 3717 гривні 55 копійки компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплатити, а також 10 000,00 гривень за спричинену моральну шкоду спричинену несвоєчасною виплатою заробітної плати.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та недоплаченої заробітної плати за період 1997р по 2009р. за заявою представника позивача залишено без розгляду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ "Євраз Суха Балка" на користь ОСОБА_5 компенсацію втрати частини заробітної плати (доходу) в зв'язку із порушенням строку виплати в розмірі - 3717 гривень 55 копійок, без утримання податків та обов`язкових платежів та моральної шкоди у сумі 1000 грн. Стягнуто з ПАТ "Євраз Суха Балка" на користь держави судовий збір 243 грн.60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ "Євраз Суха Балка", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин справи, ставить питання про скасування рішення суду.

Вважають, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що порушення строків виплати заробітної плати не було. ПАТ "Євраз Суха Балка" було лише порушено порядок визначення середнього заробітку для оплати праці за час відпусток. Спірні суми заробітної плати за час відпусток взагалі нараховані не були, тому компенсації не підлягають.

Крім того, вважають, що позивачем не надано доказів спричиненої йому моральної шкоди, в чому вона виразилася та чим підтверджується.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_6, просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки, у період з 1998р. по 2009 р. позивач ОСОБА_5 працював на підприємстві відповідача.

За час його роботи на підприємстві наказами неодноразово підвищувались тарифні ставки і посадові оклади всім працівникам підприємства. При цьому нарахування та виплата заробітної плати за час відпусток здійснювалась в порушення Законів України "Про відпустки" та "Оплату праці". Звернувшись до відповідача із заявою про виплату недоплаченої заробітної плати за минулі роки, отримав у квітні 2012 року за період з 1998 року по 2009 рік недоплачену заробітну плату в сумі 3999,88 грн.

У період роботи позивача наказами ПАТ "Євраз Суха Балка" від 28 лютого 1995 року № 191, від 28 червня 1996 року № 462, від 24 липня 1997 року № 522, від 25 квітня 2000 року № 312, від 19 грудня 2001 року № 1252, від 29 липня 2003 року № 637, від 20 серпня 2003 року № 717, від 21 квітня 2004 року № 391, від 15 вересня 2004 року № 952, від 24 січня 2005 року № 83, від 21 березня 2005 року № 331, від 31 січня 2006 року № 92, від 05 квітня 2006 року № 367, від 02 жовтня 2006 року № 1117, від 05 січня 2007 року № 23 були підвищені тарифні ставки та посадові оклади працівникам підприємства.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про відпустки" порядок обчислення заробітної плати працівникам за час відпусток, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), який застосовується при наданні працівникам відпусток.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригується на коефіцієнти підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

25 квітня 2012 року, що визнано відповідачем, тому не підлягає доказуванню в порядку ч.1 ст.61 ЦПК України, на підставі письмової заяви позивача ОСОБА_5 проведено виплату коштів у розмірі 3999,88 грн., у якості недоплаченої заробітної плати за час відпусток за період з 1996 року по 2009 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, в редакції чинній на час звернення до суду з позовом, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці", визнано, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду із позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ "Євраз "Суха Балка" з приводу відсутності підстав для виплати компенсації, оскільки нарахування недоотриманої заробітної плати за час відпусток не нараховувалось, тому що дані твердження не відповідають вимогам законодавства.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи апеляційної скарги в частині недоведеності позовних вимог ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції з урахування роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Розмір моральної шкоди, стягнутий з відповідача в сумі 1000 грн. на користь ОСОБА_5 визначений судом першої інстанції з урахуванням характеру порушених прав позивача, істотності вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Протиправними діями відповідача, що виразилися у несвоєчасній виплаті належних сум заробітної плати позивачу було спричинено моральної шкоди, яка виразилася у душевному хвилюванні, ціна невиплачених коштів була набагато більша ніж в теперішній час, яку він міг би використати у власних цілях на відпочинок, харчування, за власним бажанням.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача повинна бути залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржувальній частині на підставі ст.308 ЦПК України, залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка"- відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: