АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретаря Лук'янишиної М.В.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,Приватбанк" на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк" (далі - ПАТ КБ „Приватбанк") звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вказувало на те, що 07 березня 2006 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 7000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних за користування кредитом.

Відповідно до п.9.12. Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору він автоматично пролонгується на такий же термін.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 30 листопада 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 13680 грн 42 коп, яку позивач просив стягнути з відповідача.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц - 632/15 головуючий у І-й інстанції Цуркан В.В.

категорія: 19/27 суддя-доповідач: Міцней В.Ф.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ,,Приватбанк" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 7 березня 2006 року між ЗАТ КБ ,,Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ ,,Приватбанк", та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 7000 грн на платіжну картку зі сплатою 36% річних за користування кредитом. Строк дії кредитного ліміту відповідає терміну дії картки, яка дійсна до останнього дня лютого 2008 року.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за вказаним договором станом 15 липня 2008 року утворилась заборгованість в розмірі 4320 грн 10 коп, яка складається із непогашеної суми кредиту - 3224 грн 72 коп та заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом - 1075 грн 38 коп.

11 вересня 2008 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ,,ПриватБанк" вказану заборгованість.

У даній справі позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 30 листопада 2014 року становить 13680 грн 42 коп.

Частиною першою статті 95 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Відповідно до п.17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК.

Отже, із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, яким є й судовий наказ, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим може виникати грошове зобов'язання з повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену статтею 625 ЦК України.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ ,,Приватбанк".

Необгрунтованими є доводи апелянта про те, що кредитний договір автоматично було пролонговано та на даний час діє, тому є підстави для стягнення заборгованості після видачі судового наказу.

Пунктами 3.1.1, 5.4. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH).

Згідно з п. 3.1.3. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя картки про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій за картрахунком (в передостанній день місяця закінчення строку дії) та за умови дотримання інших умов продовження, визначених договором.

Таким чином, продовження дії картки на новий строк має здійснюватися саме шляхом надання клієнту картки з новим строком дії.

Матеріали справи не містять даних проте, що відповідачу видавалася нова картка із зазначеним строком дії та грошові кошти за новою платіжною карткою.

Окрім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 22 жовтня 2014 року № 6-127цс14, автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання. Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов'язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України , колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку ,, Приватбанк" відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: