Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1340/15 Головуючий у 1 інстанції: Гончаренко П.П.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кредитної спілки "Золота Скриня" на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 грудня 2014 року у справі за позовом Кредитної спілки "Золота Скриня" до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року КС "Золота Скриня" звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 23.03.2007 року між Кредитною спілкою "Золота Скриня" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 06-3 7-ДП відповідно до якого Кредитна спілка надала їй кредит в розмірі 9000 грн. на 12 місяців під 2,7 % на місяць.

Згідно п. 3.2 договору - за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати відсотки авансом згідно графіка який додається до договору.

Згідно п. 4.1 договору - на момент закінчення кредиту, тобто на дату 23.03.2008 року позичальник зобов'язаний повернути кредит з нарахованими відсотками. Позичальник з 20.03.2007 року і до сьогоднішнього дня сплатив повністю відсотки 2916 грн. Залишок складає 9000 грн.

Згідно п. 5.1 договору - за несвоєчасне (після закінчення терміну кредиту п. 4.1 договору) повернення кредиту та несплату відсотків позичальник зобов'язаний сплатити додаткові відсотки в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення від суми заборгованості, яка сформувалася на дату закінчення строку кредиту (п. 4.1 договору).

Тобто, позивачем зазначено наступний розрахунок: 9000*0,5%=45 грн.*2155 дні (23.03.2008 року/15.03.2014 року)= 96975грн. + 9000 грн. = 105975 грн.

Однак наглядова рада Кредитної спілки зважила на те, що в цей період, коли позичальник брала кредит, в державі відбувалась фінансова криза, яка торкнулась і даного позичальника також зважилась на її похилий вік - тому прийняла рішення брати не за 5,5 років, а тільки за один не повний рік.

Тобто: 9000*0,5%=45 грн.*342 дні = 15390 + 9000 грн. = 24390 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд, стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 24390 грн. та судові витрати.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 18 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням районного суду КС "Золота Скриня" подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк позовної давності, що зумовлює неможливість примусового стягнення.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом повинна обчислюватися з моменту настання строку платежу .

За умовами договору, що міститься в справі відповідач мала погасити кредит 23.03.2008 року.

З вимогами про стягнення заборгованості позивач звернувся до суду 28 квітня 2014 року, тобто зі значним пропуском строку позовної давності ( понад 6 років).

Правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 6 листопада 2013 року, у справі № 6-116цс13, передбачено, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Посилаючись в апеляційній скарзі на причини, які зумовили затримку звернення до суду, позивач разом з тим зазначає, що строк позовної давності не є пропущеним позаяк змінилося керівництво кредитної спілки, а кредитні справи перебували у правоохоронних органах у зв'язку з розглядом скарг на злочинні дії попереднього керівництва спілки, а отже матеріали справи вдалося забрати з правоохоронних органів лише в 2012 році.

Тож питання про поновлення строку позовної давності позивачем не ставилося, не надавалося будь-яких переконливих доказів на підтвердження того, що перебування кредитних справ у правоохоронних органах перешкоджало зверненню до суду з вимогами про стягнення заборгованості.

Крім того не надано жодних відомостей про те, що перешкоджало зверненню до суду протягом двох років навіть після зазначеного позивачем часу отримання матеріалів з правоохоронних органів.

Посилання апелянта на те, що відповідачем не подавалася заява про застосування строків позовної давності не узгоджується з фактичним обставинами справи, адже в справі така заява міститься (а.с. 58-60) та згідно з журналом судового засідання (а.с.64) вона оголошувалася в судовому засіданні при розгляді справи судом першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки "Золота Скриня" ? відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: