З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2015 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Шаповалової І.С.,
при секретарі - Красуцькому Б.В.,
розглянувши в судовому засіданні в залі Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та відшкодування збитків, -
До суду з позовом звернувся ОСОБА_1, який просив визнати правочин від 03 червня 2008 року між ним та ОСОБА_3 недійсним, стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 7 185 грн. 00 грн., суму моральної компенсації в розмірі 10 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 587 грн. 20 коп.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 03 червня 2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено правочин на придбання нежитлової споруди - гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, Дніпропетровської області. На підставі укладеного правочину позивач передав відповідачу обумовлену плату у розмірі 7 185 грн., а відповідач передав позивачу у власність гараж. З метою додержання письмової форми правочину ОСОБА_2 власноруч написав позивачу акт угоди, де вказав, що він придбав зазначене майно у невідомої йому особи і є його власником, однак не має ні яких документів. Однак, у грудні 2012 року позивач дізнався, що справжнім володільцем цього гаражу є ОСОБА_4, яка вона йому підтвердила це показавши документи про право власності на цей гараж. Згодом позивач придбав цей гараж у ОСОБА_4 за 10 024 грн. 00 коп.
Ставши законним власником цього гаража позивач звернувся до ОСОБА_2 з проханням повернути йому сплачені кошти, але відповідач відмовся повертати йому сплачені кошти.
В судове засідання представник позивача, який діє на підставі договору, не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує повністю, просив суд їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені в позові.
Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв суду не надав.
Зі згоди позивача, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Так, судом встановлено, що 03 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено правочин на придбання нежитлової споруди - гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, Дніпропетровської області. На підставі укладеного правочину позивач передав відповідачу обумовлену плату у розмірі 7 185 грн., а відповідач передав позивачу у власність гараж. З метою додержання письмової форми правочину ОСОБА_2 власноруч написав позивачу акт угоди, де вказав, що він раніше придбав зазначене майно у невідомої йому особи і є його власником, однак не має на гараж ні яких документів. Однак, у грудні 2012 року позивач дізнався, що справжнім володільцем цього гаражу є ОСОБА_4, яка йому підтвердила це показавши документи про право власності на цей гараж. Згодом позивач придбав цей гараж у ОСОБА_4 за 10 024 грн. 00 коп. Ставши законним власником гаража позивач звернувся до ОСОБА_2 з проханням повернути йому сплачені кошти, але відповідач відмовся повертати йому сплачені кошти. Одже, судом встановлено, що ОСОБА_2 безпідставно набув грошові кошти позивача у сумі - 7 185 грн.
Тому суд вважає, що обставини, на які посилається позивач в своїх позовних вимогах, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду і їх позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України, - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно, а відповідно до ст. 1213 ЦК України, - набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Згідно ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. У разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_1, яка полягає у відшкодуванні йому відповідачем моральної шкоди, суд не вбачає необхідності в її задоволенні з огляду на п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4.
На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, а саме - судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 125, 208-210, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та відшкодування збитків - задовольнити частково.
Визнати правочин від 03 червня 2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на придбання нежитлової споруди - гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - недійсним.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі - 7 185 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. С. Шаповалова