АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 664/565/15 Головуючий в 1 інстанції Бойко В.П.
Номер провадження 22-ц/791/2629/15 Доповідач Орловська Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Орловської Н.В

Суддів: Майданіка В.В.

Кутурланової О.В.

секретар Кутузова А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 серпня 2015 року у справі за позовом Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року представник Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» (далі КС «Центр фінансових послуг») звернувся із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05.09.2008 року, яка утворилась станом на 09.02.2015р. в розмірі 23771,40 грн. із яких: пеня - 17907,15 грн., відсотки - 3955,40 грн., кредит - 1908,85 грн.

Позов обґрунтовано тим, що КС «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 8580 грн. та зобов'язалась оплачувати відсотки за його користування у розмірі 0.132% на день, повернути кредит шляхом внесення щомісячних платежів кожного 27 числа місяця у відповідності до графіку, встановленому у кредитному договорі до 27.09.2013р. Плата вносилась із порушенням встановленого графіку, а останній платіж внесено 09.09.2014р., просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 серпня 2015р. позовні вимоги КС «Центр фінансових послуг» задоволені частково. Стягнуто із ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 10274,45 грн. із яких: пеня - 5384,82 грн., відсотки - 2618,63 грн., кредит - 2271 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі оскільки, суд не врахував, що рішенням третейського суду від 25.10.2013р. кредитний договір розірвано, а в частині стягнення із неї кредитної заборгованості в сумі 14515,19 грн., це ж рішення скасовано ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2014р., а тому вважає, що таким чином скасована будь - яка заборгованість перед позивачем за розірваним кредитним договором.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегією суддів встановлено таке.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі кредитного договору від 05.09.2008р. відповідачка отримала кредит в розмірі 8580 грн., який зобов'язалась погашати у відповідності до встановленого цим договором графіку щомісячних платежів 27 числа кожного місяця до 27.09.2013р.

Відповідачка свої зобов'язання щодо порядку та строку внесення щомісячних платежів виконувала несвоєчасно і з порушенням встановленого графіку, рішенням постійно діючого третейського суду ВГО «Право і порядок» від 25.10.2013р. кредитний договір розірваний.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору, яким встановлено обов'язок Банку надати позичальнику гроші у розмірі та на умовах визначених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, як це встановлено ч.1 ст.1054 ЦК України.

Строк дії завершився після його розірвання 25.10.2013р.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, заборгованість розрахована із 18.09.2010р. до 09.02.2015р.

Суд першої інстанції встановив, що нарахування процентів та пені після закінчення строку дії договору умовами останнього не передбачено, а тому дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення витребуваних позивачем сум, нарахованих з 25.10.2013р. по 09.02.2015р. поза межами дії кредитних договорів в розмірі 13496,95 грн. не підлягають задоволенню. Рішення суду у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення цієї суми не оскаржене, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення решти позовних вимог та визначаючи суму стягнення станом на час розірвання договору 25.10.2013р., суд першої інстанції виходив з того, що стягненню підлягає вся сума боргу з врахуванням неустойки, розрахованої позивачем за період з 26.10.2012р. по 25.10.2013р.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно розрахунку заборгованих сум за договором, наданим позивачем заборгованість по тілу кредиту станом на час ухвалення судом рішення становить 1908,85 грн., але суд визначив заборгованість у цій частині 2271 грн., та не врахував факт зарахування кредитором на погашення кредиту 362,15 грн. Також судом не враховано, що нараховані позивачем відсотки за час дії кредитного договору до часу розірвання договору становить 2535,01 грн.

Неустойка визначається як пеня і штраф, які боржник згідно ст. 549, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України має передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Частиною 2 ст. 258 цього Кодексу встановлена спеціальна позовна давність в один рік для вимог про стягнення неустойки, перебіг якого, відповідно до ст. 253 ЦК України, починається з наступного дня після відповідної календарної дати або події, з якою пов'язаний його початок.

Строк позовної давності відносно нарахування суми пені є спеціальним і збільшенню не підлягає.

В ході розгляду справи представником відповідача визнана частина вимог по стягненню пені за останній рік прострочення в розмірі 317,94 грн.

Стягнута за рішенням суду сума пені - 5067,02 грн. за прострочення повернення кредиту нарахована позивачем за період з 26.10.2012р. по 25.10.2013р., тоді як із вимогами про стягнення пені за вказаний період часу позивач до суду звернувся 11.02.2015р.

Оскільки стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду із позовом, а починається від дня з якого пеня нарахована (26.10.2012р.) в межах строку позовної давності за основною вимогою, а тому висновок суду про стягнення неустойки за вказаний судом період часу суперечить умовам кредитного договору та наведеним нормам матеріального права.

Отже, рішення суду у вказаній частині слід скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги щодо звільнення відповідачки від виконання боргового зобов'язання повністю, оскільки скасування рішення третейського суду в частині стягнення боргу на час його ухвалення, не звільняє боржника від обов'язку повернути кредитору заборговану частину тіла кредиту та нарахованих відсотків за час дії кредитного зобов'язання до 25.12.2013р. на загальну суму 4762,80 грн. із яких: тіло кредиту - 1909,85 грн., відсотки за користування кредитом - 2535,01 грн., пеня 317,94 грн., із підстав наведених у мотивувальній частині цього рішення.

На підстави викладеного, ст.ст. 253, 549, 611 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 серпня 2015 року в частині стягнення тіла кредиту в сумі 371,90 грн., пені в сумі 5067,02 грн. скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про стягнення із ОСОБА_2 частини кредиту в сумі 371,90 грн., пені в розмірі 5067,02 грн. відмовити.

В решті рішення суду про стягнення тіла кредиту - 1909,85 грн., відсотків - 2535,01 грн., пені - 317,94 грн., всього - 4762,80 грн. залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ___________ Н.В.Орловська

Судді: ___________ В.В.Майданік

___________ О.В.Кутурланова