РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Собчук Є.В.

за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із названим позовом, у якому просила виділити їй у власність 3/4 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1; виділити у власність відповідачу, ОСОБА_3,1/4 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила такі обставини:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2003 року.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час спільного проживання сторонами було придбано трьохкімнатну квартиру, у АДРЕСА_1, загальною площею 58,25 кв. м. Частина коштів була сплачена через укладання Кредитного договору №804/6/112007/840к/97 від 27 листопада 2007 року. Зобов'язання за цим договором перед банком погашено у 2009 році.

26 жовтня 2012 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова між сторонами шлюб розірвано.

Відповідач протягом останніх шести років, не проживає в України, і, на даний час, на законних підставах перебуває у Канаді. Не зважаючи на рішення суду, відповідач уникає сплати аліментів у відповідному розмірі на утримання дітей, що ставить позивачку і її дітей у скрутне матеріальне становище. Через матір відповідача сплачується мінімальний розмір аліментів, який передбачено чинним законодавством України.

Спірна квартира у м. Херсоні здається в найм матір'ю відповідача, яка має довіреність від свого сина. Кожен місяць вона отримує грошові кошти, за здачу в найм їхнього помешкання та відмовляє позивачці в матеріальній допомозі на дітей, мотивуючи тим, що квартира є власністю її сина, і вона не має на квартиру жодних прав.

Позивачка зазначила, що на даний час проживає разом із двома малолітніми дітьми у м.Львові. Враховуючи цю обставину, вона претендує на 3/4 майна (квартири), яке є спільною сумісною власністю.

У судовому засіданні позивачка, її представник підтримали позов, просили суд його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вирішив розглядати справу відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України без участі відповідача.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2003 року по 26.10.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_3, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м.Львова, актовий запис №175 (а.с.10), та рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 26 жовтня 2012 року (а.с.14).

Під час перебування у шлюбі, на ім'я відповідача 27 листопада 2007 року за договором купівлі - продажу було придбано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 27 листопада 2007року та витягом з реєстру права власності на нерухоме майно.

Статтею 60 СК України, визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Таким чином, спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя.

Вимоги про виділення позивачці ? частин квартири обґрунтовуються тим, що на утриманні позивачки перебуває двоє малолітніх дітей, за рішенням суду з відповідача на утримання дітей стягуються аліменти у мінімальному розмірі - 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, оскільки відповідач в Україні не проживає і доходів немає.

Кошти в рахунок сплати аліментів перераховуються матір'ю відповідача.

Вказаний розмір аліментів є недостатнім для забезпечення фізичного та духовного розвитку дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.3 ст.70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Оцінюючи в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, за позивачкою має бути визнано право на 3/5 частин спірної квартири.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 88, 179, 209, 212, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.70 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, - задовільнити частково.

Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а саме:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на 3/5 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1;

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. ідентифікаційний код НОМЕР_2, право власності на 2/5 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судові витрати у розмірі 943(дев'ятсот сорок три) гривні 66 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя Черниш О.Л.