18.03.2015 Справа № 363/371/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі :

головуючого : судді Купрієнка С.І.

секретаря Дехтяренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вишгороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вишгородської міської ради Київської області , Управління Держземагенства у Вишгородському районі Київської області про визнання незаконними рішення , незаконним та скасування державного акту на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В

Позивачка ОСОБА_1 звернулась з даним позовом в суд , після уточнень якого просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради №327 від 07.07.2004 року в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 , земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_1.

Визнати незаконним та скасувати рішення 18 сесії 4 скликання Вишгородської міської ради №18/4 від 21.10.2004 року , в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 , земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_1.

Визнати недійсним та скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯД № 668699 , виданого ОСОБА_2 , на земельну ділянку , що розташована в АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:123:0001.

Свої вимоги позивачка обгрунтувала тим , що її земельна ділянка ,яка розташована в АДРЕСА_2 розташована по сусідству із земельною ділянкою ОСОБА_2.

В зв*язку з тим , що ОСОБА_3 приватизувала свою земельну ділянку та огородила її парканом , вона позбавлена можливості проїзду та обслуговування свого житлового будинку , розташованого за адресою в АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги і просять їх задовольнити.

Представник ОСОБА_2 проти позову заперечує , вважає його необгрунтованим.

Представник Вишгородської міської ради та Управління Дежкомзему в судове засідання не з*явились , про день розгляду справи належним чином повідомлені.

Суд вислухавши сторони , дослідивши письмові докази по справі важає ,що позов задоволенню не підлягає.

Так в судовому засіданні встановлено ,що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_2 (ас.6-9).

ОСОБА_2 відповідно до рішення 18 сесії 4 скликання Вишгородської міської ради №18/4 від 21.10.2004 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку , та отримано державний акт на право власності на вищезазначену земельну ділянку (ас.12-15,87).

Відповідачкою ОСОБА_2 було поставлено огорожу на своїй ділянці так ,що унеможливило проїзд до житлового будинку ОСОБА_1 та його обслуговування .

Відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14.11.2013 року , яке було залишено без змін відповідно до ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 10.02.2014 року , позов ОСОБА_1 було задоволено та було виділено ділянку для встановлення права земельного сервітуту на площу 51,0 кв.м.- для проходу та проїзду , облсуговуання існуючих комунікацій земельної ділянки АДРЕСА_2 в точках „Д,Е,К,И" (ас.92-94).

Відповідно до ст. Відповідно до ст.116 ЗК України , громадяни набувають право власності та право користування земельними ділянками за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень , визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст.26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" до відання сільських , селищних , міських рад належать надання під забудову та інших потреб земель , що перебувають у власності територіальних громад.

Відповідно до ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування , який не відповідає законові і порушує права власника , за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні не було доведено , що передача ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 0,06 га у АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку відповідно до рішення Вишгородської міської ради від 21.10.2004 року , на підставі якого ОСОБА_2 було отримано оспорюваний державний акт на право власності на землю , було прийнято з порушенням ст.ст.116 ЗК України та ст.26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" , а тому підстави для визнання вищезазначеного рішення Вишгородської міської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку , відсутні.

Крім того необхідно зазначити , що право ОСОБА_1 на проїзд та обслуговування будинку АДРЕСА_2 , та обслуговування комунікацій вже захищено відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 листопада 2013 року .

Аналізуючи вищезазначене суд приходить до висновку , що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,60,61,212,213 ЦПК України , на підставі ст.116 ЗК України , ст.393 ЦК України , ст.26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" суд ,

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя