Номер провадження 2/243/5930/2015
УХВАЛА

Іменем України

04 грудня 2015 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Носовська Л.О., розглянувши позовну заяву публічного акціонерного товариства «Шахта імені ОСОБА_1» до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Словянського міськрайонного управління юстиції, про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2015 року на розгляд до Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ПАТ «Шахта імені ОСОБА_1» до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Словянського міськрайонного управління юстиції, про визнання права власності.

Позовна заява подана у порядку положень ЦПК України.

У позовній заяві зазначено, що ПАТ «Шахта імені ОСОБА_1» є правонаступником орендного підприємства «Шахта імені ОСОБА_1» і є власником обєкту нерухомого майна - нежитлових будівель та споруд, розташованих за адресою: Донецька область, Словянський район, селище Райгородок, провулок Куйбишева, промислова площадка №1 «б», а саме: котельні А-1 загальною площею 104,1 кв.м, сараю Б, трансформаторної підстанції В-1 загальною площею 8,6 кв.м, вагової Г, сараю Д, побутівки Є-1 загальною площею 185,7 кв.м, складу З-1 загальною площею 61,7 кв.м, вбиральні І, складу палива К, паркану 1.

Це майно належить позивачеві на підставі договору купівлі-продажу №866/0 від 12.10.2000 р., укладеного між ліквідатором Словянської міжгосподарської механізованої колони №9 «Агродорстрой» і орендним підприємством «Шахта імені ОСОБА_1», та реєстраційного посвідчення, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» від 17.05.2001 р., записаного в реєстрову книгу № 5 за реєстровим №418. Рішенням виконавчого комітету Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області № 130 від 28.08.2004 р. обєкту нерухомого майна була присвоєна адреса: Донецька область, Словянський район, селище Райгородок, провулок Куйбишева, промислова площадка 1 «б». Доказом належності майна позивачу також є договір оренди землі від 11.09.2006 р., зареєстрований в міському представництві Донецького регіонального філіалу державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за № 07 від 11.09.2006 р., згідно з яким позивачу передана в оренду земельна ділянка площею 0,2321 га за адресою: Донецька область, Словянський район, селище Райгородок, провулок Куйбишева, 1 «б» для діяльності та експлуатації асфальтобетонного заводу.

Договір купівлі-продажу №866/0 від 12.10.2000 р. не був нотаріально посвідчений, оскільки для договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених між юридичними особами, не вимагалось нотаріальне посвідчення відповідно до чинного на той час законодавства.

Влітку 2014 року в період проведення АТО документи, що зберігались у м. Донецьку, були втрачені, серед них і вищевказаний договір купівлі-продажу №866/0 від 12.10.2000 р. Відновити документи немає можливості, оскільки договір купівлі-продажу №866/0 від 12.10.2000 р. не був посвідчений нотаріально, а сторона по договору - продавця Словянської міжгосподарської механізованої колони №9 «Агродорстрой» не існує, оскільки воно було ліквідоване. Крім того, чинним законодавством не передбачена видача дублікатів договорів купівлі-продажу.

Посилаючись на те, що в отриманні дублікату документу на нерухомість та його державну реєстрацію рішенням Реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції від 11.11.2015 року було відмовлено в державній реєстрації прав та їх обтяжень, та відсутні позитивні результати зробленого оголошення в газеті «Славянские объявления» № 48 від 26.11.2015 р. щодо повернення втраченого договору, позивач на підставі положень статей 15,16,182,317,318,319,321,328 та 392 Цивільного кодексу України просив визнати за цим товариством право власності на нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: Донецька область, Словянський район, селище Райгородок, провулок Куйбишева, промислова площадка №1 «б», а саме: котельні А-1 загальною площею 104,1 кв.м, сараю Б, трансформаторної підстанції В-1 загальною площею 8,6 кв.м, вагової Г, сараю Д, побутівки Є-1 загальною площею 185,7 кв.м, складу З-1 загальною площею 61,7 кв.м, вбиральні І, складу палива К, паркану 1.

Відповідно до положень статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно розяснень, викладених у пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити із того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У звязку з наведеним, суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктивний склад такого спору (однією з сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Статтею 12 ГПК України регламентовано підвідомчість справ господарським судам.

Відповідно до вимог частини 1 ст.21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Згідно частини 1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Оскільки позов предявлено юридичною особою до юридичної особи про визнання права власності на нерухоме майно за позивачем - юридичною особою, то спір виник фактично між юридичними особами - субєктами господарювання, тому відповідно до вимог статей 1,12 ГПК України такий спір належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, необхідно відмовити ПАТ «Шахта імені ОСОБА_1» у відкритті провадження по цій позовній заяві та повернути позивачеві позовну заяву з усіма доданими до неї документами.

Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Згідно розяснень, викладених у пункті 42 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ. При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи. Законом № 3674-VI не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

До позовної заяви позивачем було долучено квитанцію від 30.11.2015 року про сплату судового збору у сумі 1218 грн.00 коп.

Враховуючи вищенаведене та наявність законних підстав для відмови позивачу у відкритті провадження по справі, вважаю необхідним повернути позивачеві сплачений судовий збір у сумі 1218 грн.00 коп.

Керуючись статтею 15, п.1 частини 2 статті 122, статтею 293 ЦПК України, статтями 1, 12,21 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Шахта імені ОСОБА_1» до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Словянського міськрайонного управління юстиції, про визнання права власності, як такої, що не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Невідкладно надіслати позивачеві копію цієї ухвали та повернути позовну заяву з усіма додатками до неї.

Зобовязати територіальний підрозділ Державної казначейської служби України (м. Словянськ) повернути Публічному акціонерному товариству «Шахта імені ОСОБА_1» () сплачену суму судового збору у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. по платіжному дорученню від 30 листопада 2015 року через ТВБВ 10004/0573 на розрахунковий рахунок державного бюджету № 0075, банк отримувача ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, .

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлена ухвала - протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.О. Носовська