АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 678/250/14-ц
Провадження № 22-ц/792/494/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді П'єнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

при секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: прокурора Параскевича О.Г., позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Хмельницької області на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на грошові кошти та звільнення їх з-під арешту.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на грошові кошти та звільнення їх з-під арешту. В обґрунтування якого зазначала, що згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду від 13.11.2012 року та ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 16.05.2014 року відповідачка ОСОБА_3, яка є матір'ю позивачки, засуджена за ч. 2 ст. 15, ч.. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов'язків строком на три роки, та з конфіскацією майна, що належить їй на праві власності, окрім житла. Вказувала, що 19.06.2011 року під час проведення обшуку в помешканні ОСОБА_3 працівникам міліції було добровільно видано останньою серед інших речей і документів також 2200 доларів США та 6110 євро, які знаходились в будинку. 10.07.2011 року слідчим прокуратури Хмельницької області винесена постанова про накладення арешту на грошові цінності, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 Позивач, посилаючись на те, що вилучені кошти являються її власністю, просила визнати за нею право власності на дані кошти та виключити їх з-під арешту.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на грошові кошти в розмірі 4300 євро, які були вилучені 19.06.2011 року під час проведення обшуку в помешканні ОСОБА_3 та арештовані і направлені для зберігання на депозитний рахунок прокуратури Хмельницької області у відділ фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури області постановою слідчого прокуратури області ОСОБА_4 від 10.07.2011 року, звільнено їх з-під арешту. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Хмельницької області не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що судом не було взято до уваги, що у відповідності до вимог п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» у випадках, коли проводився опис для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач має бути притягнута державна податкова інспекція. А тому, судом першої інстанції, у порушення вимог ч. 4 ст. 10, ст. 33, п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України, не було вирішено питання про склад осіб, які беруть участь у справі. Крім того, судом не враховано, що об'єктом позову про визнання права власності на річ може бути лише індивідуально визначене майно, яке має бути індивідуалізовано певними характерними ознаками.

В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав.

Позивач та її представник, відповідач в судовому засіданні просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 309 ЦПК України визначено, що підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що отримані позивачкою кошти в розмірі 4300 євро, та згодом вилучені під час обшуку у помешканні ОСОБА_3, є власністю позивачки, а також врахував визнання даних обставин відповідачем ОСОБА_3 Відмовляючи в задоволенні решти позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог в цій частині.

Однак, суд першої інстанції дійшов таких висновків при неповному з'ясуванні обставин справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушенні норм матеріального та процесуального права.

Встановлено, що вироком апеляційного суду Хмельницької області від 16.05.2014 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.11.2012 року в частині звільнення засудженої ОСОБА_1, на підставі ст. 75 КК України, від відбування призначеного їй покарання з випробуванням, скасовано. Вирішено вважати ОСОБА_1 засудженою за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України у редакції закону від 05.04.2011 року, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, на 5 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов'язків, та на підставі ст. 77 КК України, без конфіскації майна. На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_1 9 рангу та 5 категорії державного службовця. В решті вирок суду щодо ОСОБА_1 залишено без змін (а.с. 45-56).

Згідно ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 16.05.2014 року вирок Хмельницького міськрайонного суду від 13.11.2012 року щодо ОСОБА_3 змінено, перекваліфіковано дії засудженої ОСОБА_3 на ч. 2 ст. 15, ч.. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України в редакції Закону України від 05.04.2001 року та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов'язків строком на 3 роки, та з конфіскацією майна, що належить їй на праві власності, окрім житла. На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_3 7 рангу та 3 категорії державного службовця. В решті вирок суду щодо ОСОБА_3 залишено без змін (а.с. 57-66, 74-81).

За вироком Хмельницького міськрайонного суду від 13.11.2012 року грошові кошти в сумі 2200 доларів США, 6110 євро та 1430 грн., які вилучені у ОСОБА_3, та які знаходяться на зберіганні у відділі фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Хмельницької області конфісковано у власність держави (а.с. 74-81).

19.06.2011 року під час досудового слідства в процесі обшуку в домоволодінні ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 у смт. Летичів, відповідачем добровільно були видані співробітникам міліції в т.ч.: 2 купюри номіналом по 100 доларів США кожна (HL5578889E, HE45307801D), 280 євро; 20 купюр номіналом по 100 доларів США кожна: - HF49530691D, HC37573239A, HG37573242A, FF58151386C, HB9765475B, HB220881126P, AB95692365S, HE21628229A, HB65124191D, HF49530752D, DB62652368D, HC37573240A, HG37573244A, HB97656177B, HB97656176B, HB22088132P, AG53238010B, FK26390087A, HP49530687D, HB22088170P; 5830 євро, 1430 грн. (а.с. 146).

Постановою від 10.07.2011 року слідчого в особливо важливих справах прокуратури Хмельницької області на вищевказані кошти було накладено арешт та вилучені кошти направлено на зберігання на депозитний рахунок прокуратури Хмельницької області у відділ фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури (а.с. 147).

Колегія суддів вважає, що відомості про отримання ОСОБА_1 грошових переказів в період з 2008 року, які містяться в журналі реєстрації отриманих/відправлених грошових переказів фізичними особами в іноземній валюті без відкриття рахунку у відділенні №18 Хмельницького РУ ВАТ КБ «Надра», декларація за 2010 рік про доходи ОСОБА_5 (батька позивачки), довідка ПАТ «КБ»Надра» №59/22188-95 від 15.07.2014 року про виплачені міжнародні перекази достовірно не підтверджують, що добровільно видані ОСОБА_3 працівникам міліції під час проведення обшуку в помешканні останньої 19.06.2011 року кошти в сумі 2200 доларів США та 6110 євро являються особистою власністю позивача ОСОБА_1 (а.с. 102-107, 141-143, 144).

Статтею 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі чч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припищеннях.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких умов, колегія суддів вважає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами, що вилучені 19.06.2011 року під час проведення досудового слідства кошти в сумі 2200 доларів США та 6110 євро є її особистою власністю.

Крім того, звертаючись до суду з позовом про визнання права власності на грошові кошти та звільнення їх з-під арешту, позивач ОСОБА_1 зазначила відповідачем лише ОСОБА_3

У відповідності до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 року № 6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису", у тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція.

В ході розгляду справи судом першої інстанції, в порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не роз'яснювалось право позивачу на заявлення відповідного клопотання про залучення до участі в справі в якості співвідповідача відповідного податкового органу, який організовує роботу з виявлення, обліку, зберігання, оцінки, розпорядження майном, що переходить у власність держави.

На стадії апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити до участі в справі іншу особу, як співвідповідача.

За вищевказаних обставин, колегія суддів вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на грошові кошти та звільнення їх з-під арешту слід відмовити. В зв'язку з чим, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Хмельницької області задовольнити.

Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на грошові кошти та звільнення їх з-під арешту відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В.П'єнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Лазаренко А.В. Провадження № 22-ц/792/494/15

Доповідач -П'єнта І.В. Категорія № 58