Справа № 305/415/15-ц
Провадження по справі № 6/305/10/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ємчук В. Е.

з участю: секретаря - Орос С.Ю.

державного виконавця - Божук В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області - ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1, звернулася до суду з поданням, в якому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що на виконанні відділу ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової суми в розмірі 12598,26 гривень, як майнову шкоду, завдану внаслідок незаконних дій відповідача та судові витрати, які складаються з 126 гривень судового збору, 969,83 гривень судових витрат та 925 гривень платних правових послуг. 07.02. 2014 року, державним виконавцем надіслано повістку до боржника про необхідність з'явитися до відділу на 17.02. 2014 року. У письмовому поясненні від 17.02. 2014 року, боржник ОСОБА_2 зазначає, що через відсутність місця роботи не взмозі сплатити борг. 17.02. 2014 року, боржнику повторно вручено виклик про необхідність з'явитися до відділу ДВС у термін до 28.02. 2014 року. Боржник на вказаний день з'явився, надав письмові пояснення, в яких вказує про неможливість сплати боргу через відсутність роботи. 30.04. 2014 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.05.10. 2014 року боржнику надіслано виклик про необхідність з'явитися до відділу ДВС зі сплатою боргу у строк до 16.10. 2014 року. На вказаний день ОСОБА_2 до відділу ДВС не з'явився. 20.10. 2014 року, державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника. З метою перевірки майнового стану боржника, 23.12. 2013 року, державним виконавцем надіслано запити до реєструючих майно установ, згідно відповідей на які за боржником земельна ділянка не зареєстрована, соціальних виплат не отримує. Виходом по місцю проживання державним виконавцем встановлено, що боржник за місцем проживання відсутній. Згідно інформації Рахівського РВ ГУ ДМС, боржнику видавався закордонний паспорт. На підставі наведеного, державний виконавець просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення закордонного паспорта до врегулювання боржником своїх зобов'язань.

В судовому засіданні, державний виконавець відділу ДВС Рахівського РУЮ, - ОСОБА_1, подання підтримала, просить таке задовольнити.

Заслухавши державного виконавця, вивчивши та дослідивши матеріали подання, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державно виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, погодженим з начальником виконавчої служби.

Дане процесуальне положення кореспондується із вимогами матеріального права, зокрема п. 18 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження", яким передбачено, що державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи, або керівника боржника юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та Постановою Кабінету Міністрів України, від 31.03.1995, № 231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" передбачено, що громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта/проїзного документа, або якщо громадянин вже має паспорт, йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої статті 6 Закону, зокрема у разі, коли: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; та щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

За змістом наведених норм тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням суду, або ЗУ "Про виконавче провадження".

При цьому, за змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України, обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань покладається в даному випадку на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Ухилення боржником від виконання зобов'язання за виконавчим провадженням, не є тотожним поняттю не виконанню судового рішення.

Судом достовірно встановлено, що боржник ОСОБА_2, не виконує зобов'язання, покладені на нього судовим рішенням, однак чи кореспондуються дії боржника в частині невиконання рішення суду з ухиленням від виконання такого, то суд враховує наступне.

З письмових пояснень боржника від 17.02. 2014 року, від 28.02. 2014 року, вбачається, що останній не сплачує борг, через відсутність роботи. З акту державного виконавця від 05.11. 2014 року, вбачається, що ОСОБА_2, перебуває на сезонних роботах в Російській Федерації. Згідно довідки виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради від 13.02. 2015 року № 189, ОСОБА_2 знаходиться за межами населеного пункту. Однак вказані докази, беручи в сукупності, не підтверджують факт будь-яких свідомих діянь (дії або бездіяльність) боржника спрямованих на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Саме по собі працевлаштування за кордоном, так само і невиконання судового рішення через об'єктивну неможливість не дає достатніх підстав констатувати факт ухилення від виконання судового рішення з позицій спеціальної норми, закріпленої в статті 377-1 ЦПК України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що державним виконавцем не доведено обставин ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому, на думку суду, у задоволенні подання про тимчасове обмеження управі виїзду за кордон, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 60, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення закордонного паспорта боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Закарпатської області через Рахівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е.