Справа № 454/1508/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс-Духнич Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у позовній заяві вказала, що їй сімдесят три роки та за станом здоров»я вона не може працювати. Розмір пенсії яку отримує позивач становить 1122,89грн. та інших джерел доходу крім пенсії вона немає. Вказує на те, що на протязі останніх трьох років вона тяжко хворіє, у звязку з чим доводиться купувати багато ліків, тому її матеріальне становище є вкрай важким. Вказує, що у неї є двоє дітей, син ОСОБА_3, 10.07.1962р.н. та дочка ОСОБА_2, 06.06.1966р.н.. Син постійно проявляє до неї турботу і по мірі можливості допомагає, постійно сплачує за неї комунальні послуги і час від часу допомагає купувати ліки. Зазначає, що дочка не зважаючи на те, що працює хоча на тимчасових роботах, проте маючи можливість допомогти, жодного разу цього не зробила та не бажала виявляти до неї турботу. Відповідач інших утриманців немає, аліментів не сплачує і в неї є можливість надавати позивачці матеріальну допомогу. Просить стягувати із відповідачки аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 400грн. щомісячно до дня смерті.

В запереченні на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 вказала, що позовні вимоги не визнає. Зазначила, що її матеріальний стан є важким, оскільки отримує дохід у розмірі, який становить фактично трохи більше 1/3 часини мінімальної заробітної плати. За період січень-червень 2015р. вона отримала дохід в розмірі 3264грн., тобто кожного місяця по 544грн., що стверджується довідкою Жовківської РЦЗ. Стверджує, що це єдиний її дохід. Натомість позивач отримує пенсію в розмірі 1122,89грн., крім цього, їй надає матеріальну допомогу брат відповідачки. Вона ніде не працює, в тому числі на тимчасових роботах. Її дочка ОСОБА_4, 1989р.н. є інвалідом третьої групи з дитинства, а відтак при можливості вона змушена допомагати їй матеріально. 27.10.2007р. відповідач уклала шлюб із ОСОБА_5, який часто хворіє, потребує лікування, що тягне значні витрати. Зазначає, що згідно договору дарування від 05.12.2012р. позивач, після конфлікту між ними, подарувала своєму синові ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 у власному будинку, їх будинок, що розташований в м. Сокаль. Зазначає, що між ними виникли неприязні відносини. Крім цього, позивач тривалий час перебувала на заробітках за кордоном і має відповідні заощадження, за які могла б допомагати їй. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, розгляд справи просить проводити у її відсутності, оскільки за станом здоров»я не може прибути в судове засідання.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги не визнає, підтримує подане письмове заперечення.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до довідки УПФУ в Сокальському районі №2484/09-18 від 19.06.2015р., ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні як одержувач пенсії по віку з 20.03.1997р. в розмірі станом на 19.06.2015р. - 1181,74грн.

Згідно довідки Сокальської ЦРЛ від 18.06.2015р., встановлено, що ОСОБА_1 лікується та перебуває на «Д» обліку з приводу гіпертонічної хвороби, дифузний кардіосклероз, що також стверджується дослідженими витягами з медичної картки.

В свою чергу, із довідки №738 від 10.07.2015р., виданої Жовківським РЦЗ, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована як безробітна в центрі зайнятості з 05.09.2014р. та її дохід за період з 01.01.2015р. по 30.06.2015р. становить в загальному 3264грн., при щомісячній виплаті в сумі 544грн.

Дослідженим свідоцтвом про народження серії ІУ-СГ №470621, встановлено, що у відповідачки є дочка ОСОБА_4, 07.08.1989р.н.

Згідно довідки МСЕК серії 10 ААВ №707536 встановлено, що ОСОБА_6 є інвалідом ІІІ групи з дитинства.

Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-СГ №078161, встановлено, що 27.10.2007р. ОСОБА_2 зареєструвала шлюб із ОСОБА_7.

Відповідно до витягу з медичної картки стаціонарного хворого, обстеження томографії та медичного заключення встановлено, що чоловік відповідачки ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні та продовжує лікування з приводу остеохондрозу.

Згідно приписів ч.1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Як встановлено в ході розгляду справи, позивач ОСОБА_1 являється матір»ю відповідачки ОСОБА_2, є пенсіонером, хворіє з приводу чого їй необхідно купувати ліки та в чому їй зокрема допомагає її син ОСОБА_3.

Разом з тим, судом встановило, що відповідач ОСОБА_2 не працює, стоїть на обліку в центрі зайнятості як безробітна та отримує згідно наданої довідки щомісячні виплаті в сумі 544грн..

В свою чергу праці відповідачки на тимчасових роботах та отримання іншого доходу не підтверджено жодними доказами.

Враховуючи матеріальний стан відповідачки ОСОБА_2, яка є безробітною, має дочку інваліда з дитинства, є одруженою та чоловік якої хворіє, суд приходить до висновку, що відповідач немає матеріальної можливості сплачувати аліменти, відповідно позовні вимоги про стягнення з відповідачки в користь позивачки ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 400грн. щомісячно не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання позивачки в розмірі 400грн. щомісячно і до її смерті відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Головуючий: Т. В. Струс-Духнич