УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Саволюк Я.О., за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 08 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаною вище скаргою та просила визнати незаконними дії державного виконавця Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ стосовно відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 44162731 від 25 липня 2014 року з примусового виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Вінниці № 2-5485/10 від 10 лютого 2011 року по стягненню з ОСОБА_4, ОСОБА_6 заборгованості у розмірі 55 403,86 грн; скасувати вказану постанову про відкриття виконавчого. Свої вимоги мотивувала тим, що пропущено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, а заяву про відкриття виконавчого провадження подано не уповноваженою на те особою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 08 грудня 2014 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4 - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду першої та апеляційної інстанцій скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами попередній інстанцій норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 2 ст. 387 ЦПК України).

За змістом п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» (далі - Прикінцеві та перехідні положення), виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання, зокрема, протягом трьох років з наступного дня після їх видачі, якщо інше не встановлено законом.

Відмовляючи у задоволені скарги суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що 27 жовтня 2011 року виконавчий лист № 2-5485/10 від 10 лютого 2011 року було повернуто стягувачеві, що свідчить про переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, та не позбавляє стягувача права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», тобто до 27 жовтня 2014 року, а тому строк пред'явлення виконавчого документа до виконання на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 липня 2014 року не закінчився.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2014 року та ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 08 грудня 2014 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук