справа № 2/489/702/15
заочне рішення Іменем україни
26 лютого 2015 року м.Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.
при секретарі Коденко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором
У грудні 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом в якому просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 306517,65 грн.
У обґрунтування вимог вказано, що 25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта-Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. У свою чергу, 15.06.2012 між ПАТ «Дельта-Банк» на підставі договору купівлі-продажу, укладеному з ПАТ «Альфа-Банк», набув право вимоги за кредитним договором від 25.12.2007 № 1401/1207/71-017, укладеним між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1
Грошові зобов'язання позичальника забезпечені договором поруки від 06.05.2010 №1401/1207/71-017-Р-1, який укладено між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2
У судове засідання позивач представника не направив. До суду надав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, в якому вказав на відсутність заперечень про ухвалення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені неодноразово. Заяву про розгляд справи за своєї відсутності та письмових заперечень проти позову до суду не надавали.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у справі докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Графік погашення кредиту сторони узгодили додатком № 1 до кредитного договору.
Пунктом 1.3 кредитного договору сторони плату за користування кредитом на рівні 9, 5 відсотків річних за весь строк користування кредитом, з одночасним узгодженням можливої зміни процентної ставки у випадку і порядку, встановленому пунктом 6.1.2 договору без укладення додаткового правочину.
25.12.2007 між банком та позичальником додаткову угоду № 1 до кредитного договору, якою передбачили умови про збільшення процентної ставки до 11,9 відсотків річних у випадку припинення ОСОБА_1 трудових відносин з Банком.
26.01.2009 між банком та позичальником укладено договір про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору. Відповідно до умов якого в період з 26.01.2009 по 26.04.2009 зменшено розмір процентної ставки до 7,5 відсотків річних, а після закінчення цього строку ставка встановлюється на рівні 9,5 відсотків річних.
Аналогічний договір за № 3 про зменшення процентної ставки, але за період з 15.04.2009 по 26.05.2009, сторони уклали 15.04.2009.
06.05.2010 зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором забезпечені договором поруки №1401/1207/71-017-Р-1, укладеним між банком, поручителем ОСОБА_2 та позичальником.
24.02.2012 до договору поруки сторони внесли зміни, які оформили договором про внесення змін та доповнень № 1, згідно якого змінили процентну ставку з 9,5 відсотків річних на 11,9.
Розрахунок пені зроблено за останній календарний рік.
У зв'язку із невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором 29.08.2014 на їхню адресу позивачем надсилалися вимоги про дострокове повернення кредиту, сплати процентів та нарахованих штрафних санкцій, які залишено без виконання.
Із матеріалів справи також встановлено, що 25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, що підтверджується нотаріально посвідченою копією виписки з вказаного договору.
У подальшому, на підставі нотаріально посвідченого договору від 15.06.2012 ПАТ «Дельта-Банк» передало ПАТ «Альфа-Банк» право вимоги за кредитним договором, позичальником по якому є ОСОБА_1
Фактичний перехід права вимоги за кредитним договором від 25.12.2007 підтверджуються витягом з додатку № 1 до вказаного вище договору купівлі-продажу прав вимог.
Таким чином, на теперішній час усі права кредитора за кредитним договором належать ПАТ «Альфа-Банк».
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно частини другої статті 1050 вказаного Кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень статі 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором.
За правилами частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статтей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Враховуючи доведеність порушення відповідачами зобов'язань за кредитним договором, дострокове стягнення в солідарному порядку з них заборгованості правомірним.
При вирішенні спору позивач просив стягнути з відповідав судові витрати в солідарному порядку.
Між тим, з таким стягнення суд не погоджується, оскільки розподіл судових витрат здійснюється судом з дотриманням вимог статті 88 ЦПК України, яким не передбачено солідарне стягнення таких витрат, а тому понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 3065,17 грн. необхідно стягнути з відповідачів в рівних частинах.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-214, 224, 225, 228 ЦПК України, суд -
Позов Публічного Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» - задовольнити частково.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 (іден.номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (іден.номер НОМЕР_2) на користь Публічного Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 3065,17 грн. (три тисячі шістдесят п'ять гривень 17 коп.).
У частині вимог про солідарне стягнення судових витрат - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Ленінським районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
суддя І.В.Коваленко