Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/504/15
Справа № 279/1113/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

у складі головуючого судді Волкової Н.Я.

з секретарем Прокопчук І.В.

за участю:

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача прокурора Фещенко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України, Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області, УМВС України в Житомирській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури, суду, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом, зазначивши, що постановою СВ Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області від 21.02.2013 року кримінальне провадження №0000350 було закрито в зв'язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст.121,ч.2 КК України.

Вважають, що мають право на відшкодування шкоди в порядку, визначеному Законом України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду (далі: Закон) за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до Положення про застосування Закону вони звертались до слідчого, який здійснював розслідування, про визначення розміру відшкодування шкоди, яким 15.11.2013 року було винесено постанови про відшкодування за рахунок державного бюджету ОСОБА_2 18551,58 грн., ОСОБА_3 24508,42 грн.. Вказані постанови було направлено до Державної казначейської служби, якою вони були повернуті позивачам в зв'язку з тим, що постанови слідчого були скасовані прокуратурою Житомирської області.

Вказане змусило позивачів звернутись до суду про стягнення втраченого ними заробітку, оскільки в зв'язку з набранням постановленим відносно них вироком законної сили вони були звільнені з роботи. За період з 04.03.2004 року по 20.08.2008 року ОСОБА_2 втратив 18551,58 грн. заробітку, ОСОБА_3 за період з 04.03.2004 року по 10.12.2008 року втратив 25401,48 грн. заробітку.

Просили стягнути на користь ОСОБА_2 18551,58 грн., на користь ОСОБА_3 25401,48 грн. заподіяної шкоди та понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явились, свої заперечення не подали. Їх інтереси, як інтереси держави, представляв прокурор Коростенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4, який заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник позивачів ОСОБА_1 пояснив, що, оскільки кримінальна справа відносно його довірителів була закрита за відсутності складу злочину, вони мають право на відшкодування заподіяної їм шкоди, в тому числі і втраченого ними заробітку. Слідчим, яким проводилось розслідування, були винесені відповідні постанови, однак вони були скасовані прокуратурою області без законних на те підстав, що змісило позивачів звернутись за захистом своїх прав до суду. Клопотав про винесення на адресу Генеральної Прокуратури України окремої ухвали щодо допущених прокуратурою Житомирської області порушень та відшкодування понесених судових витрат, пов'язаних з його явками до суду.

Прокурор Фещенко В.П. пояснив, що позов не підлягає задоволенню, оскільки вимога про відшкодування шкоди у виді втраченого заробітку суду не підсудна. Постанова слідчого про відшкодування вказаної шкоди була скасована прокуратурою Житомирської області, а позивачі ту постанову не оскаржували. Крім того, судові рішення відносно позивачів були скасовані Верховним Судом України з нереабілітуючих підстав, під час нового розслідування будь-які процесуальні рішення щодо позивачів, які б порушували їх права, не приймались, тому право на відшкодування шкоди в них взагалі не виникло.

Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, матеріалами кримінального провадження №0000350 в 3-х томах, матеріалами щодо відшкодування позивачам шкоди, суд дійшов висновку про наступне :

Судом встановлено, що між сторонами виник спір про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу досудового слідства, прокуратури, суду, у виді втраченого заробітку, який регулюється положеннями ст.1176 Цивільного кодексу України (далі: ЦК України), Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду (далі: Закон), Положенням про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду// Затв.наказом МУЮ від 06.03.1996 року №106/1131 (далі Положення). Порядок виконання судового рішення щодо відшкодування такої шкоди передбачено Постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 року зі змінами Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі: Порядок).

22.11.2001 року прокурором міста Коростеня було порушено кримінальну справу №101214/01 по факту заподіяння тяжких тілесних ушкоджень гр-ну ОСОБА_5 за ст.121,ч.1 КК України (т.1,а.с.1). 25.11.2002 року слідчим ОВС СУ УМВС України в Житомирській області по даному факту було порушено кримінальну справу відносно позивачів за ст.121,ч.2 КК України (т.1,а.с.189), 27.12.2002 року позивачам було пред'явлено обвинувачення (т.1,а.с.217-218, 230-231), 10.01.2003 року досудове слідство було закінчено (т.1,а.с.246), 13.01.2003 справу на розгляд направлено до Коростенського міського суду (т.2,а.с.2), 04.03.2004 року Коростенським міським судом Житомирської області позивачі були визнані винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ст.121,ч.2 КК України та засуджені до семи років позбавлення волі (т.2,а.с.117-131), 08.06.2004 року вирок набув законної сили (т.2,а.с.180-181). 15.06.2007 року заступником прокурора м.Коростеня по справі було призначено розслідування нововиявлених обставин (т.3,а.с.29-30). 19.08.2008 року Верховним Судом України за результатами розгляду подання прокурора Житомирської області про перегляд судових рішень по справі за нововиявленими обставинами попередні судові рішення були скасовані, справу було направлено для проведення нового розслідування (т.3,а.с.98-99), за результатами якого 21.02.2013 року кримінальне провадження було закрито в зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.121,ч.2 КК України (т.3,а.с.265-268).

За зверненням позивача ОСОБА_2 про визначення розміру шкоди відповідно до Закону старшим слідчим СВ Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області 15.11.2013 року було винесено постанову про розмір відшкодування шкоди, якою прийнято рішення про відшкодування ОСОБА_2 за рахунок коштів державного бюджету шкоди в розмірі 18551,58 грн. як втраченого заробітку за період з 01.04.2004 року по 31.07.2008 року. Позивачем ОСОБА_2 вказана постанова була направлена на виконання до Державної казначейської служби, однак виконана вона не була в зв'язку з її скасуванням прокуратурою Житомирської області.

15.11.2013 року старшим слідчим СВ Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області за зверненням позивача ОСОБА_3 була винесена постанова про відшкодування за рахунок державного бюджету нанесеної йому шкоди в розмірі 24508,42 грн. у виді втраченого заробітку за період з 04.03.2004 року по 10.12.2008 року. Вказана постанова також була скасована прокуратурою Житомирської області.

Відповідно до ст.124,ч.2 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст.6,ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Перешкоджання доступу до правосуддя забороняється.

Позивачі скористались своїм правом на судовий розгляд, оскільки були позбавлені можливості захистити свої права в позасудовому порядку, який, хоча і передбачений Законом (ст.12), однак реалізований не був по незалежним від позивачів причинам в зв'язку із скасуванням посадовою особою прокуратури Житомирської області постанов слідчого, якими був визначений розмір заподіяної позивачам шкоди.

Ст.1176 ЦК України передбачає, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Законом України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду в дійсній редакції та редакції, яка діяла на момент прийняття процесуальних рішень, якими обмежувались право позивачів, передбачено, що підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, притягнення як обвинуваченого (повідомлення про підозру), незаконного взяття та тримання під вартою (ст.1,ч.1,п.1 Закону). Право на її відшкодування виникає у випадку закриття кримінальної справи за відсутності у діянні складу злочину (ст.2,ч.1,п.2 Закону). У випадку незаконного притягнення до кримінальної відповідальності громадянинові відшкодовується заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій (ст.3,п.1 Закону) за рахунок коштів державного бюджету (ст.4,ч.1 Закону). Розмір сум, які передбачені пунктом 1 статті 3 Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання.

Оскільки кримінальна справа (кримінальне провадження), в межах якого позивачів було притягнуто до кримінальної відповідальності та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст.121,ч.2 КК України, в подальшому була закрита за відсутністю в діях складу злочинів, у позивачів виникло право на відшкодування заподіяної такими діями шкоди.

Оскільки звільнення позивачів з роботи було пов'язано з їх незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, в них виникло право на відшкодування втраченого заробітку, розмір якого відповідно до положень Закону (ст.12) та Положення (п.12), на підставі отриманих документів був вірно розрахований слідчим в постановах від 15.11.2013 року.

ОСОБА_3 втратив заробіток в сумі 25401,48 грн., враховуючи втрачений ним заробіток в сумі 38546,01 грн. (довідка №244 від 11.03.2009 року) та 13144,53 грн. отриманого заробітку в місцях відбування покарання (довідка №8600 від 08.12.2008 року), втратив заробіток в сумі 25401,48 грн.. ОСОБА_2 втратив заробіток в сумі 18551,58 грн. відповідно до розміру мінімальної заробітної плати, який був встановлений в певний період.

Зазначений позивачами розмір відшкодування втраченого заробітку відповідачами не оспорений.

Даючи правову оцінку постановам заступника прокурора Житомирської області від 05.12.2014 року про скасування постанов слідчого від 15.11.2013 року, суд робить висновок про те, що вказані рішення були винесені без відповідних на те правових підстав, оскільки норми кримінального процесуального закону, на які зроблено посилання в постановах як на правову підставу скасування постанов слідчого (ст.36,110 КПК України), крім того, що мають загальних характер, застосовані взагалі бути не могли, оскільки кримінальне провадження було закрито, а отже норми КПК України на правовідносини, що виникли після завершення кримінального розслідування та були врегульовані спеціальним Законом, не поширюються. Спеціальне законодавство, яке регулює порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, не передбачає можливості перегляду, крім судового, правильності визначення слідчим підстав та розміру відшкодування за спричинену шкоду (ст.12,ч.2 Закону, п.12, абз.3 Положення). Зазначені обставили призвели до порушення права позивачів на своєчасне отримання відшкодування, у визначеному Положенням (п.13) порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Сторони звільненні від сплати судового збору.

Ст.ст.79,ч.3,п.3, 85 ЦПК України передбачено відшкодування витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. Розмір понесених представником позивача судових витрат становить 1786,40 грн., який відповідачами не оспорений..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,6,11,15,60,209,212-218 ЦПК України, ст.1167 ЦК України, Законом України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду №266/94-ВР від 01.12.1994 року зі змінами, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_2 18551 (вісімнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 58 копійок у відшкодування втраченого заробітку.

Стягнути за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_3 25401 (двадцять п'ять тисяч чотириста одну) гривню 48 копійок у відшкодування втраченого заробітку.

Стягнути за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1786 (одну тисячу сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок судових витрат.

Зобовязати Державну казначейську службу України провести списання коштів за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень на користь ОСОБА_2 в сумі 18551 (вісімнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 58 копійок, на користь ОСОБА_3 в сумі 25401 (двадцять п'ять тисяч чотириста одна) гривня 48 копійок, на користь ОСОБА_1 в сумі 1786 (одну тисяча сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок .

Винести окрему ухвалу, яку направити Генеральному Прокурору України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а стороною, яка не була присутня при його проголошенні - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Суддя: підпис:

Копія згідно оригіналу: суддя: