АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/2239/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Тесля О.П.
Провадження № 22-ц/789/156/15 Доповідач - Щавурська Н.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Фащевська Н. Є., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - представниука апелянта ОСОБА_1, представника позивача ПАТ"Райффайзен Банк Аваль" Ярмуся М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Чортківського районного суду від 01 грудня 2014 року про забезпечення позову в справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

ВСТАНОВИЛА:

10.12.2014 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на майно та грошові суми, належні відповідачам в межах заявлених позовних вимог у розмірі 162449 доларів США 11 центів, що у відповідності до офіційного курсу НБУ станом на 09.12.2014 року становить 2522137,77 грн. (із розрахунку 1552,571 грн. за 100 дол. США).

В обгрунтування заяви зазначав, що оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не виконано вимоги п.1.9 Кредитного договору та п.2.2 Договору поруки щодо добровільного погашення суми заборгованості по Кредитному договору, ними може бути здійснено відчуження власного майна, крім того, що перебуває в іпотеці Банку, у зв'язку з чим існує ймовірність утруднення виконання в майбутньому рішення суду.

Ухвалою Чортківського районного суду від 01.12.2014 року заяву ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на майно та грошові суми, належні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в межах заявленої суми позовних вимог у розмірі 162449 доларів США 11 центів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вищевказану ухвалу, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, що регулюють підстави, умови та порядок забезпечення позову та без врахування обставин, які мають значення для справи і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ПАТ "Райффайзен Банк Аваль".

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 апеляційну скаргу свого довірителя підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник позивача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" Ярмусь М.Д. заперечив відносно апеляційної скарги, вважаючи оскаржувану ухвалу такою, що постановлена відповідно до вимог закону, просив її відхилити. В обгрунтування заперечень посилався на висновок про вартість іпотечного майна, визначену суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "Орієнтир-Реформа" станом на грудень 2014 року, що складала 1992100 грн., в той час як розмір заборгованості відповідачів перед банком 2522137,77 грн. В подальшому в судове засідання, призначене на 05.02.2015 року, будучи належним чином повідомленим про день і місце розгляду справи, не з'явився, подавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність ухвали суду в межах доводів вказаної заяви, ознайомившись з матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову банку шляхом накладення арешту на майно та грошові суми ОСОБА_4 та ОСОБА_6, суд першої інстанції, враховуючи заяву позивача про можливість забезпечення позову, виходив з наявності, передбачених ст.ст.151-153 ЦПК України підстав для її задоволення.

Колегія суддів з таким висновком суду не може погодитись з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.05.2008 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 010/09/01/91/08 з подальшими змінами та доповненнями, внесеними договором від 23.01.2009 року.

За умовами Кредитного договору ОСОБА_4 отримав кошти в сумі 300 000 дол. США.

Виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором забезпечено Іпотечним договором № 010/09-01/91/08 від 03.06.2008 року, укладеним з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", згідно якого в іпотеку Банку боржником було передано адмінбудинок з вбудованим приміщенням кафе загальною площею 298,0 кв.м., гараж на 8 боксів загальною площею 373,2 кв.м., овочесховище загальною площею 147,3 кв.м., склад паливно-мастильних матеріалів по АДРЕСА_1.

Заставна вартість даного комплексу, яка узгоджена сторонами на момент підписання договору Іпотеки (п.1.2) складала 2 304 679 грн., що відповідно за курсом НБУ на 03.06.2008 року еквівалентно 475 191,55 дол. США.

Згідно висновку ТзОВ "Орієнтир-Реформа" про вартість майна від 05.12.2014 року, ринкова вартість іпотечного майна станом на 04.11.2014 року становить 1 992 100 грн., що на день оцінки еквівалентно 153830, 15 дол. США (1 долар США - 12,95 гривні).

Згідно ч.1 ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. У відповідності до ст.151 ЦПК Українисуд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову банку, суд першої інстанції всупереч вищевказаним роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України не врахував, що матеріали справи не містять доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, які повинні був надати позивач. Натомість, в матеріалах справи, наявні відомості про укладення з відповідачем в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту іпотечного договору, умовами якого передбачено право іпотекодержателя (банку) на звернення стягнення на предмет іпотеки, вартість якого визначена за домовленістю сторін (а.с.4 на звор., а.с.77-81).

Наявність договору іпотеки свідчить й про те, що накладаючи арешт на кошти в межах усієї суми заборгованості, що складає 162449 доларів США 11 центів, судом не враховано вищевказані роз'яснення Пленуму й в частині відповідності виду забезпечення позову розміру позовних вимог.

В ході апеляційного розгляду справи представником апелянта долучено висновок суб'єкта оціночної діяльності ПП "Альфа" від 02.02.2015 року, з якого вбачається що ринкова вартість комплексу, який є предметом іпотеки, складає 2844220 грн., що на день оцінки з врахуванням курсу гривні до долара,встановленого Національним банком України (1 долар - 16,1470 грн.) еквівалентно 178622, 65 дол. США.

Колегія суддів відповідно до ч.2 ст.303 ЦПК України приймає до уваги даний доказ з підстав, що згідно вимог закону питання про розгляд судом заяви про забезпечення позову проводиться без повідомлення сторін, у зв'язку з чим апелянт не мав об'єктивної можливості подати вказаний доказ суду першої інстанції.

Ринкова вартість іпотечного майна, визначена суб'єктом оціночної діяльності ПП "Альфа", не співпадає з такою, що визначена ТзОВ "Орієнтир-Реформа" (різниця складає: 178622,65 - 153830,15 = 24792, 50 дол. США). Однак, зважаючи на те, що на відміну від ТзОВ "Орієнтир-Реформа", суб'єктом оціночної діяльності ПП "Альфа", проводилось обстеження об'єкту оцінки (з'ясування місцярозташування в межах населеного пункту, технічного стану приміщень, що впливає на ринкову вартість майна), колегією суддів, приймається до уваги, як доказ ринкової вартості іпотечного майна саме висновок ПП "Альфа".

Таким чином, оскільки ринкова вартість іпотечного майна, визначена ПП "Альфа" у співвідношенні до гривні складає 178622,65 дол. США, що перевищує суму боргу за позовом банку у розмірі 162449,11 дол. США, в зв'язку з чим у випадку виконання можливого рішення суду про задоволення позову, стягнення з боржників може бути проведено за рахунок реалізації заставленого майна; позивачем не надано суду доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви банку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та кошти відповідачів не грунтується на вимогах закону, є передчасною, а тому підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ПАТ "Райффайзен Банк Аваль".

При цьому заперечення представника банку доводів апеляційної скарги, які полягають в тому, що борг відповідачів перед банком постійно збільшується, оскільки вони припинили його погашати, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки розгляд справи судом проводиться в межах позовних вимог, розмір яких позивачем заявлено в конкретній сумі - 162449,11 дол. США.

У відповідності з п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи бездіяльності.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції, як така що постановлена з порушенням норм процесуального права, відповідно до ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової - про відмову в задоволенні заяви ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 303 ч.ч.1, 2; 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 313, 314 ч.1 п.6, 315 ч.1, 317 ч.1; 319 ч.1;324 ч.1 п.1; 325 ч.1 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Чортківського районного суду від 10 грудня 2014 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.Б. Щавурська