АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8649/2015 Головуючий в 1-й інстанції - Дубас В.А.
Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою садового товариства «Міжозерне» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року в справі за позовом садового товариства «Міжозерне» до ОСОБА_2,3-ті особи:Київська міська рада,Державна інспекція сільського господарства в м. Києві,Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року садове товариство «Міжозерне» звернулося з вказаним позовом до відповідача та зазначало,що на підставі п.1 рішення Київської міської ради від 28.01.1999 року №114-12/215 «Про приватизацію земельних ділянок садівничого товариства «Міжозерне» Харківського району» вирішено передати громадянам, членам садового товариства «Міжозерне» Харківського району у приватну власність земельні ділянки для ведення садівництва. Згідно із п.3 цього рішення Київська міська рада вирішила оформити Садівничому товариству право постійного користування земельною ділянкою площею 0,64 га на землі загального користування товариства.

Посилаючись на те, що відповідач, маючи на праві власності земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення якою є ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер якої -НОМЕР_1, загальною площею 0,0444 га, самовільно зайняв частину території, прилеглої до його земельної ділянки, із земель загального користування-кадастровий № 64 00 40 АДРЕСА_1 площею близько 0,0120 га,позивач просив зобов»язати відповідача звільнити зазначену земельну ділянку та привести її у придатний до використання стан шляхом знесення самовільно збудованого ним паркану та звільнення її від сміття.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове,яким задовольнити позов. Зазначає,що судом безпідставно не прийнято та не надано належної оцінки наданим доказом про надання спірної земельної ділянки в користування садового товариства, яку самовільно зайняв відповідач.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представників позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 28 січня 1999 року Київська міська рада за № 114-12/215 прийняла рішення «Про приватизацію земельних ділянок садівничого товариства «Міжозерне» Харківського району», пунктом 3 якого вирішила: оформити садівничому товариству «Міжозерне» Харківського району право постійного користування земельною ділянкою площею 0,64 га на землі загального користування товариства.

Також пунктами 5, 6 вказаного рішення вирішено повідомити власників земельних ділянок та садівниче товариство «Міжозерне» Харківського району про необхідність звернення до Київського міського управління земельних ресурсів для складання державних актів на право приватної власності на землю та державного акту на право користування землею. Попередити власників земельних ділянок , землекористувачів- садівниче товариство «Міжозерне» Харківського району зокрема і про те, що остаточні площі земельних ділянок будуть уточнені в межах, визначених цим рішенням, після перенесення їх меж в натуру ( на місцевість).

Актом обстеження земельної ділянки за № 1477/02 від 27.11.2012 року встановлено, що згідно з даними автоматизованої системи ПК «Кадастр» земельна ділянка ( код ділянки 90:640:040) вул. 4-та Озерна у Дарницькому районі м. Києва обліковується як землі не надані у власність чи користування. Власником земельної ділянки НОМЕР_2, яким є ОСОБА_2 згідно з даними автоматизованої системи ПК «Кадастр», навпроти зайнято прилеглу території вулиці площею близько 0,0120 га та власником земельної ділянки НОМЕР_3 яким є ОСОБА_3, автоматизованої системи ПК «Кадастр», навпроти зайнято прилеглу території вулиці площею близько 0,0130 га. Документи, що посвідчують право власності чи право користування вказаними земельними ділянками, передбачені ст. 126 ЗК України у Головному управлінні земельних ресурсів відсутні.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог садового товариства «Міжозерне» , суд першої інстанції встановив та виходив з того, що останнім не доведено належність спірної земельної ділянки позивачу, внаслідок чого цивільні права та інтереси товариства не є порушеними.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав до його скасування з наступних підстав.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Пред»явивши даний позов, садівниче товариство будь-яких доказів того, що ним виконано пункт 5 рішення Київської міської ради від 28.01.1999 року щодо звернення до Київського міського управління земельних ресурсів для складання державного акту на право користування землею, не надав, як і не надав доказів отримання вказаного акту.

Не надано доказів і виконання пункту 6 вказаного рішення Київської міської ради про те, що остаточні площі земельних ділянок було уточнено в межах, визначених цим рішенням, після перенесення їх меж в натуру ( на місцевість).

Зважаючи на ту обставину, що згідно зі ст.ст. 22,23 ЗК України в редакції Закону № 2196-12 від 13.03.1992 року, який діяв на час прийняття Київською міською рішення від 28.01.1999 року, право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це і таким документом є державний акт, який видається і реєструється сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів, правові підстави вважати, що діями відповідача порушене право садівничого товариства «Міжозерне», відсутні.

При цьому слід зазначити, що пунктом 1 Перехідних положень до Земельного Кодексу України , прийнятого 25.10.2001 року визначено, що рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу.

Проте будь-яких доказів того, що рішення Київської міської ради від 28.01.1999 року виконано позивачем відповідно до ст.ст. 125,126 ЗК України в редакції від 25.10.2001 року , якими визначено підстави виникнення права власності та користування земельною ділянкою та документи, що їх посвідчують, матеріали справи також не містять.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення постановленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу садового товариства «Міжозерне» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -