Справа № 703/1187/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2015 Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Гудзюка І.В.

при секретарі Федоровій І.В.,

з участю представника

відповідача Райнова Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Смілянської центральної районної лікарні ім. Софії Бобринської про стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку при звільненні та стягнення моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Смілянської центральної районної лікарні ім. Софії Бобринської про стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку при звільненні в розмірі 5045 грн. 48 коп. та моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з 01 серпня 1971 року працювала на посаді лікаря-педіатра Смілянської центральної районної лікарні імені Софії Бобринської. 31 грудня 2013 року, на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, трудовий договір між нею та Смілянською ЦРЛ припинено, її переведено в КЗ «Смілянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», 02 січня 2014 року її прийнято на посаду лікаря педіатра дільничного Смілянської амбулаторії загальної практики сімейної медицини.

При звільненні з Смілянської ЦРЛ ім. Софії Бобринської по переведенню в КЗ «Смілянський РЦ ПМСД» із ОСОБА_2 не проведено повного розрахунку, не виплачено компенсацію за невикористану щорічну відпустку в розмірі 5045 грн. 48 коп.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить стягнути із Смілянської центральної районної лікарні ім. Софії Бобринської, належну до виплати суму компенсації за невикористану щорічну відпустку при звільненні в розмірі 5045 грн. 48 коп. та моральну шкоду, що на її думку завдана їй в результаті затримки розрахунку при звільненні, яку позивачка оцінює у 2000 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, в частині позовних вимог щодо стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку при звільненні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Вимога позивачки щодо стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку при звільненні належну їй до виплати відповідає нормам діючого законодавства, а саме положенню ст. 24 Закону України «Про відпустки», згідно з положеннями якої, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

У порушення наведених норм, відповідач не провів кінцевий розрахунок та не виплатив належну позивачці компенсацію за невикористану щорічну відпустку в день звільнення.

Як вбачається з довідки Смілянської ЦРЛ імені Софії Бобринської № 17 від 20 лютого 2015 року ОСОБА_2 працювала в Смілянській центральній районній лікарні ім. Софії Бобринської на посаді лікаря-педіатра дільничного поліклінічного відділення, 31 грудня 2013 року вона звільнена з посади по переведенню в КЗ «Смілянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги». З вказаної довідки також вбачається, що компенсація за невикористану щорічну відпустку при звільненні в розмірі 5045 грн. 48 коп. їй не виплачена.

Оскільки належна позивачці вказана сума компенсації за невикористану щорічну відпустку підприємством по сьогоднішній день не виплачена, вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку.

Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки позивачкою не надано жодних доказів, що несвоєчасною виплатою компенсації за невикористану щорічну відпустку їй завдано моральних страждань, що призвело до розладу нормальних життєвих зв'язків, виникнення необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

В силу ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, ст.ст. 24 Закону України «Про відпустки», ст.ст. 47, 116, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 59, 60, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Смілянської центральної районної лікарні ім. Софії Бобринської про стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку при звільненні та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із Смілянської центральної районної лікарні ім. Софії Бобринської, м. Сміла, вул. Семашко, 2, код 02005409, на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_1, грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку при звільненні в розмірі 5045 грн. 48 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути із Смілянської центральної районної лікарні ім. Софії Бобринської на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження -після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий: І. В. Гудзюк