АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2549/2015 Головуючий в 1-й інстанції - Гребенюк В.В.
Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення банківського вкладу, відсотків за договором № АМАВ3 «Стандарт на 12 мес.»від 22.05.2013 року,-

в с т а н о в и л а:

В червні 2014 року позивач пред»явила вказаний позов до відповідача та зазначала,що 22.05.2013 року уклала з відповідачем договір банківського вкладу №SАМАВ3 «Стандарт на 12 мес.» сума вкладу становить 10 000 грн. на строк 366 днів по 22.05.2014 року включно зі сплатою 19,5 % річних.

28.04.2014 року звернулася до відповідача з заявою про повернення вкладу та відсотків,однак у поверненні вкладу 10 000 грн. та відсотків їй відмовлено.

Посилаючись на порушення відповідачем умов вказаного договору,просила стягнути з відповідача на її користь суму вкладу у розмірі 10 000 грн.,відсотки за користування банківським вкладом у розмірі 2950 грн.,3 % річних у розмірі 548 грн.06 коп.,інфляційні втрати у розмірі 1 422 грн.05 коп..

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивачем не надано доказів існування правовідносин за спірним договором банківського вкладу , не підтверджено знаходження спірних грошових сум на депозитному рахунку, враховуючи ту обставину, що таким підтвердженням відповідно до Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року за № 174 є квитанція або інший документ, який має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції, підпис працівника банку.

Також суд неправомірно стягнув відсотки за користування банківським вкладом застосувавши у розрахунку ставку, яка застосовується за умови відсутності дострокової вимоги повернення депозиту.

Крім того, спірний договір був укладений на території АР Крим, територія якої відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», визначена як тимчасово окупована територія України, на якій відокремлені підрозділи ПАТ «Акцент-Банк» на підставі Постанови НБУ припинили свою діяльність. Законом Російської Федерації «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя» засновано Агенство страхування вкладів «Фонд захисту вкладників», яке в свою чергу заснувало Агента у формі автономної некомерційної організації, яке взяло на себе зобов»язання здійснювати компенсаційні виплати у тому числі вкладникам ПАТ «Акцент-Банк» шляхом придбання у вкладників прав вимог за вкладами, в зв»язку з чим вказане агентство і є належним відповідачем у даній справі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Встановлено, що 22.05.2013 року у м. Євпаторія між позивачем та ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір №SАМАВ3 «Стандарт на 12 мес.», відповідно до умов якого ОСОБА_2 передає, а банк приймає грошові кошти в сумі 10 000 грн. 00 коп. на строк 366 днів по 22.05.2014 року включно. Для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту особовий рахунок НОМЕР_1. Процентна ставка складає 19.5 річних % з періодом нарахування процентів - 1 місяць ( п. 1).

Пунктом 2 вказаного договору передбачено, що нарахування відсотків по вкладу починається з першого робочого дня, наступного за днем надходження грошових коштів в Банк, і нараховується, за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів в році по ставці, зазначеній в п. 1 з урахуванням п.п. 6.7 діючого договору. День повернення вкладу в період нарахування відсотків не входить.

Пунктом 7 договору визначено, що сторони мають право достроково розірвати діючий договір відповідно до діючого законодавства України, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дні до дати розірвання договору. При поверненні вкладу по ініціативі клієнта до закінчення строку вкладу, зазначеного в п. 1 діючого договору, клієнту повертається сума вкладу і виплачуються відсотки за неповний строк вкладу, нараховані за фактичний строк користування вкладом, виходячи з відсоткової ставки, зазначеної в п. 1 з врахуванням положень п. 6 даного договору, помноженої на коефіцієнт 0,5.

На виконання умов вказаного договору ОСОБА_2 22.05.2013 року внесла на особовий рахунок НОМЕР_1 10 000 грн. 00 коп. , що підтверджується квитанцією № 17.(а.с. 56).

28.04.2014 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача з письмовою заявою, яку ПАТ «Акцент-Банк» отримав в цей же ж день, про повернення їй грошових коштів, які нею були вкладені 22.05.2013 року.

Вказана заява ПАТ «Акцент-Банк» на даний час не виконана, грошові кошти ОСОБА_2 не повернуто.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що відповідачем не були виконані свої зобов»язання за договором банківського вкладу на вимогу вкладника як 28.04.2014 року, так і на даний час , в зв»язку з чим підлягає стягненню сума вкладу, відсотки за його користування, 3 % річних та інфляційні втрати .

Таке рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідним обставинам справи та нормам матеріального та процесуального, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого доводи апеляційної скарги не спростовують з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зазначаючи про те, що позивачем не надано доказів існування правовідносин за спірним договором банківського вкладу та не підтверджено знаходження спірних грошових сум на депозитному рахунку , ПАТ «Акцент-Банк» будь-яких доказів на спростування квитанції № 17 про внесення ОСОБА_2 у відділення відповідача №150 у м. Євпаторія 22.05.2013 року 10 000 грн. 00 коп. на рахунок визначений умовами договору банківського вкладу , яка має всі визначені Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року за № 174 реквізити , не надав та на наявність таких не вказав.

При цьому фактична наявність вказаної квитанції у ОСОБА_2 виключає посилання відповідача на можливість придбання Автономною некомерційною організацією «Фонд захисту вкладників» у останньої прав (вимог) за вкладом відповідно до Закону Російської Федерації «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя».

Не заслуговує на увагу і посилання відповідача на те, що суд неправомірно стягнув відсотки за користування банківським вкладом, застосувавши у розрахунку ставку,яка застосовується за умови відсутності дострокової вимоги повернення депозиту, оскільки вказана обставина мала б значення за умови повернення банком ОСОБА_2 її вкладу до дати закінчення строку договору банківського вкладу за її заявою 28.04.2014 року.

Оскільки відповідач її заяву не задовольнив, кошти достроково не повернув, то судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто відсотки за користування вкладом з розрахунку 19.5 річних %.

Крім того, згідно з частиною 1 ст. 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов»язаннями ( ч. 1 ст. 96 ЦК України) .

Статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Як вже зазначалось вище, ОСОБА_2 договір банківського вкладу був укладений з ПАТ «Акцент-Банк», як юридичною особою, місцезнаходження якої розташоване у м. Дніпропетровську, внаслідок чого посилання відповідача на те, що він не повинен повертати вклад , оскільки кошти вносились у відділенні банку на території АР Крим, яка на даний період часу окупована, на увагу не заслуговують.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення постановленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: