Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2650/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Фомічов С. Є.
УХВАЛА

Іменем України

01.12.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Фомічова С.Є..

суддів - Карпенка О.Л.

ОСОБА_2

при секретарі - Аліксійчук І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, представника ОСОБА_3, на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 жовтня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини.

В обгрунтування своїх вимог зазначала, що рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13 травня 2008 року був частково задоволений її позов до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язано ОСОБА_4 сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів до повноліття дитини ОСОБА_6. Позов задоволено частково, тому що на час розгляду справи відповідач був зобов'язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8. Як стало відомо позивачу, ще 02 грудня 2012 виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8 був повернутий на руки стягувачу за його заявою без виконання. Також, позивачу стало відомо від третіх осіб, що ОСОБА_7 померла і дитина ОСОБА_9 на даний час проживає з батьком, тобто з ОСОБА_4.

Вказані обставини на її думку свідчать про те, що матеріальне становище відповідача змінилося, оскільки він не сплачує аліменти на користь ОСОБА_7, в зв'язку з чим вона вимушена просити суд про збільшення розміру сплачуваних відповідачем на її користь аліментів.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, представника ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яке на його думку, ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_3, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення проти її доводів ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Матеріальне становище і сімейний стан особи, зобов'язаної надавати дитині утримання, та особи, яка одержує аліменти, не є незмінними чинниками. Оскільки матеріальне становище і сімейний стан, а також стан здоров'я зазначених у законі осіб можуть протягом часу існування аліментного зобов'язання змінюватися, закон передбачає, що особа, яка сплачує аліменти, може звернутися до суду з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів, якщо істотно погіршилось її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я або покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

Правове значення при вирішенні спору має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, який би був обґрунтованою підставою для задоволення позову або для відмови у позові.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13 травня 2008 року зобов'язано ОСОБА_4 сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів до повноліття дитини ОСОБА_6. Дане рішення суду набрало законної сили.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що у відповідача змінився матеріальний і сімейний стан, тому що після смерті його першої дружини ОСОБА_7, аліменти на користь іншої дитини сина ОСОБА_9 він не сплачує. А тому має можливість сплачувати більшу суму на утримання її доньки.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Зміна розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, можлива за наявності підстав, визначених законом, а саме: зміни обставин, які були підставами для визначення судом розміру аліментів.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом першої інстанції встановлено, що син ОСОБА_9 проживає разом з батьком ОСОБА_4 та знаходиться на його утриманні, так як є неповнолітнім у віці 17 років. Згідно довідки від 18 грудня 2014 № 336 син відповідача навчається у Кіровоградському вищому професійному училищі № 4.

Відповідач ОСОБА_4 не сплачує аліменти на утримання сина, у зв'язку з тим, що померла його мати (свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 серії І-ОЛ №199467), а тому він знаходиться на повному утриманні батька.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин позивачем, в судовому засіданні, належних та допустимих доказів про факт покращення матеріального становища позивача не надано, оскільки відповідач працює за тим самим місцем роботи на тій самій посаді.

Факт смерті ОСОБА_7, свідчить не про покращення майнового стану відповідача, а навпаки про його погіршення, так як обов'язок утримувати сина в порядку ст. 180 СК України перейшов виключно до відповідача, як батька дитини.

Посилаючись на зазначені обставини суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування не має. Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, представника ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: