РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Боговського Д.Є.

за участю секретаря - Бєлової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Гедеон Ріхтер УА» про перерахунок заробітної плати, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить зобов'язати ПАТ «Гедеон Ріхтер УА» здійснити перерахунок її заробітної плати у зв'язку із роботою в зоні відчуження, а саме збільшити на 100% тарифну ставку за період 26.04.1986 з урахуванням кратності оплати праці та нарахувати премію розміром 60% тарифної ставки посадового окладу, а також видати нову довідку про заробітну плату встановленого зразку для пред'явлення до Пенсійного фонду України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Від відповідача ПАТ «Гедеон Ріхтер УА» до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника та клопотання про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 в повному обсязі як незаконних, необґрунтованих та безпідставних, оскільки усі затребувані ОСОБА_1 довідки встановленого зразку були їй вчасно надані.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 15.03.1977 по 16.09.1986 працювала в штаті аптеки № 182, яка територіально була розташована у період с 10.12.1971 по 15.01.1987 в м. Прип'ять Київської області, в період аварії на ЧАЕС з 26.04.1986 по 27.04.1986 приймала участь в роботах з ліквідації наслідків аварії - надавала екстрену допомогу постраждалим, працюючи на посаді фармацевта з виготовлення, відпуску та забезпечення лікарськими препаратами, що підтверджується записами в її трудовій книжці та довідкою Київського ОВО «Фармація» (а.с. 9-12)

Згідно довідки ПАТ «Гедеон Ріхтер УА» від 26.12.2012 за № 24, установа, до складу якої входив центральний аптечний склад, ліквідовано, а ОВО «Фармація» в 2009 році перейменовано в ПАТ «Гедеон Ріхтер УА» (а.с. 8).

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «Гедеон Ріхтер УА» із заявою щодо перерахунку її заробітної плати за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 26.04.1986, оскільки згідно законодавства, що діяло на той час, було передбачено збільшення вдвічі тарифної ставки та нарахування премії в розмірі 60% від тарифної ставки посадового окладу.

На заяву ОСОБА_1 від ПАТ «Гедеон Ріхтер УА» отримано відповідь, з якої вбачається, що заробітна плата ОСОБА_1 нараховувалась та отримувалась нею згідно табелю обліку використання робочого часу; збережений середній заробіток нараховувався лише тим працівникам, які були направлені у відрядження в зону відчуження.

ОСОБА_1 із даною позицією не погоджується, посилаючись на п. 1 постанови ЦК КПРС, ВР СРСР, КМ СРСР, ВЦРПС за № 524-156 від 07.05.1986 та постанову Державного комітету СРСР по праці та соціальним питанням, Секретаріату ВЦРПС за № 153/10-43 від 07.05.1986, якими надавалось право керівникам підприємств та організацій нараховувати заробітну плату працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС по підвищеним до 100% тарифним ставкам і посадовим окладам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі записів книги про заробітну плату було видано довідку № 10 від 20.02.1997 про її заробітну плату за період роботи з 26.04.1986 по 27.04.1986, з якої вбачається, що працівнику ОСОБА_1 за квітень місяць 1986 року було нараховано та виплачено доплату за роботу в зоні відчуження в розмірі 45,03 крб. (а.с.13)

Також ОСОБА_1 було виплачено заробітну плату за квітень 1986 року в тому числі премію за перший квартал 1986 року, що підтверджується довідкою ОВО «Фармація» від 26.04.1991 за № 9-1031 (а.с. 14).

Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаними постановами ЦК КПРС, ВР СРСР, КМ СРСР, ВЦРПС за № 524-156 від 07.05.1986 та Державного комітету СРСР по праці та соціальним питанням, Секретаріату ВЦРПС за № 153/10-43 від 07.05.1986 було встановлено право керівникам підприємств та організацій нараховувати заробітну плату по підвищеним до 100% тарифним ставкам і посадовим окладам, позивач ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження в період 26.04.1986 отримала відповідну доплату та премію, що підтверджується наданою позивачем довідкою (а.с. 14), отже посилання позивача на невірне нарахування їй за роботу в зоні відчуження є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги щодо перерахунку її заробітної плати за період роботи 26-27 квітня 1986 року та підвищення її 100% необґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Д. Є. Боговський