Справа № 496/1718/15-ц
Провадження № 2/496/948/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Дранікова С.М.

При секретарі - Рядновій А.Ю.

За участю прокурора - Кириліна Є.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітньої доньки сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, пояснив, що відповідачка вихованням доньки не займається вже тривалий час, її життям не цікавиться, був випадок, коли вона взагалі залишила дитину на вулиці. У зв*язку з наведеним просить позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просить його не задовольняти, при цьому посилається на те, що вона потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, отримала важкі травми голови, у зв*язку з чим значний час не могла спілкуватися з дитиною. Але зараз вона дуже бажає це робити.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Нерубайської сільської Ради в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що відповідачка дійсно не займалася вихованням дитини, не піклувалася про неї. У зв*язку з наведеним просить позов задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позбавлення батьківських прав є максимально жорстоким заходом впливу на матір, для застосування якого підстав не вбачається.

Вислухав пояснення сторін, свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_4, неповнолітньої ОСОБА_3, вивчив матеріали справи, суд приходить до наступного:

Позивач та відповідачка знаходилися в зареєстрованому шлюбі в період з 8.11.2003 року по 17.06.2011 рік. Від цього шлюбу у сторін 26.01.2005 року народилася донька ОСОБА_3, батьками якої, згідно свідоцтва про народження 1-ЖД №003489, є позивач та відповідачка.

В жовтні місяці 2010 року відповідачка покинула дитину на вулиці, вона була знайдена та передана батькові, з цього часу дитина мешкає з батьком, відносин з матір*ю не підтримує, мати з нею не зустрічається, телефонувала тільки кілька разів, матеріально не підтримує, її вихованням не займається. Вказані обставини підтверджуються актом про покинуту дитину від 6.10.2010 року; актом про факт передачі дитини від 19.10.2010 року; рішенням Нерубайської сільської Ради від 11 березня 2015 року; витягом з протоколу ради опіки та піклування №2 від 4.03.2015 року; висновком органу опіки та піклування від 4.03.2015 року; особистими поясненнями позивача; показаннями свідка ОСОБА_1, та не заперечуються відповідачкою.

Проте, 27.07.2013 року відповідачка потрапила в ДТП та отримала політравму, в тому числі ЗЧМТ, забій головного мозку важкого ступеню, психоорганічний сіндром та інш., наслідком якої стала інвалідність першої групи, низка розладів поведінки, та загальний важкий стан здоров*я, який унеможливлює ведення відповідачкою звичайного способу життя. Вказані обставини підтверджуються індивідуальною програмою реабілітації інваліда; виписним епікризом, довідкою МСЕК, консультативним висновком спеціаліста та поясненнями свідка ОСОБА_4

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини.

Судом встановлено існування формальних підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав, передбачених ст. 164 СК України. Але, на думку суду, ухилення від виконання обов*язків є свідомою дією, коли особа має можливість виховувати свою дитину, але не бажає цього робити. Проте, останні два роки, у зв*язку з отриманою травмою відповідачка об*єктивно позбавлена можливості піклуватися про свою дитину, оскільки сама потребує стороннього піклування. У період часу з моменту залишення дитини без догляду у 2010 році та до потрапляння відповідачкою у ДТП в 2013 році позов про позбавлення її батьківських прав не заявлявся, не зважаючи на існування підстав для цього. На цей же час, з огляду на фізичну неспроможність відповідачки брати участь у вихованні доньки, позбавлення її батьківських прав за ухилення від цього виховання, на думку суду, неможливе.

Керуючись ст.ст. 10,60,169,209,212,215,218 ЦПК України, ст.ст. 164,165,166 СК України, суд:

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення або отримання його копії.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_5