Провадження №2/521/5048/15
03 грудня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого судді - Леонова О.С.,
при секретарі - Малиш О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи: Малиновської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
30.07.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування своїх вимог вказала, що з кінця 2002 року до вересня 2012 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вела спільне господарство з ОСОБА_2
У зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони ніколи не перебували.
В період спільного проживання у них народилися діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в їх свідоцтвах про народження записано ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_5 у неї народився син ОСОБА_7, біологічним батьком якого також є ОСОБА_2 Оскільки відповідач не подав до органу РАЦС заяву про своє батьківство, в свідоцтві про народження сина відомості про батька записано з її слів. З огляду на те, яким батьком є відповідач для двох старших дітей, вона не бачить жодної необхідності доводити кровну спорідненість між відповідачем та ОСОБА_7.
Відповідач систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, в тому числі не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.
Відповідач ніколи ніде не працював, доходів не мав, тому фактично всі роки їх спільного проживання був на її утриманні. Через небажання відповідача працювати та допомагати в утриманні дітей, зловживання ним алкоголем, між ними постійно виникали сварки та відповідачем неодноразово до неї застосовувалось фізичне насилля. Інтересу до дітей відповідач ніколи не мав, їх вихованням, розвитком та лікуванням не займався. За стягненням аліментів з відповідача вона не зверталась, оскільки вважала, що рішення суду не змінить ставлення відповідача до його батьківських обов'язків.
З вересня 2012 року ані вона, ані діти не мають будь-яких відомостей про відповідача чи будь-якої допомоги від нього.
Всі обов'язки по утриманню та вихованню дітей виконує вона.
Їх старша донька ОСОБА_3 є хворою, має відставання у розвитку. Для її лікування часто потрібно надавати письмову згоду батька дитини. Оскільки зв'язку з відповідачем вона не має, вона не може повною мірою забезпечити дитину навіть тим мінімальним лікуванням, яке вона може оплатити. В результаті цього, донька ОСОБА_3 вже два роки не може отримати повноцінне лікування, що значно ускладнює її загальний стан здоров'я та розвиток.
Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
31.08.2015 року через канцелярію суду ОСОБА_1 надала суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої вона просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 200 грн. на місяць, з дня подання позову до повноліття доньки ОСОБА_3 - до ІНФОРМАЦІЯ_6, та в розмірі 100 грн. на місяць на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 02.08.2021 року до повноліття сина - до ІНФОРМАЦІЯ_7.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що з кінця 2002 року до вересня 2012 року позивач та відповідач проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу.
Батьками неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 відповідно.
Відповідач самоусунувся від виховання дітей, життям та їх долею не цікавиться, в теперішній час позивач не підтримує з ним ніяких зв'язків.
Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, посвідчених в.о. голови ОСОН КМ «Сахарний» ОСОБА_13, ОСОБА_2 після народження у вересні 2012 року третьої дитини ОСОБА_7, ОСОБА_2 пішов з родини та не повертався. Утриманням та вихованням дітей займається ОСОБА_1.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, зобов'язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Згідно висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації № 3973/01-20 від 30.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, звернувся до служби у справах дітей Одеської міської ради із заявою, в якій не згодний з позбавленням його батьківських прав, але на засідання ради опіки та піклування двічі не з'явився, документів, що підтверджують його участі у вихованні дітей не надав.
Вихованням дітей займається виключно мати, а також вона турбується про стан здоров'я дітей, відвідує школи, в яких навчаються діти.
Таким чином, орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, по відношенню до його неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
З огляду на наведене, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, по відношенню до його неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2., оскільки він фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, життям та здоров'ям дітей не цікавиться, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Позивач просить стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 200 грн., і на думку суду, вказаний розмір аліментів є відповідним.
Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача та держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. кожному.
Керуючись ст. 60 ЦК України, ст.ст. 150,164 СК України, ст.ст. 10, 60, 61, 130, 208, 209, 212, 213-215, 217, 223-225 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи: Малиновської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 200 грн. на місяць, з дня подання позову до повноліття доньки ОСОБА_3 - до ІНФОРМАЦІЯ_6, та в розмірі 100 грн. на місяць на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 02.08.2021 року до повноліття сина ОСОБА_6 - до ІНФОРМАЦІЯ_7.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 вимогу про позбавлення батьківських прав на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за вимогу про стягнення аліментів судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Головуючий суддя Леонов О.С.