Провадження № 2/127/8061/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання співвласником сумісного майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою, яка не відповідає вимогам ст.ст.118, 119 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Натомість, позивачем не зазначено ціни даного позову, яка відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України повинна відповідати дійсній вартості майна на момент подачі позову до суду, що повинно бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

При визначенні розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання даного позову до суду, вважаю за можливе зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата в Україні станом на 01.01.2015 року становить 1218 грн.

Так, позивач відповідно до позовної заяви звернувся до суду із вимогою майнового характеру.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Натомість, позивачем судовий збір не сплачено, а відтак останньому необхідно сплатити судовий збір з урахуванням ціни позову та надати суду оригінал платіжного документа.

Суд звертає увагу, що суд не вважає належним та допустимим доказом, який свідчить про сплату позивачем судового збору, наданий позивачем фіскальний чек від 30.07.2015 року з відомостями про призначення платежу: за приймання платежу, оскільки в такому фіскальному чеку не зазначається одержувачем відповідний територіальний орган Державної казначейської служби України, не зазначено призначення платежу: судовий збір, не зазначено за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір, що суперечить та не узгоджується з нормою абз.2 п.26, абз.1 п.27 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року«Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Крім цього, позивач всупереч вимогам викладених у п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, зазначаючи обставини того, що він є співвласником відповідного нерухомого майна не зазначає та не додає належних та допустимих доказів наявності у позивача права власності відносно такого майна, яке згідно вимог норми ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникає лише з моменту реєстрації.

До того ж, позивач всупереч вимогам викладених у п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, зазначаючи обставини того, що він витрачав на будівництво відповідного нерухомого майна особисті кошти не зазначає та не додає належних та допустимих доказів в підтвердження зазначених обставин.

Також, звертаю увагу позивача на необхідності зазначення або надання доказів технічної документації на нерухоме майно, на частину якого позивач просить визнати його право власності.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 118, 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.121, 210, 258 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання співвласником сумісного майна залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків до 10 грудня 2015 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вказаних недоліків, дана позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: