Ухвала

іменем україни

19 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Лесько А.О., Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, садівничого кооперативу «Южний-2», Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області про застосування наслідків нікчемності правочину, скасування рішень Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Одеської області від 4 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суд з указаним позовом, посилаючись на те, що у 2006 році між нею та ОСОБА_7, ОСОБА_6 в усній формі було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу садового будинку, розташованого на належній їй земельній ділянці у садівничому кооперативі «Южний-2» (далі - СК «Южний-2») у с. Біленькому Білгород-Дністровського району Одеської області, який був збудований нею, але не введений в експлуатацію, тобто на нього не оформлено право власності. З урахуванням наявності у цьому будинку меблів, холодильника та металевого баку, загальна вартість угоди склала 16 тис. доларів США. У рахунок подальшої реалізації цієї угоди їй було передано ОСОБА_5 завдаток у розмірі 1 500 доларів США та її згодою відповідачі вселилися у спірний будинок. Зазначала, що з метою виконання зазначеної угоди вона звернулась до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області із заявою про скасування рішення сільської ради від 14 листопада 1997 року, яким їй безоплатно було передано у приватну власність земельну ділянку НОМЕР_1 в СК «Южний-2» у с. Біленькому Білгород-Дністровського району Одеської області. Рішенням Шабівської сільської ради від 31 жовтня 2006 року рішення сільради від 14 листопада 1997 року було скасовано. Після виконання всіх домовленостей з відповідачами вона звернулась до них з проханням сплатити решту суми вартості майна, проте їй було відмовлено.

Позивач просила, з урахуванням уточнених вимог, застосувати наслідки нікчемного правочину, укладеного між нею та відповідачами, зобов'язавши їх повернути їй будинок, меблеву стінку та металевий бак та земельну ділянку, розташовані за адресою: СК «Южний-2» у с. Біленькому Білгород-Дністровського району Одеської області, а у разі неможливості повернення цього майна відшкодувати його вартість за ціною, визначеною на момент відшкодування; скасувати рішення Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 31 жовтня 2006 року № 91-V «Про відміну рішень сільської ради № 163 від 2 вересня 1993 року, № 167-ХХІV від 18 квітня 2003 року, № 65 від 7 квітня 1994 року, № 77 від 19 червня 19996 року, № 3/Х-ХХІІ від 14 листопада 1997 року, № 6/VІІІ-ХХІІІ від 2 липня 1999 року, № 3/Х-ХХІІ від 29 вересня 2006 року» в частині позбавлення земельної ділянки ОСОБА_4; скасувати розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 15 листопада 2006 року № 31257/206 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки НОМЕР_2 СК «Южний-2» у с. Біленькому Білгород-Дністровського району Одеської області.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 лютого 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 4 червня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано незаконними та скасовано рішення Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 31 жовтня 2006 року № 91-V «Про відміну рішень сільської ради № 163 від 2 вересня 1993 року, № 167-ХХІV від 18 квітня 2003 року, № 65 від 7 квітня 1994 року, № 77 від 19 червня 19996 року, № 3/Х-ХХІІ від 14 листопада 1997 року, № 6/VІІІ-ХХІІІ від 2 липня 1999 року, № 3/Х-ХХІІ від 29 вересня 2006 року» та рішення № 90-V від 31 жовтня 2006 року «Про надання погодження на розробку проекту відведення земельних ділянок, які розташовані на території Шабівської сільської ради за межами населених пунктів, для передачі громадянам безоплатно у власність згідно поданих заяв для ведення садівництва» та розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 15 листопада 2006 року № 31257/206 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки НОМЕР_2 СК «Южний-2» у с. Біленькому Білгород-Дністровського району Одеської області.

Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передати ОСОБА_4 земельну ділянку НОМЕР_1, НОМЕР_3 у СК «Южний-2» у с. Біленькому Білгород-Дністровського району Одеської області. В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду та частково задовольняючи позов, апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що спірна земельна ділянка в СК «Южний-2» була виділена під забудову ОСОБА_8, на якій вона збудувала садовий будинок згідно дозволу садового кооперативу та затвердженого проекту, отримавши будівельний паспорт, проте будинок не було прийнято до експлуатації.

Разом з тим, ураховуючи, що саме ОСОБА_4 була законним користувачем земельної ділянки НОМЕР_1, НОМЕР_3 у СК «Южний-2», оскільки не було рішення про вилучення чи позбавлення її права на земельну ділянку, та не перевівши у встановленому порядку земельну ділянку до земель запасу територіальної громади, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, що передбачалось п. 2.3 рішення ради, рада безпідставно передала земельну ділянку ОСОБА_5., на якій, до того ж, знаходився садовий будинок (будівельні матеріали), зведений позивачкою, що є незаконним позбавленням її права власності.

При цьому суд вірно виходив із того, що усна домовленість ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про майбутнє укладення договору купівлі-продажу є нікчемною, так як не відповідає вимогам ст. ст. 640, 657 ЦК України.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 4 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник