Справа № 128/388/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20 квітня 2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого

судді Ганкіної І.А.

при секретарі: Ільченко Ю.В.

при представникові позивача ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2

пред-ка відповідача: Живун І.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 про визнання договору поруки №158 від 14.02.2008р. припиненим, -

Встановив:

ОСОБА_4. звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 про визнання договору поруки №158 від 14.02.2008р. припиненим.

В позові позивач зазначив, що 14 лютого 2008 року між позивачем та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір поруки №158. Згідно умов п. 2.2 даного договору ОСОБА_4, як поручитель зобов'язався перед Банком, як кредитором відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх її зобов'язань перед Банком по сплаті останньому будь - яких сум, що виникають з умов кредитного договору, вказаного п. 1.2. договору, а саме: повернути кредит в розмірі зазначеному в п. 1.3 даного договору, сплатити проценти за його користування, комісійної винагороди, неустойки в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору, які були відомі позивачу, ОСОБА_2 зобов'язалася повернути Банку кредит в сумі 100 000,00 доларів США в строк до 14 лютого 2018 року із сплатою 12% річних. Пунктом 2.1 договору поруки визначено, що це зобов'язання підписано сторонами у відповідності до законодавства України та відповідає положенням ст. ст. 553-559 ЦК України. Відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідачами неодноразово вносились зміни до кредитного договору. Згідно додаткової угоди №9 від 13 лютого 2012 року були внесені зміни до кредитного договору пунктом 2 якої передбачається збільшення відсоткової ставки до 14% річних банком в односторонньому порядку у випадку порушення відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору. Внаслідок цих змін було також збільшено обсяг відповідальності позивача. Згоди як поручитель, ОСОБА_4 на укладення цієї додаткової угоди не надавав, тому звернувся до суду з позовом та просить припинити договір поруки на підставі нормативних положень визначених у ч.1 ст. 559 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Зінченко А.О. позов підтримав та суду додав, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в порушення умов договору поруки не повідомив позивача про укладення додаткового договору №9 від 13 лютого 2012 року, за якою було внесено зміни до кредитного договору та збільшено розмір відсоткової ставки до 14% річних. Підвищення відсоткової ставки підвищило розмір його відповідальності перед банком у разі виникнення заборгованості по кредиту, а тому, враховуючи, вказане позивач в особі представника просить припинити договір поруки.

Відповідач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі свого представника Живун І.І. позов не визнав. Представник суду показав, що хоча банк не повідомив позивача про укладення додаткового договору №9 від 13 лютого 2012 року особисто, про даний договір позивач повинен був знати, так як ОСОБА_2 є дружиною позивача. Вважає, що права позивача порушені не були, так як кредитний договір був укладений в інтересах сім»ї, а отже згода одного з подружжя є згодою і іншого, тому просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала та суду показала, що дійсно після укладення кредитного договору неодноразово підписувала з банком додаткові договора, але про договір №9 вона нічого позивачу не повідомляла, як і банк. Даний договір підписувала у відсутність позивача, тому позовні вимоги підтримала та просить позов задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне:

14 лютого 2008 року між позивачем та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір поруки №158 (а.с.4-10).

Даний договір був укладений внаслідок укладення іншого кредитного договору між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 №014/035-23/600011 від 14.02.2008р.

Згідно умов п. 2.2 даного договору ОСОБА_4, як поручитель зобов'язався перед Банком, як кредитором відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх її зобов'язань перед Банком по сплаті останньому будь - яких сум, що виникають з умов кредитного договору №014/035-23/600011 від 14.02.2008р.

За п. 1.2. даного договору поруки, позивач забов»язався повернути кредит в розмірі зазначеному в п. 1.3 даного договору, сплатити проценти за його користування, комісійної винагороди, неустойки в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором.

Відповідно до умов кредитного договору №014/035-23/600011 від 14.02.2008р. ОСОБА_2 отримала кредитні кошти в сумі 100 000 доларів США, які забов»язалася повернути ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в строк до 14 лютого 2018 року із сплатою 12% річних.

Пунктом 2.1 договору поруки було визначено, що це забов"язання підписано сторонами у відповідності законодавства до України та відповідає положенням ст. ст. 553-559 ЦК України.

Після укладення кредитного договору між відповідачами неодноразово укладалися додаткові договори з погодженням з позивачем.

13 лютого 2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено та підписано черговий додатковий договір за № 9, яким було внесено зміни до кредитного договору та пунктом 2 передбачено збільшення відсоткової ставки до 14% річних.

За текстом даного додаткового договору вбачається, що додатковий договір за № 9 від 13 лютого 2012 року був підписаний представником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_7 на підставі довіреності №1054 від 03.08.2010р. та ОСОБА_2 (а.с.11 зворіт).

В нижній частині договору виконано запис з наступним змістом:

«Доповнити у випадку, якшо зобов'язання за кредитним договором забезпечуються порукою:

Цим я, ОСОБА_4, НОМЕР_1, надаю згоду на зміну умов Кредитного договору відповідно до вищевикладеної Додаткової угоди та підтверджую, що мої зобов'язання як Поручителя (порука) відповідно до Договору поруки №158 від «14» лютого 2008 р. зберігаються та забезпечують виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором № 014/035-23 60011 від «14» лютого 2008р. із врахуванням внесених змін.» 2012_р. (дата надання згоди має бути не пізнішою дати підписання додаткової угоди)».

Підпис ОСОБА_8 під даним приписом є відсутнім. Дана обставина підтвердежна також шляхом огляду у судовому засіданні оригіналу додаткового договору №9 від 13.02.2012р.

Факт того, що позивач був попереджений про укладення даного додаткового договору у письмовій формі, чи доказ його попередження в усній формі, чи будь якій іншій, суду ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідними доказами не підтверджений.

Та обставина, що даний додатковий договір ОСОБА_4 не підписувався є визнаний усіма сторонами і тому в силу ст.61 ЦПК України доказування не потребує.

За поясненнями представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відомості про те, що копія даного договору №9 направлялася на адресу позивача чи була йому вручена є відсутніми.

Факт отримання даного договору позивачем чи його передача ОСОБА_2, позивачем та самою ОСОБА_2 заперечуються. За поясненням представника банку, наданими у судовому засіданні відомостей про те, що даний додатковий договір направлявся для інформованості та згоди №014/035-23/600011 від 14.02.2008р.позивачу у банку не має.

Таким чином, спірні правовідносини слід розглядати виходячи з дотримання сторонами нормативних положень закріплених у ст. ст. 553-559 ЦК України.

Зокрема, у відповідності до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Під ч. 1 ст. 559 ЦК України слід розуміти, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. При цьому, збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Під вказаним нормативним положенням, слід розуміти, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК - припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому, обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Якщо в договорі поруки не передбачені умови зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

У відповідності до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратіфікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р., судом забезпечується право на доступ до правосуддя, в зв»язку з чим суд вважає правомірним звернення до суду позивача з вищевказаним позовом та вважає встановленими достовірність доводів позивача, направленими на захист його майнових прав, передбачених ст.8 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Порушені права позивача підлягають до судового захисту.

Враховуючи вищевказане та підтвердження у судовому порядку факту відсутності інформованості та згоди поручителя ОСОБА_4 щодо умов додаткового договору №9 від 13.02.2012р., яким було змінено розмір річної ставки по кредиту з 12% до 14%, що збільшувало обсяг його грошової відповідальності, суд вважає, що підстави позову є доведеними, а позов є таким, що підлягає до задоволення. На підставі вимог ст.559 ч.1 ЦК України договір поруки №158 від 14.02.2008р. укладений між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 має бути припиненим.

Вимога щодо стягнення судових витрат позивачем не вказана. На стягненні судових витрат не наполягає і представник позивача, тому до стягнення судові витрати не підлягають.

Керуючись ст.ст.553,559 ЦК України, ст.ст.11,15,59,60,61, 203,209,213,214,218,223 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задоволити.

Визнати договір поруки №158 від 14.02.2008р. укладений між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 припиненим.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 діб з моменту винесення рішення.

Суддя: