Справа № 130/3089/14-ц Провадження № 22-ц/772/1392/2015Головуючий в суді першої інстанції Сенько Л. Ю.
Категорія Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Стадник І.М., Міхасішин І.В.,

при секретарі: Куленко О.В.

за участю: представника апелянта Макушинська К.С.

скаржника ОСОБА_3

представника скаржника ОСОБА_4

представників ПП «Адіс» Борусевич С.Й., Книжник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Чорнобай Олександра Юрійовича на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.03.2015 року по справі за скаргою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Приватне підприємство «Адіс» на бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Чорнобая О.Ю.,-

ВСТАНОВИЛА:

15.10.2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Чорнобая О.Ю., у якій посилаючись на те, що останнім не було здійснено перевірки матеріалів виконавчого провадження у відповідності до норм чинного законодавства та не вжито заходів реагування по його скарзі від 08.09.2014 року, просив зобов»язати начальника управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області Чорнобая О.Ю. здійснити перевірку матеріалів виконавчого провадження № 2-539/11/0205 у відповідності до чинного законодавства та зобов»язати надати відповідні вказівки щодо подальшої процедури виконання виконавчого провадження щодо вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози життю, здоров»ю, майну ОСОБА_3 та його сім»ї, шляхом демонтажу та перенесення ємкостей АЗС ПП « Адіс» для зберігання паливно-мастильних матеріалів відповідно до ДБН, із урахуванням норм чинного законодавства яке стосується процедури реконструкції АЗС ПП « Адіс», як за кошти підприємства - боржника або за кошти , що виділяються в рамках виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 04.03.2015 року до участі в справі в якості заінтересованої особи залучено ПП « Адіс».

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.03.2015 року скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано неправомірною протизаконною бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Вінницькій області Чорнобая О.Ю. щодо не перевірки ним матеріалів виконавчого провадження у відповідності до норм чинного законодавства та не вжиття законних заходів реагування по скарзі ОСОБА_3 Зобов'язано начальника управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області Чорнобая О.Ю. здійснити перевірку матеріалів виконавчого провадження № 2-539/11/0205 у відповідності до норм чинного законодавства та зобов»язати надати відповідні вказівки щодо подальшої процедури виконання виконавчого провадження . В іншій частині скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Чорнобая О.Ю. ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу міськрайонного суду з підстав порушення ним норм матеріального і процесуального права та постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні скарги.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу. Скаржник та його представник просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін. Представники боржника просили апеляційну скаргу задовольнити.

Судова колегія , заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст. 312 ЦПК України апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Вінницької області від 09.09.2011 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.11.2011 року , позов ОСОБА_3 задоволено частково та заборонено діяльність АЗС ПП « Адіс», що розташована по вул. Київська,55 в м. Жмеринка Вінницької області і яка створює загрозу життю, здоров»ю, майну ОСОБА_3 та його сім»ї. Вжито невідкладних заходів щодо усунення загрози життю, здоров»ю, майну позивача та його сім»ї шляхом демонтажу та перенесення ємкостей для зберігання паливно-мастильних матеріалів відповідно ДБН./ а.с. 178-179/

На виконання вищезазначеного рішення Жмеринським міськрайонним судом 30.09.2011 року видано виконавчий лист № 2-539/11/0205.

На час звернення ОСОБА_3 із скаргою до суду, рішення суду від 09.09.2011 року не виконане.

На підставі ст. 82, ч.2 ст.84 Закону України « Про виконавче провадження» ОСОБА_3 08.09.2014 року звернувся до начальника управління ДВС головного управління юстиції у Вінницькій області Чорнобая О.Ю. із скаргою в рамках виконавчого провадження за № 20539/11/0205 у якій просив: 1. витребувати всі матеріали виконавчого провадження ВП № 31922893 із відділу ДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції; 2. здійснити повну перевірку стану виконавчого провадження ВП № 31922893 та вжити законних заходів реагування в рамках виконавчого провадження щодо незаконних дій начальника відділу ДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції Нагорного Д.В. та вжити заходів реагування щодо посадових осіб відділу ДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції, дії та бездіяльність яких визнано судовими рішеннями держави України, шляхом видачі відповідних документів; 3. розгляд даної заяви провести виключно в особистій присутності ОСОБА_3, у відповідності до норм ст. 18 ЗУ «Про звернення громадян», для надання ним особистих пояснень та належним чином завірених судових рішень, що перераховані в даній скарзі; 4. письмово повідомити його про результати перевірки виконавчого провадження та про вжитті дії щодо начальника відділу ДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції Нагорного Д.В., бездіяльність якого визнана судовими рішеннями держави України та щодо вжитих заходів реагування по бездіяльності посадових осіб Жмеринського міськрайонного управління, разом із винесеними відповідними службовими документами. /а.с 214/

Листом від 07.10.2014 року № Т-87/6 за підписом начальника управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області Чорнобай О.Ю. ОСОБА_3 було повідомлено про хід виконання виконавчого листа № 2-539/11/0205 та вказано, що державним виконавцем 30.09.2014 року до Головного управління юстиції у Вінницькій області направлено службову записку про виділення коштів на проведення виконавчих дій, а саме здійснення демонтажних робіт, після чого державним виконавцем буде вжито всіх заходів, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», спрямованих на належне виконання рішення суду. /а.с.6 зворот-7/

Ознайомившись 13.10.2014 року з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_3 з»ясував, що останньою 180 сторінкою 2-го тому виконавчого провадження є акт приймання передачі виконавчого провадження державним виконавцем Лапко М.П. від 10.07.2014 року, і що інших документів, які б свідчили про вчинення перевірки посадовими особами в матеріалах справи немає./ а.с. 7 зворот/

Задовольняючи частково вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що відповідь скаржнику, яка була надана начальником ГУЮ у Вінницькій області є формальною, так як посадова особа відносно скарги від 08.09.2014 року не виконала в повному обсязі функції контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання зазначеного рішення суду відділом ДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції та не перевірив виконавче провадження у відповідності до норм чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.82 Закону України « Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час звернення ОСОБА_3 із скаргою до ДВС ( далі Закону) рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Пунктом 7 статті 82 Закону визначено вимоги до форми та змісту скарги , що подається у виконавчому провадженні.

Наслідком не відповідності скарги вимогам, викладених у ч.7 цієї статті, Закон встановлює право начальнику відділу розглянути скаргу в порядку ЗУ « Про звернення громадян».

В ході розгляду справи встановлено, і відповідачем не спростовано той факт, що підстав для розгляду скарги в порядку, встановленому Законом України « Про звернення громадян», як того передбачає п.8 ст.82 Закону України « Про виконавче провадження» не було, так як скарга ОСОБА_3 була подана з додержанням вимог, викладених у ч.7 цієї статті.

Згідно п.8 ст.82 Закону скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

Колегія суддів відхиляє заперечення апелянта про те, що в ухвалі суду першої інстанції зазначено, що «судом встановлено, що начальник управління державної виконавчої служби не перевірив виконавче провадження» і, що сам факт не проведення перевірки сторонами під сумнів не ставився з наступних підстав.

Так, в мотивувальній частині ухвали суд першої інстанції вказує, що відповідь начальника управління є формальною, так як він, відносно скарги від 07.09.2014 року не виконав в повному обсязі функції контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання зазначеного рішення суду відділом ДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції та не перевірив виконавче провадження у відповідності до норм чинного законодавства.

Тобто, судом встановлено, не той факт, що перевірка не відбулась, а факт, що начальник не перевірив виконавче провадження у відповідності до норм чинного законодавства.

Із наданої начальником управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області відповіді від 07.10.2014 року вбачається, що інформація викладена у листі могла бути відома йому лише після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, які відповідно до вимог ст. 85 Закону посадовою особою можуть бути витребувані постановою для здійснення перевірки.

Як вказує скаржник у своїх поясненнях, що підтверджується його заявою про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження від 13.10.2014 року будь-яких інших документів ( постанови про проведення перевірки, витребування матеріалів виконавчого провадження) після 10.07.2014 року у матеріалах справи на час його звернення не було.

Дана обставина апелянтом не спростована.

Колегія суддів погоджується з твердженнями апелянта про те, що нормами статті 82 Закону законодавець встановлює певну черговість дій посадових осіб у виконавчому провадженні, а саме: на першому етапі оскаржуються дії державного виконавця начальнику відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За скаргою на дії державного виконавця начальник відділу виносить постанову про задоволення чи відмову у задоволенні скарги. На другому етапі дії начальника відділу оскаржуються до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

Однак суд, звертає увагу на ту обставину, що скаржнику листом від 07.10.2014 року не було відмовлено у розгляді його скарги з підстав не дотримання ним встановленого законом порядку звернення, а розглянуто скаргу по суті.

Крім того, за скаргами ОСОБА_3, ухвалами Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області визнано незаконними дії та бездіяльність державних виконавців відділу ДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції Троцької К.С., Ланового В.В. та начальника ВДВС Нагорного Д.В. / а.с.11, 14-16,17-20, 21-22, 23-24, 27-28, 29-32/.

Твердження апелянта про те, що особою, дії якої оскаржуються було прийнято рішення не проводити перевірку з власної ініціативи, так як скаржником обрано судовий порядок оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи ДВС щодо виконання судового рішення, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки вони суперечать вимогам ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання апелянта про те, що судом першої інстанції не були враховані вимоги Постанови Пленуму ВСУ України № 14 від 26.12.2003 року « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки висновки суду та обраний судом спосіб захисту порушених прав скаржника не суперечать роз'ясненням, що містяться в Постанові Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.2014 року « Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», висновки якого базуються на підставі внесених до ЦПК України, Закону України « Про виконавче провадження» змін.

Згідно ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновляє його порушені права чи свободи.

Визнавши неправомірною бездіяльність начальника управління та зобов'язавши його здійснити розпочату ним перевірку у відповідності до норм чинного законодавства, суд першої інстанції поновив порушене право скаржника.

При цьому суд не мав права зобов'язувати особу, бездіяльність якої оскаржується надати відповідні вказівки щодо подальшої процедури виконання виконавчого провадження, оскільки згідно із Законом « Про виконавче провадження» це є правом , а не обов'язком відповідної посадової особи .

Розглядаючи скаргу, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, однак порушив норми процесуального права, що стали підставою для зміни ухвали, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312 - 315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Чорнобай Олександра Юрійовича задовольнити частково.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.03.2015 року змінити, шляхом виключення з абзацу третього резолютивної частини ухвали слова « зобов»язати надати відповідні вказівки щодо подальшої процедури виконання виконавчого провадження», а слова « виконавче провадження № 2-539/11/0205» замінити словами « виконавчий лист № 2-539/11/0205».

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.О. Голота

Судді : І.В. Міхасішин

І.М. Стадник

/ПІДПИСИ/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ: