Справа № 708/553/2012
У Х В А Л А

30 листопада 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів: Павліченка С.В., Куцин М.М.,

при секретарі Шимон М.В.,

з участю ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 і представника прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 на ухвалу судді Перечинського районного суду від 18 вересня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Перечинського районного суду від 13 липня 2012 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся в суд із вищезазначеною заявою, мотивуючи тим, що рішенням суду від 13 липня 2012 року визнано недійсним та скасовано розпорядження в.о. голови Перечинської РДА №630 від 31 грудня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва та передачі безоплатно у власність ОСОБА_5М.», визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 27 грудня 2010 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 засвідчений приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за №962, витребувано земельну ділянку площею 0,0700 га, яка розташована в урочищі «Бабайово», в кварталі 34, виділ 9 Перечинського лісництва державного підприємства «Перечинське лісове господарство» із чужого незаконного володіння гр. ОСОБА_4 та повернуто її законному землекористувачу ДП «Перечинське лісове господарство».

Вважає, що вказане рішення підлягає перегляду у звязку з нововиявленими обставинами, оскільки судом не досліджувалися жодні належні та допустимі докази, які б стверджували, що земельна ділянка, яка безоплатно передана у власність ОСОБА_5 по державному акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №099736 площею 0,0700 га, яка розташована в урочищі «Бабайово» на території Перечинської міської ради за межами населеного пункту, будь-яким чином накладається чи знаходиться або перетинається із земельними ділянками, наданими ДП «Перечинське лісове господарство» у постійне користування для ведення лісового господарства, як і відсутні докази того, що спірна земельна ділянка перебуває у державній власності та належить до земель лісового фонду, оскільки не має належним чином оформлених планово картографічних матеріалів лісовпорядкування, які б підтверджували належність спірної ділянки до лісового фонду, а також будь-яких документів щодо відведення та закріплення спірної земельної ділянки за будь-якими лісовпорядними організаціями. Натомість, відповідно до діючих на час видачі державного акту ОСОБА_5 норм матеріального права Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, при видачі оспорюваного державного акту на земельну ділянку ні оператором, ні реєстратором державного реєстру земель не встановлено жодних накладень прав власності або прав користування зазначеної земельної ділянки з будь-якими іншими, як і будь-яких інших обмежень щодо вказаної земельної ділянки. Після набрання рішення суду чинності, з висновку експертного дослідження земельно-технічної експертизи №18/15, складеного 27 серпня 2015 року судовим експертом стало відомо, що розташування земельної ділянки площею 0,0700 га кадастровий номер :02:002:0009 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, що розташована на території Перечинської міської ради, урочище «Бабайово» «За межами населеного пункту», згідно проекту землеустрою, розробленого приватним підприємством «Закарпатгеопроект», не відповідає її місцю розташування, визначеному згідно обмінного файлу. По горизонталі ширина невідповідності становить 63,27 м., а по вертикалі 13,71 м. Земельна ділянка, згідно проекту землеустрою розташована далі на південний схід по відношенню до земельної ділянки згідно обмінного файлу. Оператори та реєстратори районних відділів ДЗК приймають цифрові носії з обмінними файлами та технічну документацію на перевірку лише від представника виконавця робіт, згідно поданого клопотання. А тому, відповідачам у справі не було відомо і не могло бути відомо про такі суттєві обставини у справі, які існували на час розгляду справи у суді.

У вересні 2015 року він довідався, що постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 січня 2015 року (у справі №6-224цс14) у подібних правовідносинах скасовано ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2013 року, а справу направлено на новий судовий розгляд. Оскільки, місце розташування земельної ділянки, її правовий режим та цільове призначення мали істотне значення при вирішення справи, що не досліджувалося судом у встановленому законом порядку при розгляді справи та потягло за собою винесення незаконного рішення.

З посиланням на ч.2 ст. 361 ЦПК України, що підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не може бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду заяви просив задовольнити заяву.

Ухвалою судді Перечинського районного суду від 18 вересня 2015 року заяву ОСОБА_2В, який діє в інтересах ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Перечинського районного суду від 13 липня 2012 року залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали судді, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для її постановлення відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_2, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3, який просить ухвалу судді залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

При постановленні ухвали, суд з посиланням на вимоги визначені абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України констатував, що місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими статтею 73 ЦПК. При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для прегляду судового рішення. Якщо заяву подано після закінчення визначеного абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановлює ухвалу про залишення заяви без розгляду, яка може бути оскаржена.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 поданою в інтересах ОСОБА_4 вбачається, що заявник просив переглянути рішення суду від 13 липня 2012 року у звязку з нововиявленими обставинами з підстав передбачених п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України і при розгляді заяви суд не зясував день набрання законної сили цього рішення, оскільки це рішення в апеляційному порядку не переглядалося та на думку судової колегії суду слід звернути увагу на абзац 2 ч.1 ст. 362 ЦПК України, оскільки заява подана у вересні 2015 року.

За таких обставин, ухвала судді як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та призвела до неправильного вирішення питання по заяві підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для повторного вирішення заяви.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Перечинського районного суду від 18 вересня 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для повторного вирішення заяви ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_4 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Перечинського районного суду від 13 липня 2012 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_7