Справа № 462/163/15 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/2065/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Гацій І.І.,

з участю ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 15 січня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення юридичних фактів і внесення змін в актові записи,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суду відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення юридичних фактів і внесення змін в актові записи.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що має право на індивідуальність, збереження своєї національності, культурної, релігійної, мовної самобутності. Зазначає, що за національністю вона є полькою, а не українкою. Просить ухвалу суду скасувати та відкрити провадження у справі за її заявою про встановлення фактів та внесення змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3 про підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадського стану" від 07 липня 1995 року № 12 питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

Згідно з п. 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 9 , ч.1 ст. 22 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану " актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація, яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесення змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд дійшов правильного висновку, що у відкритті провадження за заявою про в становлення факту належності до національності і фактів щодо неправильності зазначеної національності та в зв"язку з цим внесення змін у актові записи слід відмовити, оскільки згідно ст.256 ЦПК України факти, які не породжують правових наслідків, такі як факт належності до певної національності, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Посилання апелянта на судову практику в інших справах не береться до уваги, так як суперечить положенням ст.360-7 ЦПК України згідно з якою обов"язковими є лише рішення Верховного Суду України.

В зв"язку з викладеним колегія суддів вважає, що оскільки заявницею не ставилось питання щодо встановлення неправильності в актовому записі відповідно до роз"яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадського стану" від 07 липня 1995 року №12, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування ухвали не можуть братись до уваги.

А відтак, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307 , ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.