У Х В А Л А

06 листопада 2015 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Рибак М.А., перевіривши дотримання вимог щодо форми і змісту позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вони не відповідають вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме, до позовної заяви не додано належного документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви має бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв, які подаються до суду, майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати - 487,20 грн. та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати - 6090 грн.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем визначено ціну позову у розмірі 13000 грн., у зв'язку з чим, до позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 487,20 грн.

Разом з тим, згідно змісту позовних вимог, позивач просить визнати за ним право власності на вантажний автомобіль марки RENAULT PREMIUM 400, 2000 року випуску.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи викладене та те, що ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, суддя приходить до висновку про необхідність визначення попереднього розміру судового збору за подання позову майнового характеру у сумі 2000 грн.

Таким чином, позивач повинен доплатити суму судового збору (надавши оригінал квитанції) в розмірі 1512,80 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль, - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвалу суду в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.А.Рибак