Справа 431/1927/15-ц
Провадження 2/431/1146
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2015 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого- судді Форощука О.В.,

при секретарі Мозуль І.О.,

за участі відповідача за першим позовом,

позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав позичальника за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 5121,51 доларів США, що за курсом 22,92 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2015 року складає 117385,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування свого позову ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що за договором № LGВ0GА від 21.08.2008 р. відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 7351,99 доларів США на термін до 22.08.2018 р., а відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, та станом на 15.04.2015р. має заборгованість у сумі 5121,51 доларів США, яка складається з: 4298,98 доларів США заборгованість за кредитом, 473,42 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 42,59 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 52,25 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 10,91 доларів США штраф (фіксована частина), 243,36 доларів США штраф (процентна складова). На підставі вищевикладеного позивач змушений звернутися до суду.

Позивач за зустрічним позовом та відповідач за першим позовом ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав позичальника за кредитним договором, у якому просить суд змінити умови договору в частині розміру щомісячного платежу та строку виконання обовязків сторін по договору № LGВ0GА від 21.08.2008 р., а саме а) в абзаці першому пункту 8.1 договору слова: «Банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 21.08.2008 р. по 21.08.2018 р.» замінити на слова «Банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 21.08.2008 р. по 21.08.2020 р.»; б) до абзацу третього пункту 8.1 договору після слів «Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 138,90 доларів США» додати слова: «,а починаючи з 07.07.2015 р. позичальник повинен щомісяця надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 69,45 доларів США»; в) внести відповідні зміни в додаток № 2 графік погашення кредиту.

В обґрунтування позову позивач за зустрічним позовом та відповідач за першим позовом ОСОБА_1 посилається на те, що згідно договору, укладеного 21.08.2008 вона отримала від Банку кредит у розмірі 7351,99 доларів США при курсі 4,8462 грн. за 1 долар США. На той час вона та її чоловік мали постійні доходи, політична та економічна ситуація в Україні була стабільна. До січня 2015 року вона виконувала всі умови договору, не маючи заборгованості. Обставини суттєво змінилися, а саме частина території Донецької та Луганської областей була загарбана терористами і згідно Наказу Антитерористичного центру при СБУ № 33/6/а від 07.10.2014 р. з 07 квітня 2014 року по теперішній час території цих областей, в тому числі м. Старобільськ, опинилися в зоні проведення антитерористичної операції. Економічна ситуація в Україні стала швидко погіршуватися, що призвело до стрімкої девальвації гривні. Її зарплата при цьому залишається незмінною. При цьому як держслужбовець, вона не має можливості отримати інші доходи, а чоловік зовсім втратив роботу. В той же час курс долара США швидко підвищувався, але вона намагалася своєчасно і в повному обсязі вносити платежі по кредиту, доки курс долара США не перевищив 10 грн. Вона продовжує і далі сплачувати кошти по кредитним зобовязанням в межах можливого. Проте її заробітна плата не підвищувалася і складає в середньому 2219 грн. = 95,4 доларів США, тобто менше щомісячного платежу передбаченого умовами договору, який складає 138,9 доларів США. На її пропозиції щодо зміни умов договору представник позивача пропонував сплатити заборгованість, як умову для розгляду цього питання, але після сплати нею частки боргу, перестав взагалі з нею спілкуватися. Вона вжила усі залежні від неї заходи для належного виконання зобовязань по договору, але вона не змогла виконати зобовязання по договору в повному обсязі внаслідок випадку, який змінив обставини настільки, що якби вона могла це передбачити не укладала б цей кредитний договір або уклала б його на інших умовах. За таких обставин виконання договору на існуючих умовах обєктивно не можливо по незалежним від неї причинам. Всі її пропозиції щодо зміни умов договору за згодою сторін не розглядалися позивачем. Вважає, що при цьому мають місце всі умови, передбачені ч. 2 ст. 652 ЦК України, а саме, подальше виконання договору на діючих умовах порушує співвідношення майнових інтересів сторін та залишає її без того, на що вона розраховувала при укладанні договору, а саме кредит був взятий на ремонт будинку, за отримані кошти вдалося виконати його лише частково (відремонтувати покрівлю), інші кошти пішли на виплату заборгованості по кредиту, а у разі задоволення вимог позивача вони взагалі залишаться без житла, оскільки кредит оформлено під заставу будинку. Крім того, вважає за необхідне змінити умови договору таким чином, щоб надати їй реальну можливість повернути кошти, отримані у позивача, не завдаючи йому збитків, а саме зменшити у два рази розмір щомісячного платежу та відповідно подовжити термін виконання зобовязань по договору.

Представник позивача за першим позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, зустрічний позов не визнала, вважає його незаконним та необґрунтованим.

Відповідач за першим позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 у судовому засіданніпозовні вимоги Банку визнала частково, не визнала в частині нарахованої пені, суми штрафу (фіксованої частини) та штрафу (процентної складової), зустрічний позов підтримала у повному обсязі та просила змінити умови договору в частині розміру щомісячного платежу та строку виконання обовязків сторін по договору № LGВ0GА від 21.08.2008 р., а саме а) в абзаці першому пункту 8.1 договору слова: «Банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 21.08.2008 р. по 21.08.2018 р.» замінити на слова «Банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 21.08.2008 р. по 21.08.2020 р.»; б) до абзацу третього пункту 8.1 договору після слів «Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 138,90 доларів США» додати слова: «,а починаючи з 07.07.2015 р. позичальник повинен щомісяця надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 69,45 доларів США»; в) внести відповідні зміни в додаток № 2 графік погашення кредиту.

Вислухавши пояснення відповідача за першим позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи щодо позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

За договором № LGВ0GА від 21.08.2008 р. відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 7351,99 доларів США на строк з 21.08.2008 року по 21.08.2018 р. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом у сумі 138,90 доларів США (а.с.9-11).

Відповідно до п. 5.1 вищевказаного договору, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі, який зазначений у п. 8.4 договору за кожний день просрочки. Згідно п. 8.4 кредитного договору, при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15% від суми просроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки.

Пунктом 5.3 кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, у звязку з чим згідно розрахунку заборгованості станом на 15.04.2015р. відповідач ОСОБА_1 має перед Банком заборгованість у сумі 5121,51 доларів США, яка складається з: 4298,98 доларів США заборгованість за кредитом, 473,42 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 42,59 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 52,25 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 10,91 доларів США штраф (фіксована частина), 243,36 доларів США штраф (процентна складова) (а.с. 4-7).

За положенням ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежного виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» - законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню.

Дослідивши матеріали справи щодо позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав позичальника за кредитним договором, суд приходить до наступного.

Порядок зміни умов кредитного договору та підстави для розірвання кредитного договору визначені ст.ст. 651, 652 ЦК України.

Згідно вимог ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, догорів є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно вимог ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений. Зміна договору у звязку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Ч. 2 ст. 652 ЦК України передбачено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Посилання відповідача за першим позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на ст. 652 ЦК України не може бути враховане судом, оскільки нею не доведено, що зміна умов договору викликана наявністю ідеальної сукупності всіх обставин, передбачених ч.2 ст.652 ЦК України, що є обов'язковою умовою для вирішення питання про зміну умов договору, крім того ч. 4 ст.652 ЦК України передбачає, що зміна договору за рішенням суду допускається у виняткових випадках, якщо розірвання договору спричинить шкоду суспільним інтересам, або може потягнути для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Цивільним кодексом України встановлено принцип свободи договору (ст.ст. 6, 627 ЦК України), відповідно до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так само вільно діяла і відповідач за першим позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору, про зміну якого зараз вона просить суд, чітко усвідомлюючи в момент укладення цього договору, що укладаючи його в валюті долар США вона несе ризик того, що її зобов'язання в гривневому еквіваленті можуть суттєво зрости в разі валютних коливань, а тому це виключає наявність умови, визначеної п.1 ч. 2 ст.652 Цивільного кодексу України, оскільки при укладенні договору сторони виходили саме з імовірної можливості настання таких змін, на які посилається відповідач в своєму зустрічному позові, що підтверджується умовами цього ж договору.

Відповідачем за першим позовом, позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 також не доведено наявності ідеальної сукупності всіх обставин, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК, що є обов'язковою умовою для зміни договору.

Вимагаючи зміни договору на підставі ст. 652 ЦК України, на позивача покладається обов'язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, згідно ст. 60 ЦПК України. Однак відповідачем за першим позовом, позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 не доведено наявність всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання або зміни договору кредиту, у зв'язку з істотною зміною обстановки, якими сторони керувалися при укладанні договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, договір, укладений сторонами з дотриманням вимог, необхідних для чинності правочину, має обов'язкову силу для самих сторін.

Таким чином, при укладенні кредитного договору в іноземній валюті сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладання кредитного договору не мали будь-яких підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що внесення змін до кредитного договору можливе лише при досягнення згоди сторін, а вимоги іідповідача за першим позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про зобов'язання Банку змінити умови кредитного договору не ґрунтуються на законі, не передбачені чинним законодавством, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача за першим позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача судові витрати, у вигляді судового збору сплаченого при подачі позову у розмірі 1173 грн. 85 коп.

На підставі викладеного і ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 627, 629, 651, 652, 1050-1056 ЦК України, керуючись ст.ст. 10-11, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Набережна Перемоги, 50, м.Дніпропетровськ, 49094, , р/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № LGВ0GА від 21.08.2008 р. у розмірі 5121,51 доларів США, що за курсом 22,92 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2015 року складає 117385 (сто сімнадцять триста вісімдесят пять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Набережна Перемоги, 50, м.Дніпропетровськ, 49094, , р/р 3111, МФО 305299) судові витрати у розмірі 1173 (одна тисяча сто сімдесят три) грн. 85 коп.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав позичальника за кредитним договором - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Форощук