У Х В А Л А

3 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2014 року, рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 28 травня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Кей Колект», до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» про визнання правовідносин за договором факторингу такими, що не відбулися, та визнання довіреності нікчемним правочином,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2014 року в задоволенні первісного позову публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 28 травня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» (далі - ТОВ «Кей Колект») про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитними договорами скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позов ТОВ «Кей Колект» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Кей Колект» заборгованість: за кредитним договором від 2 грудня 2005 року № 219/225/05 у розмірі 1 095 925 грн 20 коп.; за кредитним договором від 3 травня 2006 року № 11001661 0) у розмірі 1 402 428 грн 40 коп.; за кредитним договором від 30 жовтня 2006 року № 11067213 00) у розмірі 3 334 250 грн.; за кредитним договором від 2 листопада 2006 року № 0 у розмірі 775 352 грн 40 коп.

У задоволенні позову ТОВ «Кей Колект» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовлено.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2015 року строк на касаційне оскарження вищевказаних рішень судів першої та апеляційної інстанцій поновлено, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2014 року, рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 28 травня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2015 року й ухвалення судового рішення в межах компетенції Верховного Суду України з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2011 року, 18 грудня 2013 року, 13 серпня та 18 вересня 2014 року, 8 квітня, 17 червня, 6 липня, 25 серпня та 28 жовтня 2015 року.

Заява ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2015 року в частині поновлення йому строку на касаційне оскарження підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою та третьою статті 354 ЦПК України сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку. Не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2015 року, питання про перегляд якої порушується в заяві ОСОБА_4, поновлено йому строк на касаційне оскарження.

Однак, зазначена ухвала суду касаційної інстанції в частині поновлення строку на касаційне оскарження не перешкоджає провадженню у справі.

Перевіривши доводи заявника, викладені в заяві про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позовні вимоги ТОВ «Кей Колект» щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_5 підлягали задоволенню в розмірі права вимоги, яке перейшло до нього за договором факторингу. Одночасно, оскільки порука ОСОБА_4 припинилася, то він не може відповідати перед позивачем за невиконання зобов'язань за кредитним договором солідарно з ОСОБА_5

Також, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, виходив з того, що до фактора - ТОВ «Кей Колект» перейшло право вимоги за кредитними договорами, укладеними ОСОБА_5 із ПАТ «УкрСиббанк», а також із того, що довіреність від 20 листопада 2014 року № 328 видана ТОВ «Кей Колект» ОСОБА_6 із дотриманням вимог, визначених частиною третьою статті 42 ЦПК України.

Ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2011 року, 18 грудня 2013 року, 13 серпня 2014 року, що надані заявником як приклади, якими судові рішення суду скасовані, а справи передані на новий розгляд, не містять правової позиції щодо спірних правовідносин, а вказують на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2014 року, 8 квітня, 17 червня, 6 липня, 25 серпня 2015 року, що надані заявником як приклади, є ухвалами про відкриття касаційного провадження у справах, а ухвала цього суду від 28 жовтня 2015 року є ухвалою про призначення справи до судового розгляду.

Порівняння змісту указаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Як убачається зі змісту заяви, ОСОБА_4 оскаржує ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2015 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції статті 328 ЦПК України, однак така ухвала не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, заява ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом касаційної інстанції норми процесуального права, закріпленої у статті 328 ЦПК України, не може бути прийнята Верховним Судом України для перегляду у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, та підлягає поверненню заявнику.

Ураховуючи наведене, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, встановлена пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, також відсутня.

Крім того, у наведеній заяві ОСОБА_4 просить поновити строк подання заяви про перегляд судових рішень, у поновленні якого немає необхідності, оскільки вищезазначена заява подана в межах строку, установленого в частині першій статті 356 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2015 року в частині поновлення строку на касаційне оскарження, а також в частині її перегляду з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути ОСОБА_4.

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Кей Колект», до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» про визнання правовідносин за договором факторингу такими, що не відбулися та визнання довіреності нікчемним правочином за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2014 року, рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 28 травня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко Л.І. Охрімчук