АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Семенюк Т.А.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 13 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська загальноосвітня приватна школа І-ІІІ ступенів «Британська міжнародна школа-Київ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвансед Брітіш Едукейшн Лимитед» («ADVANCED BRITISH EDUCATION LIMIТED») про визнання недійсними договорів про навчання та стягнення безпідставно набутих коштів, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року позивач звернувся із зазначеним позовом на обґрунтування якого зазначив, що 01 червня 2012 року між позивачем і ТОВ «Адвансед Брітіш Едукейшн Лимитед» був укладений Договір № PS/Y3-23P про навчання сина позивача - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

21 червня 2012 року між позивачем і ТОВ «Адвансед Брітіш Едукейшн Лимитед» був укладений Договір № EY/R-21P про навчання доньки позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За укладеними договорами позивач сплатив 25 280 доларів США.

ТОВ «Київська загальноосвітня приватна школа І-ІІІ ступенів «Британська міжнародна школа-Київ» визначено у договорах як Школа, жодного з договорів не підписувало, проте на останнє покладено обов'язок прийняти дітей на навчання та забезпечити надання освітніх послуг на умовах, визначених Договорами за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначаючи, що ТОВ «Адвансед Брітіш Едукейшн Лимитед» не має ліцензії та не є навчальним закладом в розумінні Закону України «Про освіту», а укладені договори не відповідають положенням ст.ст. 203, 215, 511 ЦК України, ст.ст. 18, 61 Закону України «Про освіту», Постанові КМ України від 08.08.2007 року № 1019 «Про ліцензування діяльності з надання освітніх послуг», Наказу Міністерства освіти і науки України від 11 березня 2002 року № 183, тому набуті ТОВ «Адвансед Брітіш Едукейшн Лимитед» гроші відповідно до ст. 1212 ЦК України є безпідставно набутими.

Враховуючи викладене, просив визнати недійсними Договори про навчання від 01 червня 2012 року № PS/Y3-23P та від 21 червня 2012 року № EY/R-21P, стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача 291 044.85 грн. (а.с.1-5)

Відповідачі проти позову заперечували. (а.с.46-62)

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 13 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Київська загальноосвітня приватна школа І-ІІІ ступенів «Британська міжнародна школа-Київ», ТОВ «Адвансед Брітіш Едукейшн Лимитед» про визнання недійсними договорів про навчання та стягнення безпідставно набутих коштів відмовлено. (а.с.132, 134-138)

В апеляційній скарзі позивач посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення районного суду і ухвалити нове, яким задовольнити заявлені вимоги. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував обставин і доказів якими обґрунтовані заявлені вимоги та дійшов помилкового висновку про відмову у позові. (а.с.141-150)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримала скаргу і просила її задовольнити, представник ОСОБА_4 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (а.с.182-188)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, із договорів та інших правочинів.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 01 червня 2012 року між позивачем і ТОВ «Адвансед Брітіш Едукейшн Лимитед» був укладений Договір № PS/Y3-23P про навчання сина позивача - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. За п.п. 4.1, 4.2, 4.6 цього Договору одноразовий реєстраційний внесок складає 1100 доларів США, вартість навчання визначена сторонами в розмірі 6870 доларів США за один шкільний семестр, вартість навчальних послуг за рік визначена в розмірі 20 610 доларів США. (а.с. 17-23)

21 червня 2012 року між позивачем і ТОВ «Адвансед Брітіш Едукейшн Лимитед» був укладений Договір № EY/R-21P про навчання доньки позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. За п.п. 4.1, 4.2, 4.6 цього Договору одноразовий реєстраційний внесок складає 1100 доларів США, вартість навчання визначена сторонами в розмірі 5800 доларів США за один шкільний семестр, вартість навчальних послуг за рік визначена в розмірі 17 400 доларів США. (а.с.24-30)

За змістом укладених договорів, ТОВ «Адвансед Брітіш Едукейшн Лимитед» (далі за текстом - «АВЕ») надає послуги відповідно до умов Генерального договору № 100 від 26 серпня 2010 року укладеного із ТОВ «Київська загальноосвітня приватна школа І-ІІІ ступенів «Британська міжнародна школа-Київ» (далі за текстом - Школа), остання взяла на себе відповідальність щодо навчання учня (учениці).

Наявність у ТОВ «Київська загальноосвітня приватна школа І-ІІІ ступенів «Британська міжнародна школа-Київ» ліцензії серії АВ № 483396 у сфері освіти підтверджується наявними у справі доказами. (а.с.64-66)

Організацію навчання учнів у ТОВ «Київська загальноосвітня приватна школа І-ІІІ ступенів «Британська міжнародна школа-Київ» здійснює ТОВ «Адвансед Брітіш Едукейшн Лимитед».

За п. 4.4 Договору № PS/Y3-23P та Договору № EY/R-21P, оплата вартості освітніх послуг здійснюється на підставі розрахункових документів (рахунків-фактур), підготовлених та виставлених АВЕ, або Школою. За вибором Замовника, оплата вартості освітніх послуг здійснюється шляхом переказу грошових коштів на рахунок АВЕ або Школи. (а.с.18, 25)

Визначення в Договорах грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті не суперечить положенням ст. 524 ЦК України.

За укладеними договорами позивач сплатив 25 280 доларів США, що складало 196 860 грн. за навчання дітей Філіпа та Ярослави у І та ІІ семестрах 2012-2013 навчального року спрямувавши кошти до ТОВ «Адвансед Брітіш Едукейшн Лимитед», тобто обраним ним шляхом з двох, передбачених Договором. Навчання у ІІІ семестрі 2013 року не замовлялось і не оплачувалось. (а.с.7-16, 104-105)

Факт надання відповідачами освітніх послуг у І та ІІ семестрах 2012-2013 навчального року, тобто період за який були сплачені гроші, позивач не заперечував і в позовній заяві.

Посилання відповідача на невідповідність укладених договорів положенням ст.ст. 203, 215, 511 ЦК України, ст.ст. 18, 61 Закону України «Про освіту», Постанові КМ України від 08.08.2007 року № 1019 «Про ліцензування діяльності з надання освітніх послуг», Наказу Міністерства освіти і науки України від 11 березня 2002 року № 183, а набутих ТОВ «Адвансед Брітіш Едукейшн Лимитед» грошей відповідно до ст. 1212 ЦК України безпідставно набутими, колегія суддів визнала необґрунтованими.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для скасування судового рішення, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

Т.А.Семенюк

Справа № 22-ц/796/3089/2015

Унікальний номер 756/7261/14-ц

Головуючий у першій інстанції - Великохацька В.В.

Доповідач Левенець Б.Б.