АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.

при секретарі: Шерівській Ю.А.

з участю сторін: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, Першої Регіональної товарної біржі, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торго Авто», ОСОБА_6, третя особа управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернівецькій області про визнання недійсною довідки-рахунку, визнання права спільної сумісної власності на транспортні засоби, витребування майна з чужого незаконного володіння та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на транспортний засіб, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в інтересах якої виступає ОСОБА_7, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 вересня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання недійсною довідки-рахунку, визнання права спільної сумісної власності на транспортні засоби, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 21 лютого 2011 року, між нею та відповідачем ОСОБА_1 був укладений шлюб, який 02 вересня 2014 року між ними був розірваний, внаслідок розірвання шлюбу відбулася зміна прізвища з ОСОБА_1 на ОСОБА_3.

__________________________________________________________________________

№ 22ц/794/1524/2015 р. Головуючий у І інстанції:Гончарова І.М.

Категорія: 59 Суддя-доповідач: ОСОБА_8

За час шлюбу, за спільні кошти, ними було придбано автомобілі марки «RENAUL TRAFIK» 2005 р.в., н.з. СЕ3751АХ, «FIAT DOBLO» 2006 р.в. н.з. СЕ7072АХ і автомобіль марки «VOLKSWAGEN POLO», 2012 р.в. н.з. СЕ9299АХ.

Як вбачається з відповіді Управління ДАІ УМВС України в Чернівецькій облаcті № 8/3283 від 05.09.2014 p., 15 липня 2014 року автомобіль марки «RENAULT TRAFIK» 2005 р.в,. згідно довідки-рахунку № 576368 від 15 липня 2014 року перереєстрований на нового власника - ОСОБА_4.

Транспортний засіб марки «FIAT DOBLO» 2006 р.в. перебуває у власності ОСОБА_5, а транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN POLO», 2012 р.в. відчужено гр. ОСОБА_6.

Договір з відчуження транспортного засобу є договором, що виходить за межі дрібного побутового, тому його укладення потребує згоди другого подружжя, і. недотримання цих вимог закону є підставою для кваліфікації правочину недійсним як такого, що не відповідає положенням закону.

Посилалася на те, що згоди на відчуження майна (транспортних засобів), набутого у шлюбі вона не надавала, тому правочин, за яким передано право власності третім особам, згідно норм ч. 2 ст. 65 СК України є недійсним.

З урахуванням позовної заяви в новій редакції просила визнати недійсною довідку-рахунок серії ВІА № 576368, видану Першою Регіональною товарною біржею 15.07.2014 року та скасувати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане на ім'я ОСОБА_4; визнати недійсною довідку-рахунок серії ВІА № 805801, видану ТОВ «ТОРГО АВТО» 12 листопада 2014 року та скасувати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане на ім'я ОСОБА_5; визнати за нею право спільної сумісної власності на транспортний засіб марки «RENAULT TRAFIK» 2005 р.в., VF1FLBCD66Y129160; визнати право спільної сумісної власності на транспортний засіб марки кузова марки «FIAT DOBLO» 2006 р.в. № кузова ZFA5928; визнати право спільної сумісної власності на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN POLO», 2012 р.в. № кузова WVWZZZ6RZCY189040; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_9 транспортний засіб марки «RENAULT TRAFIK» 2005 р.в., № кузова VF1FLBCD66Y129160;витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 автомобіль марки «FIAT DOBLO» 2006 р.в. № кузова ZFA5928; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 автомобіль марки «VOLKSWAGEN POLO», 2012 р.в. № кузову WVWZZZ6RZCY189040; стягнути з відповідачів солідарно на її користь судовий збір у розмірі 1841, грн. та судовий збір у розмірі 121, 80 грн.

12 лютого 2015 року відповідач ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву в якій просить визнати за ним право спільної сумісної власності на транспортний засіб марки «Fiat Doblo», 2002 р.в. д.н.з. НОМЕР_1, оскільки в період перебування в шлюбі з ОСОБА_3, за спільні кошти, було придбано вказаний автомобіль, який був зареєстрований за позивачкою, та 16.07.2014 року був знятий з обліку для реалізації.

ОСОБА_3 відмовляється визнавати вищезазначений автомобіль спільною сумісною власністю, оскільки такий придбаний в шлюбі, та знявши його з обліку, має намір продати, без його згоди, порушуючи його права як співвласника.

Просив визнати за ним право спільної сумісної власності на транспортний засіб марки «FIAT DOBLO» 2002 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, оскільки він був придбаний за час шлюбу з ОСОБА_3 та за їх спільні кошти.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 вересня 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, Першої Регіональної товарної біржі, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торго Авто», ОСОБА_6, третя особа управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернівецькій області про визнання недійсною довідки-рахунку, визнання права спільної сумісної власності на транспортні засоби, витребування майна з чужого незаконного володіння. Також відмовлено і в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на транспортний засіб.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_3, в інтересах якої виступає ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову так як позивачем обрано неправильний спосіб захисту прав, оскільки визнання недійсними довідок-рахунків в судовому порядку, законодавством не передбачено є неправомірними, та не ґрунтуються на належних доказах.

Вказує, що довідкарахунок є документом, який посвідчує факт повного виконання сторонами всіх істотних умов купівлі-продажу, зокрема передачу автомобіля і проведення оплати в повному обсязі, тому відповідно позовні вимоги про визнання недійсними довідок-рахунків, документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів як наслідку укладення договору купівлі-продажу автомобіля є обґрунтованими.

Крім того, зазначає, що у зв'язку із тим, що посилання позивача у позовній заяві на норми права, які не підлягають застосуванню у даній справі, не є підставою для відмови в задоволенні пред'явленого позову, оскільки при вирішенні справи суд враховує підставу (обґрунтування) та зміст позовних вимог.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції правомірно виходив з їх недоведеності та необґрунтованості з огляду на таке.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_10 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2011 року по 02 вересня 2014 року.

За час шлюбу вони придбали: автомобіль марки «RENAULT TRAFIK» 2005 р.в., д.н.з. НОМЕР_3; автомобіль марки «FIAT DOBLO» 2006 р.в. д.н.з. НОМЕР_4; автомобіль марки «VOLKSWAGEN POLO», 2012 р.в. д.н.з. НОМЕР_5.

Згідно відповіді Управління ДАІ УМВС України в Чернівецькій області №

8/3283 від 05.09.2014 року автомобіль марки «RENAULT TRAFIK» 2005 р.в., 15.07.2014 року перереєстрований на нового власника - ОСОБА_4 згідно довідки-рахунку серії ВІА № 576368 від 15 липня 2014 року. Транспортний засіб марки «FIAT DOBLO» 2006 р.в. № кузова ZFA5928 перереєстрований на нового власника - ОСОБА_5, згідно довідки-рахунку серії ВІА №805801 від 12 листопада 2014 року. Транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN POLO», 2012 р.в. № кузова WVWZZZ6RZCY189040 відчужено гр. ОСОБА_6.

Так, відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладання одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своїм змістом договір купівлі-продажу є двостороннім, консенсуальним та виплатним правочином, метою якого є відчуження майна від однієї сторони та передання його у власність іншій стороні

Відчуження транспортного засобу може бути проведено одним із таких способів: відчуження за цивільно-правовими договорами через нотаріуса; продаж шляхом оформлення довідки-рахунку.

Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок), визначено механізм провадження торговельної діяльності у сфері оптової та роздрібної торгівлі автомобілями, автобусами, мотоциклами всіх типів, марок і моделей, причепами, напівпричепами та мотоколясками, тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами та транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва (далі - транспортні засоби) та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, рами), що мають ідентифікаційні номери, а також тими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 12 Порядку суб'єкт господарювання для продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, повинен мати довідки-рахунки.

Усі графи довідки-рахунка, акта приймання-передачі та біржової угоди заповнюються друкарським способом або від руки одним почерком, підписуються відповідальною особою суб'єкта господарювання та скріплюються круглою печаткою. У графу «вартість» вноситься вартість продажу транспортного засобу або складової частини, що має ідентифікаційний номер, у грошовій одиниці України (п. 14 Порядку).

Згідно з п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух»), а також транспортні засоби, зібрані (складені) із складових частин серійних транспортних засобів без дотримання вимог зазначеного Закону.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, є довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

З огляду на положення зазначених нормативно-правових актів, довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу

За таких обставин, у разі порушень законодавства під час оформлення угод із купівлі-продажу автотранспортних засобів шляхом видачі довідки-рахунку, способом захисту порушеного права є визнання недійсним договору купівлі-продажу, а не зазначеної довідки-рахунку.

Враховуючи вищевикладене судом першої інстанції вірно встановлено, що довідки-рахунки в розумінні положень ЦК України не є правочинами, тому визнання їх недійсними в судовому порядку законодавством не передбачено.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту своїх прав, в частині визнання недійсними довідок-рахунків та скасування свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, які є похідними , не підлягають задоволенню, так як правочин наслідком яких є отримання цих документів позивачкою не оскаржуються.

Посилання апелянта на те, що висновок суду першої інстанції в частині не визнання недійсним довідки-рахунку, так як предметом оспорювання є обставини укладення договору відчуження у вигляді оформлення довідки-рахунку для продажу транспортного засобу, є помилковими та безпідставними, оскільки зазначений договір не був визнаний договором відчуження майна, а сама по собі довідка-рахунок без відповідних позовних вимог не може бути визнана договором відчуження транспортного засобу, тому на її укладення не потребується згода чоловіка відповідно до ст. 65 СК України.

Також суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо визнання за позивачем права спільної сумісної власності на транспортні засоби, які були реалізовані відповідачем.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам'яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобовязаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Всупереч зазначеним вимогам закону позивачкою були заявлені вимоги про визнання за нею та відповідачем ОСОБА_1 права спільної сумісної власності на майно та витребування його з чужого незаконного володіння, без оспорення угод на підставі яких спірне майно перейшло у власність інших осіб, що суперечить вимогам ст.ст. 328, 346 ЦК України, які регулюють питання набуття та припинення права власності.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якої виступає ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 вересня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: