У х в а л а

іменем україни

3 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Кузнєцова В.О., Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» до ОСОБА_1 про зобов'язання до вчинення певних дій, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення апеляційного суду Вінницької області від 15 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі - ПАТ «Укртрансгаз») в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» звернулося до суду з позовом до

ОСОБА_1 про зобов'язання до вчинення певних дій, мотивуючи свої вимоги тим, що по території Вінницького району Вінницької області проходить магістральний газопровід відгалуження до ГРС «Гнівань», охоронна зона даного газопроводу, згідно з п. 2 ст. 11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних газопроводів», а також Додатку № 1 Правил охорони магістральних трубопроводів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1747 від 16 листопада 2002 року, становить 150 метрів з обох боків від осі газопроводу. 28 грудня 2011 року в ході обстеження охоронної зони зазначеного газопроводу, працівниками Бердичівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» виявлено, що в адміністративних межах Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району, в межах населеного пункту, за адресою: АДРЕСА_1, громадянином ОСОБА_1, який є власником земельної ділянки площею

0,1200 га, цільове призначення - для ведення садівництва, розпочато будівництво господарської будівлі. Дана земельна ділянка частково знаходиться в межах охоронної зони газопроводу.

29 грудня 2011 року Бердичівським лінійним виробничим управлінням магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» (далі - Бердичівський ЛВУМГ) складено акт-заборону, згідно якого відповідача зобов'язано зупинити роботи по будівництву господарської будівлі в охоронній зоні магістрального газопроводу. Вказаний акт-заборону відповідач отримав 29 грудня 2011 року. Однак, незважаючи на це, відповідачем закінчено будівництво господарської будівлі.

Факт порушення охоронної зони магістрального газопроводу відгалуження до газорозподільної станції «Гнівань» підтверджується актом від 28 грудня 2011 року.

Факт розміщення зазначеної земельної ділянки в охоронній зоні магістрального газопроводу підтверджується, крім вищезазначеного акта від 28 грудня 2011 року, схемою розміщення земельної ділянки, заявою ОСОБА_1 до УМГ «Київтрансгаз», яка отримана 25 червня 2012 року, поясненнями відповідача від 10 листопада 2013 року. З метою спонукання до добровільного усунення ОСОБА_1 порушення охоронної зони магістрального газопроводу філією УМГ «Київтрансгаз» направлялись відповідні листи, які залишилися без належного реагування. Позивач просив зобов'язати відповідача усунути загрозу газопроводу відгалуження шляхом знесення господарської будівлі за зазначеною адресою.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 23 липня 2014 року позов ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 усунути загрозу газопроводу відгалуження шляхом знесення господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 яка знаходиться в охоронній зоні магістрального газопроводу відгалуження до газорозподільної станції «Гнівань».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 15 липня 2015 року рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 23 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Укртрансгаз» просить рішення апеляційного суду Вінницької області від 15 липня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 23 липня 2014 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив із того, що будівництвом в охоронній зоні магістрального газопроводу господарської будівлі, відповідач створив загрозу майну позивача і життю та здоров'ю громадян; пошкодження об'єктів магістрального трубопровідного транспорту потягне за собою аварійну ситуацію, яка в свою чергу, може призвести до людських жертв, пошкодження прилеглих об'єктів та довкілля, а також до значних матеріальних витрат, пов'язаних із припиненням газопостачання та з викидом в атмосферу робочої речовини газопроводів природного газу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд дійшов висновку про те, що стверджуючи, що права ПАТ «Укртрансгаз» порушені, не надав суду будь-яких достовірних доказів в підтвердження своїх позовних вимог та не довів суду про необхідність зобов'язання відповідача усунути загрозу магістральному газопроводу -відгалуженню до газорозподільної станції «Гнівань», шляхом знесення господарської будівлі збудованої відповідно до погоджених дозвільних документів на належній відповідачеві земельній ділянці.

Апеляційним судом встановлено, що на території Вінницького району Вінницької області проходить магістральний газопровід - відгалуження до ГРС «Гнівань» (Ду400 мм), який знаходиться на балансі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

Охоронна зона цього газопроводу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних газопроводів» має становити 100 м з обох боків від осі газопроводу.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 28 грудня 2011 року, який було складено під час обстеження охоронної зони вказаного газопроводу, виявлено, що в межах населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 побудовано господарську споруду розміром 36х12 метрів на відстані 110 м від магістрального газопроводу (а.с. 21).

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданого 25 липня 2011 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1200 га в АДРЕСА_1.

Рішенням Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 23 листопада 2010 року № 336, ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво садового будинку, господарських будівель і споруд на вказаній земельній ділянці в АДРЕСА_1.

30 листопада 2010 року індивідуальному забудовнику ОСОБА_1 було виданої будівельний НОМЕР_1, погоджений зі всіма необхідними службами, на забудову садової ділянки в АДРЕСА_1 та погоджено проект забудови земельної ділянки забудовника (а.с. 117-118).

Відповідно до Статуту ПАТ «Укртрансгаз», предметом діяльності товариства є експлуатація, реконструкція і сервісне обслуговування магістральних трубопроводів і об'єктів на них.

Магістральний газопровід - відгалуження до ГРС «Гнівань» знаходиться на балансі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

Бердичівське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» є структурним підрозділом філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

Пунктом 2.2. положення про Бердичівське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» визначено, що предметом діяльності ЛВУМГ є експлуатація та обслуговування магістральних газопроводів,компресорних станцій та інших об'єктів газотранспортної системи.

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилався на те, що усупереч вимогам Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістрального трубопровідного транспорту» відповідач у межах охоронної зони магістрального газопроводу - відгалуження до ГРС «Гнівань» побудував господарську споруду, що становить загрозу, як для будівель і газопроводу, так і для життя та здоров'я користувачів.

Відповідно до ст. 1163 ЦК України юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 7 Закону України від 15 травня 1996 року

№ 192/96-ВР «Про трубопровідний транспорт» (далі - Закон) магістральний трубопровідний транспорт має важливе народногосподарське та оборонне значення і є державною власністю України. Об'єкти магістрального трубопровідного транспорту, побудовані за кошти комунальних підприємств або приватних суб'єктів господарювання, належать таким комунальним підприємствам або приватним суб'єктам господарювання на праві власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону державне управління у сфері трубопровідного транспорту здійснюють центральні та місцеві органи державної виконавчої влади, представницькі органи та органи місцевого самоврядування в межах їх компетенції відповідно до чинного законодавства України.

Отже, ухвалюючи рішення про відмову в задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції, встановивши, що позивачем не доведено, що відповідач перешкоджає товариству здійснювати експлуатацію, реконструкцію і сервісне обслуговування магістрального газопроводу - відгалуження до ГРС «Гнівань», дійшов обґрунтованого висновку про відсутність порушеного права позивача та його захист в обраний ним спосіб.

При цьому апеляційний суд правильно взявши до уваги, що відповідно до

п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних газопроводів» розмір охоронної зони об'єктів магістральних трубопроводів ІІІ класу з умовним діаметром від 301 до 5000 мм

(у випадку, який розглядається - 400 мм) має становити 100 м з обох боків від осі газопроводу, а господарську споруду ОСОБА_1 зведено на відстані 110 м від осі газопроводу.

Такі висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Під час вирішення спору апеляційним судом правильно визначено характер спірних правовідносин, правильно визначено норму права, яка регулює спірні правовідносини, та надано належну оцінку усім доказам, зібраним у справі.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
В.О. Кузнєцов
М.І. Наумчук