АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/3929/13-ц 22-ц/774/414/К/15
Справа № 215/3929/13-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/414/К/15 Камбул М.О.
Категорія № 27 ( ІV ) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Митрофанової Л.В.,

при секретарі: Трофименко О.О.,

за участю: представника позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" -Подолінного Романа Георгійовича,

представника відповідача - ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначив, що згідно кредитного договору № KRXRRX10670017 від 10.05.2007 року Банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 4866,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із строком погашення по 09.05.2008 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався здійснювати погашення заборгованості щомісячно з 15 по 20 число кожного місяця в сумі 551,94 грн. Відповідач ОСОБА_4 не виконував належним чином умов кредитного договору, у зв'язку із чим станом на 15.03.2013 року заборгованість становить 49433,13 грн. і складається із: 3690,43 грн. заборгованості за кредитом, 20133,51 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 953,76 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; 21825,28 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, ; 500 грн. штрафу (фіксована частина), 2330,15 грн. штрафу (процентна складова). Вказану заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідача а також, сплачені судові витрати 494 грн. 33 коп.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 жовтня 2014 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість по кредитному договору в сумі 49433 грн. 13 коп. станом на 15.03.2013 р. та 494 грн. 33 коп. судового збору, а всього 49927 грн. 46 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового - про відмову ПАТ КБ "ПриватБанк" в задоволенні позовних вимог.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до спірних правовідносин ст.ст. 257,267 ЦК України, що є підставою для відмови в позові.

Посилаючись на ЗУ "Про захист прав споживачів" відповідач вважає, що вимоги Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором, строк якого минув, є безпідставними.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду в повній мірі не відповідає.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Одним із загальних принципів законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє підтвердження у положеннях ст. 627 ЦК України, і передбачає вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Судом встановлено, що 10.05.2007 р. між ЗАТ КБ "ПриватБанк" ( яке в подальшому змінило назву на ПАТ КБ "ПриватБанк") та відповідачем ОСОБА_4 укладено кредитний договір №KRХRRX 10670017, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредитні кошти у сумі 4866,00 грн. зі сплатою 12% на рік на суму залишку заборгованості, із обов'язком щомісячної сплати у період з 15 по 20 число, щомісяця у сумі 551.94 грн. , з кінцевим терміном його повернення 09 травня 2008 року.( а.с.4)

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за даним договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 15.03.2013 року виникла заборгованість за кредитним договором, згідно розрахунку наданого позивачем в сумі : 49433,13 грн., яка складається з 3690,43 грн. -заборгованість за кредитом, 20133,51 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 953,76грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 21825,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн.- штраф (фіксована частина), 2330,15 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 49433,13 грн та судові витрати в сумі 494 грн. 33коп. ( а.с. 3)

Заява разом з Умовами надання кредиту фізичними особами ("Розстрочка") (Стандарт) складає між сторонами Договір ( а.с.4 на звороті).

Задовольняючи позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з обов'язку відповідача, у зв'язку із порушенням умов кредитного договору сплатити заборгованість за кредитом та відмовив в застосуванні пропуску позивачем строку позовної давності, яка обумовлена в умовах договору 50 років.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався Умовами надання кредиту фізичними особами ("Розстрочка") (Стандарт), наданими позивачем, пункт 1.7.3.1. яких передбачає, що строк позовної давності стосовно повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, винагорода, неустойка пені, штрафі, витрат Банку за розділами 2.1,2.2.,2.3,2.4,2.5,2.5.1.,2.5.2,2.16,3.1,3.17 Умов та правил складає 50 років ( а.с.14).

Однак, колегія суддів вважає, що даний висновок суду не відповідає обставинам справи. Як убачається з тексту спірного кредитного договору, він був укладений між Закритим акціонерним товариством КБ "ПриватБанк" та відповідачем 10 травня 2007 року. Як убачається з тексту основних положень Умов вони складені Публічним акціонерним товариством КБ "ПриватБанк" на підставі ліцензії НБУ від 29.07.2009 року та підписані головою правління Публічного Акціонерного Товариства КБ "ПриватБанк", тобто їх було складено пізніше укладеного спірного кредитного договору, тому вони не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Однак, колегія суддів вважає, висновок суду та посилання на п.1.7.31 Умов договору, стосовно домовленості між сторонами про строк позовної давності у 50 років, такими, що не підлягають застосуванню, оскільки на наданих Умовах міститься відбиток печатки та підпис голови правління ПАТ КБ "ПриватБанк", однак на час укладання спірного кредитного договору , як убачається із заяви назва банку була ЗАТ КБ "ПриватБанк", тому долучені умови не підлягають застосуванню, бо є неналежним доказом у справі та не діяли на час укладання кредитного договору №KRХRRX 10670017 від 10 травня 2007 року.

З пункту 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), наданих в суді апеляційної інстанції представником позивача, убачається, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги в частині пропуску позивачем строку позовної давності звернення до суду за захистом порушених прав.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу яка його порушила.

Згідно ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов , тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, за змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення.

Як убачається з тексту заяви позичальника, він зобов'язався погашати кредитну заборгованість щомісячно з 15 по 20 число кожного місяця у сумі 551,94 грн.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем убачається, що за договором №KRХRRX 10670017 від 10 травня 2007 року останній платіж відповідачем було здійснено 21 серпня 2007 року, тому саме з цієї дати позивач міг використати своє порушене право на захист.

Початком перебігу строку позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості по периодичним платежам є 21 вересня 2007 року, який сплинув у вересні 2012 року. З урахуванням закінчення строку дії кредитного договору та дати останнього розрахунку 09 травня 2008 року по закінченню якого позивач мав звернутися до суду за захистом порушених прав, строк позовної давності закінчився у травні 2013 року, проте згідно штампу вхідної кореспонденції суду, позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся з позовом до суду лише 08 липня 2013 року.

Згідно п.3, п. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як убачається з матеріалів справи представник відповідача ОСОБА_5 у письмових запереченнях на позовні вимоги просив суд відмовити в їх задоволені із застосуванням наслідків пропуску строку позовної давності ( а.с.55,56).

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором обґрунтовані, однак не підлягають задоволенні у зв'язку із порушенням позивачем передбаченого умовами договору строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушених прав. За заявою відповідача на підставі ч.4 ст.267 ЦК України ПАТ КБ "ПриватБанк" необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду не відповідають матеріалам справи, тому рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 жовтня 2014 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ПАТ КБ "ПриватБанк" в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відповідно до п.1,3 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, ст. 314-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "ПриватБанк" в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: