Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.у. № 336/8162/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Наумов О.О.
Провадження № 22-ц/778/1607/15 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Міського комунального підприємства "Основаніє" та ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Міського комунального підприємства "Основаніє" про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що він є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на майно, придбане з аукціону, від 13.01.2012 року.

Попереднім власником квартири була ОСОБА_5, яка не зважаючи на те, що вже не була власником квартири, продовжувала проживати в ній та користуватися комунальними послугами. На його неодноразові вимоги звільнити квартиру ОСОБА_5 не реагувала. 19 грудня 2012 року Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя було виселено ОСОБА_5 з вищезазначеної квартири та вселено позивача, що підтверджується актом державного виконавця від 19.12.2012р. Таким чином, ОСОБА_3 отримав можливість користуватись комунальними послугами лише 19.12.2012 року.

02 листопада 2013 року між ОСОБА_3 та МКП "Основаніє" був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Отримавши доступ до власної квартири, позивач почав отримувати неймовірні рахунки на оплату комунальних послуг, не дивлячись на те, що він цими послугами не користувався з незалежних від нього причин, договори на постачання таких послуг до 02.11.2013р. не підписував, заяв на постачання послуг не писав.

На його неодноразові звернення відкрити новий номер особового рахунку та не обліковувати на цьому рахунку заборгованість попереднього власника МКП "Основаніє" відмовило. У зв'язку з незаконними діями відповідача позивач позбавлений можливості знати стан заборгованості, що виникла з 19.12.2012р. (з моменту вселення), продати квартиру.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд:

- зобов'язати МКП "Основаніє" припинити нараховувати суму заборгованості, що була не сплачена попереднім власником та виключити із суми заборгованості ОСОБА_3 заборгованість попереднього власника квартири АДРЕСА_1;

- зобов'язати МКП "Основаніє" відкрити окремий особовий рахунок зі сплати житлово-комунальних послуг за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на ім'я ОСОБА_3 з нарахуванням заборгованості за спожиті послуги, починаючи з 19.12.2012 року;

- стягнути з МКП "Основаніє" всі судові витрати, що будуть понесені ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано МКП "Основаніє" відкрити окремий особовий рахунок зі сплати житлово-комунальних послуг за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на ім'я ОСОБА_3 з нарахуванням заборгованості за спожиті послуги, починаючи з 19 грудня 2012 року за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнуто з МКП "Основаніє" в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, МКП "Основаніє" та ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подали апеляційні скарги, в яких, кожен окремо, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили його скасувати: МКП "Основаніє" - в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову; ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 - в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з МКП "Основаніє" на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 1600 грн.

Ухвалою судді апеляційного суду Запорізької області від 06 лютого 2015 року на підставі ч. 7 ст. 297 ЦПК України справа з апеляційними скаргами ОСОБА_3 та МКП "Основаніє" на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до МКП "Основаніє" про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити дії була повернута до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2015 року позовна заява ОСОБА_3 до МКП "Основаніє" про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити дії в частині позовних вимог ОСОБА_3 про зобов'язання МКП "Основаніє" припинити нарахування суми заборгованості, яка не була сплачена попереднім власником, та виключення із суми заборгованості ОСОБА_3 заборгованості попереднього власника квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, залишена без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

В апеляційному порядку ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2015 року не оскаржена.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга МКП "Основаніє" підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4- задоволенню частково.

Так, на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

За положеннями ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відносини споживача та постачальника житлово-комунальних послуг регламентуються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17 травня 2005 року, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27 червня 2008 року та інш.

Статтею 179 ЖК визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української РСР.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на майно, придбане з аукціону, Серії ВРП № НОМЕР_1 від 13.01.2012 року належить трьохкімнатна квартира АДРЕСА_3. Вказана квартира раніше належала ОСОБА_5. Право власності на квартиру було зареєстровано у ТОВ "ЗМБТІ" 19.01.2012р. (а.с. 6, 7-8).

З копії акту державного виконавця Шевченківського ВДВС Запорізькому МУЮ від 19.12.2012р. видно, що при примусовому виконанні виконавчого документу № 0827/1025/2012, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 20.09.2012р., вжитими державним виконавцем заходами при примусовому входженні до квартири боржника (ОСОБА_5.) не було, квартира звільнена від речей боржниці (а.с. 9).

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 28.12.2012 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізькому МУЮ встановлено, що боржник ОСОБА_5 виселена з квартири АДРЕСА_4, вказане приміщення звільнено від речей боржника, усунені перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження квартирою ОСОБА_3 Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 0827/1025/2012, виданого 20.09.2012р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про усунення ОСОБА_3 перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження квартирою № 72 у будинку 85 по вулиці Деповській у м. Запоріжжя шляхом виселення із зазначеної квартири ОСОБА_5 закінчено (а.с. 10).

02 листопада 2013 року між сторонами по справі було укладено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 11-12).

Як видно з відповідей МКП "Основаніє" на звернення позивача, Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 06.03.2012 року видано судовий наказ, за яким з ОСОБА_5 стягнута заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 01.02.2012 року в сумі 13 982,15 грн., у Шевченківському ВДВС Запорізькому МУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового наказу. Також, ОСОБА_3 роз'яснено, що борг попереднього власника квартири буде значитися на особовому рахунку до його погашення, але до ОСОБА_3 він не буде мати відношення (а.с. 13, 16).

Крім іншого, з відповіді МКП "Основаніє" від 12.08.2014р. на звернення ОСОБА_3 від 06.08.2014р. вбачається, що з 13.01.2012р. утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 4 912,00 грн. (утримання будинку - 497,89 грн., опалення - 2 796,37 грн., підігрів - 907,67 грн., ХВП - 427,60 грн., стоки - 282,63 грн.).

Наданими позивачем копіями рахунків на сплату житлово-комунальних послуг підтверджується, що особовий рахунок № НОМЕР_2 на квартиру за адресою: м. Запоріжжя, вул. Деповська, 85/72, на загальну площу 67,77 кв.м., власником якої є ОСОБА_3, відкрито на квартиру. Дійсно, у рахунках зазначено як заборгованість попереднього власника, так і поточні нарахування (а.с. 17, 17зв.).

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив, що МКП "Основаніє" відкрито рахунки не поособово, а поквартирно. Саме цим зумовлене надходження на адресу позивача та на його ім'я рахунків про сплату заборгованості, утвореної попереднім власником квартири. Проте, питання щодо заборгованості попереднього власника вирішено шляхом звернення до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу. На даний час у Шевченківському ВДВС Запорізькому МУЮ відкрито виконавче провадження з примусованого виконання судового наказу, заборгованість стягується з ОСОБА_5

Задовольняючи позов та зобов'язуючи МКП "Основаніє" відкрити окремий особовий рахунок на ім'я ОСОБА_3 з нарахуванням заборгованості за спожиті послуги, починаючи з 19.12.2012р., суд виходив із того, що на позивача не може бути покладено обов'язок по сплаті заборгованості за надані комунальні послуги в період часу до 19.12.2012р.

Проте, суд першої інстанції не врахував, що з вимогами про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 в порядку позовного або наказного провадження МКП "Основаніє" до суду не зверталося, що визнається сторонами.

Відповідно до ст.ст. 3 ч. 1, 27, 30, 31 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та здійснює свій захист на власний розсуд.

За положеннями ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту, у тому числі, зобов'язання МКП "Основаніє" відкрити окремий особовий рахунок зі сплати житлово-комунальних послуг за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на його ім'я з нарахуванням заборгованості за спожиті послуги, починаючи з 19.12.2012 року, позивач у відповідності до вимог ст.ст. 3, 10, 60 ЦПК України на засадах змагальності не довів переконливими, належними та допустимими доказами порушення його прав зі сторони відповідача МКП "Основаніє", а також правову та фактичну підставу заявлених ним вимог, а тому у задоволенні його вимог слід відмовити.

За викладених обставин колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги МКП "Основаніє" про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому ухвалене у справі рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволення позову ОСОБА_3

Вирішення вимог про стягнення судових витрат є похідним від задоволення позову, тому, оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, вимоги апеляційної скарги останнього про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Основаніє" задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2015 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: