Ухвала

іменем україни

2 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення апеляційного суду Черкаської області від 11 березня 2015 року,

встановила:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - Банк) звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 13 червня

2008 року, укладеного між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, остання отримала кредит у сумі

112 000 доларів США на умовах, визначених договором, строком до

12 травня 2023 року включно. Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено договором поруки від 13 червня 2008 року, укладеного між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4, за умовами якого поручитель несе солідарну відповідальність по поверненню суми кредиту, сплаті відсотків, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу). Оскільки позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у розмірі

2 014 974,45 грн, яку Банк просив стягнути солідарно з позичальника та поручителя.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від

12 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 11 березня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про залишення позову без задоволення.

У касаційній скарзі Банк просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із пропуску Банком строку позовної давності звернення до суду за захистом порушеного права.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки

(ст. 257 ЦК України).

Установлено, що 13 червня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала 112 000 доларів США зі сплатою не пізніше 13-го числа кожного місяця ануїтетних платежів у розмірі 1 509,32 доларів США, що включає в себе заборгованість по кредиту і процентам, строком до 12 травня 2023 року включно.

У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 13 червня 2008 року було укладено договір поруки, за умовами якого в разі невиконання у повному обсязі ОСОБА_3 зобов'язань по договору кредиту, поручитель несе солідарну відповідальність по поверненню суми кредиту, сплаті відсотків, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу).

Пунктом 3.2.5 кредитного договору від 13 червня 2008 року передбачено, що в разі порушення позичальником зобов'язань по належному поверненню суми кредиту та інших платежів, передбачених цим договором, кредитор має право письмово повідомити позичальника про розірвання договору, наслідком чого є дострокове, протягом 30-ти днів від дня отримання відповідної письмової вимоги, виконання позичальником всіх своїх зобов'язань.

Письмовим повідомленням від 6 січня 2011 року (а. с. 29) позивач повідомив позичальника про необхідність дострокового виконання зобов'язань на загальну суму 124 446,26 доларів США.

Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу був вчинений виконавчий напис № 1516 від 22 квітня 2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 109 640,36 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 3 березня 2011 року становило 870 248,43 грн У результаті реалізації майна вимоги кредитора задоволено на суму 241 797,63 грн. Виконавчий документ повернуто позивачу з частковим виконанням в листопаді 2011 року з можливістю повторного пред'явлення до виконання строком до грудня 2012 року.

Апеляційний суд прийшов до висновку про наявність порушеного права Банка діями відповідачів, які належним чином не виконали обов'язки, покладені договорами.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення виниклої заборгованості з відповідачів, апеляційний суд виходив із того, що пред'явлення вимоги до боржника та поручителя змінило строк виконання зобов'язання і з цього моменту необхідно рахувати строк позовної давності. При цьому суд апеляційної інстанції посилався на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові №6-190 цс15 від 19 січня 2015 року.

Однак поза увагою суду залишилося те, що вказана правова позиція поширюється лише на правовідносини Банка та поручителя, а пред'являючи позов, Банк просив стягнути заборгованість, яка утворилась станом на 16 вересня 2014 року та склала 2 014 974,45 грн, як з поручителя так і з боржника.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору встановлено обов'язок позичальника зі сплати не пізніше 13-го числа кожного місяця ануїтетних платежів у розмірі 1 509,32 доларів США, то право кредитора вважається порушеним з моменту припинення внесення таких платежів, а початок позовної давності необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) внесення останнього такого платежу.

Вирішуючи спір, апеляційний суд на вказане уваги не звернув та не врахував, що кредитний договір діє до 12 травня 2023 року включно, останній платіж внесено 8 листопада 2011 року, а позов пред'явлено

6 листопада 2014 року.

Слід відмітити, що наявність виконавчого напису нотаріуса про задоволення вимог кредитора, який в повному обсязі не виконаний боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Викладене свідчить, що при вирішенні спору апеляційним судом неповно встановлено фактичні обставин справи, не дано оцінки наданим сторонами доказам та не вірно застосовано норми матеріального права, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого апеляційним судом у справі рішення з направленням справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 11 березня

2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська