Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 55 Доповідач Забродський М. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Забродського М.І.

суддів: Заполовського В.Й., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІТРЕЙД» про стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі на день звільнення, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку, стягнення завданої моральної шкоди

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІТРЕЙД»

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості по заробітній платі у розмірі 1666 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку та 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що працював на посаді менеджера зі збуту в ТОВ «ДІТРЕЙД» з серпня 2013 року по серпень 2014 року звідки був звільнений з роботи за власним бажанням.

Проте в день звільнення відповідач не провів з ним розрахунок та не повернув трудову книжку.

Відповідач відмовляє йому видати довідку про заборгованість із заробітної плати та надати будь-яку письмову відповідь на звернення.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ТОВ «ДІТРЕЙД» на користь ОСОБА_2 1666,30 грн. заборгованість по заробітній платі, 8769,75 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 500 грн. моральної шкоди, а всього 10936,05 грн.

Стягнуто з ТОВ «ДІТРЕЙД» на користь держави 243,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ «ДІТРЕЙД» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення 8769,75 грн. виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку та 500 грн. моральної шкоди і ухвалити в цій частині нове рішення про відмови у задоволенні зазначених вимог.

Посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням фактичних обставин справи.

Зокрема, суд першої інстанції під час розгляду справи не врахував, що ОСОБА_2 не надав будь-яких доказів про те, що він звертався до товариства з приводу проведення з ним розрахунку та не з'являвся для отримання трудової книжки.

Суд не звернув увагу на те, що в день звільнення ОСОБА_2. не з'явився для отримання розрахунку та документів про що був складений відповідний акт.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_2 був прийнятий на роботу на посаду менеджера із збуту в ТОВ «ДІТРЕЙД» з 07 жовтня 2013 року(а.с.14).

22 серпня 2014 року він був звільнений з цієї посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України(а.с.13).

Проте заробітну плату, яку нарахувало підприємство позивачу не було виплачено при звільненні.

Відтак суд першої інстанції правильно вважав, що вимоги позивача у цій частині позову є обґрунтовані.

Задовольняючи частково вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд також правильно вважав, що не виплатою заробітної плати при звільненні ОСОБА_2 заподіяно моральну шкоду, оскільки було порушено його право на отримання у строки заробітної плати внаслідок чого він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Разом з тим колегія суддів не погоджується з рішенням районного суду про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В суді апеляційної інстанції з'ясовано, що спору про розмір заборгованості по заробітній платі між сторонами не існує.

Водночас ОСОБА_2 не заперечив той факт, що в день звільнення він не працював, оскільки в цей же день на його робочому місці працювала інша особа. Проте, що позивач не працював у день звільнення, а саме 22 серпня 2014, стверджується і табелем обліку використання робочого часу за серпень 2014 року в ТОВ «ДІТРЕЙ».

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач після звільнення з роботи звертався до відповідача з проханням виплатити йому заробітну плату.

Колегія суддів не приймає до уваги пояснення ОСОБА_2 про те, що він неодноразово телефонував до директора товариства та просив виплатити заробітну плату, як і пояснення представника відповідача, які також телефонували позивачу з метою з'ясування рахунку на який би можна було б перерахувати заробітну плату, оскільки такі пояснення сторін належними доказами не підтверджуються.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано стягнув на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Тому рішення районного суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

В решті його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,309,313,314,316 ЦПК України колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІТРЕЙД» задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2015 року, в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІТРЕЙД» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: