Номер провадження: 22-ц/785/3729/15
Головуючий у першій інстанції Бобуйок А. Д.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та просила визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_2, загальною площею 66,8 кв.м, та надвірними спорудами: гаражем, літньою кухнею, огорожею, відповідно до технічного паспорту, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову посилалась на те, що її батько - відповідач по справі ОСОБА_3, та мати ОСОБА_4 під час шлюбу, з 1981 по 1985 p.p., побудували зазначений житловий будинок з надвірними спорудами, в якому вони разом з позивачкою фактично стали проживати з 1987 р. Незважаючи на те, що батьки розірвали шлюб, матір продовжувала там проживати, підтримувала подружні стосунки з батьком, власними силами та коштами добудовувала будинок, який, за її згодою, у 2005 р. батько зареєстрував на своє ім'я. Вважає, що оскільки її мати ОСОБА_4, яка за власні кошти та спільними зусиллями з відповідачем, збудували даний житловий будинок з надвірними спорудами, то вона набула право власності на ? його частину, а вона як спадкоємиця має право на отримання її у спадок, за оформленням спадкових прав вимушена звернутися до суду.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18.02.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, після її смерті ОСОБА_2 звернулася із заявою про прийняття спадщини.

За життя ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 1981 р. по 22.01.1986 p., від якого ІНФОРМАЦІЯ_2. у них народилась донька ОСОБА_5, а потім вдруге з 29.11.1994 року по 27.04.2004 року (а.с.120).

Також не спростовано позивачкою, що після розірвання шлюбу в 1986 році ОСОБА_4 залишилася проживати із дітьми в квартирі АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 виїхав в с.Усатове, де працював в колгоспі ім.Кірова (а.с.126-129).

На підставі заяви ОСОБА_3 та рішення профкому № 7 від 05.04.1986 p., наказом директора колгоспу ім. Кірова № 170 від 06.05.1986 р. ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку 0,05 га в АДРЕСА_2, під забудову (а.с.75-77).

На підставі рішення виконкому Біляївського району Ради народних депутатів від 16.10.1986 р. №506, ОСОБА_3 отримав паспорт на забудову садиби в сільському населеному пункті Української ССР (а.с.79-80), де останнього зобов'язано провести забудову ділянки на протязі 3 років, тобто з 16.10.1986 року по 16.10.1989 року.

Після чого відповідач ОСОБА_3 отримав проект забудови земельної ділянки та акт виносу в натурі проекту індивідуального житлового будинку від 27.11.1986 р. (а.с.81-82, 83-84).

З технічного паспорту на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_2, виданого Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 15.10.1990 року вбачається, що ОСОБА_3 станом на 1990 р. збудував житловий будинок із надвірними спорудами.

17.02.2005 року на спірний будинок ОСОБА_4 було видане свідоцтво про право власності за № НОМЕР_2, на підставі рішення виконкому Усатівської сільської ради Біляївського р-ну від 04.06.2004 р. № 80 (а.с. 19), яке зареєстроване в КП "ОМБТІ та РОН" (а.с.20).

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що на час набуття будинку у власність ОСОБА_3 у шлюбі із ОСОБА_4 не перебував, відтак будинок належить йому на праві приватної власності.

Судом повно і правильно вставлені фактичні обставини, надана оцінка доказам, в тому числі і довідкам з приводу місця проживання ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не повно з'ясовані обставини справи належними та допустимими доказами не доведено, доказів на підтвердження факту істотного збільшення вартості майна як підстави для набуття ОСОБА_4 прав на майно не надано, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що технічний стан будинку порівняно із 1990 роком змінився, про що свідчить технічний НОМЕР_1 року, правильність висновків суду не спростовує, оскільки доказів того, що збільшення площі відбулося саме в період з 1994 по 2004 рік, тобто за час перебування у шлюбі не надано, таких відомостей технічний паспорт не містить.

Факт істотного збільшення вартості майна також підлягає доказуванню, але доказів на підтвердження таких обставин також не надано.

Більш того, в 2004 році шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано, з того часу і до смерті ОСОБА_3 право власності ОСОБА_3 на будинок не оспорювала, відтак погоджувалася із тим, що права на таке майно у неї відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом визнано майно спільною сумісною власністю подружжя спростовуються змістом рішення, обґрунтуванням мотивів відмови у задоволенні позову, одним із яких є ненадання доказів про участь ОСОБА_4 у переобладнанні або реконструкції будинку, висновком суду про відмову у задоволенні позову, а тому викладена некоректно думка не може спотворювати його зміст по суті.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: