У Х В А Л А

20 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати індексації,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що в період з 30 грудня 2003 року до 13 липня 2009 року працювала у публічному акціонерному товаристві «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ПАТ «ММК ім. Ілліча»). За період її роботи відповідач у порушення вимог чинного законодавства не в повному обсязі проводив індексацію заробітної плати та на дату її звільнення індексація заробітної плати в повному обсязі виплачена не була. Крім того, виплата заборгованості по індексації заробітної плати була здійснена ПАТ «ММК ім. Ілліча» лише 18 квітня 2014 року в розмірі 352 грн 04 коп.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 95, 116, 117, 233 КЗпП України, ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» просила суд стягнути з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13 липня 2009 року до 18 квітня 2014 року в розмірі 146 880 грн 76 коп.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 27 листопада 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на її користь середній заробіток за час затримки виплати індексації заробітної плати за період з 13 липня 2007 року до 18 квітня 2014 року в розмірі 720 грн 40 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 27 листопада 2014 року з підстав, передбачених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У квітні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2014 року з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального закону, а саме ст. ст. 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 57 - 61, 360-7 ЦПК України.

На підтвердження викладених у заяві доводів заявником додано ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року та постанову Верховного Суду України від 21 січня 2015 року, постановлені за результатом розгляду, на думку заявника, аналогічних справ, де по іншому застосовані ті самі норми матеріального права.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

У п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України» роз'яснено, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту заяви та доданої до неї копії ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки із доданого до заяви судового рішення не вбачається однакових фактичних обставин та подібних правовідносин у порівнянні з судовим рішенням, яке оскаржується.

Крім того, відповідно до роз'яснень наданих у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» судовими рішеннями, на які заявник посилається на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК, можуть бути рішення: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ; Вищого адміністративного суду України; Вищого господарського суду України; Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, ухвалені як судом касаційної інстанції; апеляційних судів загальної юрисдикції як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697-V.

Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним. Обов'язковою є умова, щоб цими рішеннями, які набрали законної сили, вирішено спір по суті, та в них судом (судами) касаційної інстанції неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Таким чином, постанови Верховного Суду України не входить до переліку судових рішень, на які може робитись посилання щодо підтвердження підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК, оскільки Верховний Суд України не є судом касаційної інстанції.

Оскільки неоднакового застосування норми матеріального права не було, а виникли питання щодо доведення вимог, що є застосуванням норм процесуального права і вони не є підставою для допуску до провадження, то в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати індексації до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С,Ф. Хопта

В.А. Черненко