Справа № 523/823/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2015 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1, яке належало матері на праві власності. При своєму житті, 10 листопада 1995 року, мати подарувала йому вказане домоволодіння, оформивши нотаріально посвідчений договір дарування, який був зареєстрований 25 грудня 1995 року в Одеському МБТІ та РОН. З того часу, він прописався в будинку і там постійно проживав з матір'ю до дня її смерті та проживає по теперішній час.

В 1996 році, він з матір'ю прийшли до взаємної згоди про розірвання договору дарування, про що склали нотаріально посвідчену угоду. Того ж дня, мати склала заповіт на випадок своєї смерті, в якому належне їй майно, в тому числі і вказане домоволодіння, заповідала йому. Поховав матір, він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак, нотаріус йому відмовила в здійснені нотаріальної дії з посиланням на те, що згідно реєстрації майнових прав в реєстрі, спадкове домоволодіння зареєстровано за ним, по договору дарування. Коли він з матір'ю розірвали договір дарування і мати склала заповіт, він думав, що реєстрація його прав на домоволодіння автоматично була скасована, тому вони з матір'ю не проводили перереєстрацію власника домоволодіння. Будь-яких претензій з боку відповідачки по даній справі, яка доводиться йому сестрою, щодо спадкового майна матері, немає. Інших спадкоємців після смерті матері не має. Тому просить його позов задовольнити та захистити спадкові права.

У своїй письмовій заяві, поданій до загальної канцелярії суду, позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. При цьому він просив розглянути справу без його участі.

Відповідач також подала до загальної канцелярії суду письмову заяву про повне визнання позовних вимог та їх обґрунтування і просила розглянути справу без її участі.

Вивчив матеріали справи, суд вважає, що на підставі встановлених фактів, та досліджених доказів позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що матері позивача, ОСОБА_3, на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 травня 1995 року, виданого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою, належало домоволодіння АДРЕСА_1, яке складалося з одного житлового будинку, жилою площею 34,7 кв./м., під літерою «А», з надвірними господарськими будівлями: літньої кухні-гаражу під літерою «Б»; котельної під літерою «В»; погрібу під літерою «Г»; сараїв під літерами «Д,Е»; огорожі №№1,3,4 та мостіння -І, що розташоване на земельній ділянці площею 1000 кв./м.

10 листопада 1995 року, ОСОБА_3 подарувала своєму синові ОСОБА_1, вказане домоволодіння, про що було складено договір дарування, посвідчений Четвертою одеською державною нотаріальною конторою, який 25 грудня 1995 року був зареєстрований в Одеському МБТІ та РОН під №13629 в кн.95 доп. на стор. 140., про що свідчать матеріали спадкової справи №532/2014, копія яких приєднана до справи.

18 липня 1996 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 розірвали договір дарування, уклавши між собою, нотаріально посвідчену угоду. Після цього, правовстановлюючі документи на вказане вище домоволодіння, а саме Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, було повернуто ОСОБА_3, яка в свою чергу не здійснила перереєстрацію права власності на домоволодіння на себе, що підтверджується угодою (л.с. №8), постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії (л.с. №9) та довідкою №450967.67 від 06 січня 2015 року Комунального підприємства «бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради (л.с. №12).

Отримавши назад своє нерухоме майно, ОСОБА_3 18 липня 1996 року склала нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок своєї смерті, належне їй майно, із чого б воно не складалося, в тому числі і житловий будинок з надвірними господарськими спорудами АДРЕСА_1, заповідала своєму синові ОСОБА_1. позивачу по даній справі (л.с. №10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла (л.с. №5).

Поховав матір, позивач, як спадкоємець за заповітом, в строки, встановлені законом звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини матері, проживаючи на день смерті спадкодавця в спадковому домоволодінні, що підтверджується зазначеною вище спадковою справою і довідкою №361 від 26 грудня 2014 року, виданої Органом самоорганізації населення комітету мікрорайону «Крива Балка» м. Одеси (л.с. №11).

Однак, в здійснені нотаріальної дії по видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_1, Четвертою одеською державною нотаріальною конторою було відмовлено з посиланням на те, що до теперішнього часу спірне спадкове домоволодіння зареєстроване на позивача, а не на спадкодавця ОСОБА_3, що перешкоджає здійснити нотаріальні дії (л.с. №9).

Згідно ст. 1268 ч.ч.1-3 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадкове майно після смерті матері, в тому числі і вказане вище домоволодіння, тому його позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 1235, 1268, 1269 ЦК України, які регулюють виниклі правовідносини.

Сама відсутність реєстрації права власності на спадкове майно за спадкодавцем в органах реєстрації прав на нерухоме майно, не може бути підставою для відмовлення в задоволені позовних вимог.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 окрім відповідачки по справі, яка не претендує на спадщину, в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 222 ЦПК України, ст. ст. 1235, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, який складається з одного житлового будинку, жилою площею 34,7 кв./м., під літерою «А», з надвірними господарськими будівлями: літньої кухні-гаражу під літерою «Б»; котельної під літерою «В»; погрібу під літерою «Г»; сараїв під літерами «Д,Е»; огорожі №№1,3,4 та мостіння -І, що розташовані на земельній ділянці площею 1000 кв./м., в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: