Ухвала

іменем України

11 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Амеліна В.І., Остапчука Д.О.,Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП-Союз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Совові» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2009 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 02 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року Закрите акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути солідарно з ТОВ «ПП-Союз» та ОСОБА_6 1 789 658 грн 15 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких: 1 500 000 грн - борг за кредитом, 146 695 грн 89 коп. - борг за відсотками за користування коштами та 142 962 грн 26 коп. - пеня за порушення строків сплати процентів та пеня за порушення строків сплати суми кредиту.

Стягнути з ТОВ «ПП-Союз» 15 945 грн 22 коп. боргу за відсотками за користування кредитом за підвищеною відсотковою ставкою станом на 06 квітня 2009 року, 863 грн 75 коп. пені за порушення строків сплати відсотків.

У рахунок погашення боргу звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення підвалу літ. Апд, загальною площею 228,4 кв. м, у житловому будинку літ. А-5, що складає 1/1 частки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, з правом передачі предмета іпотеки в управління на період його реалізації.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на ті обставини, що 12 травня 2008 року між банком та ТОВ «ПП-Союз» укладено кредитний договір, за яким позивач надав йому 1 500 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом та адміністративної комісії з кінцевим терміном повернення до 11 листопада 2009 року, на забезпечення виконання якого у цей же день між банком та ОСОБА_6 укладено договір поруки, за яким відповідач зобов'язався відповідати солідарно з боржником за виконання його обов'язку.

Крім того, 27 червня 2008 року між банком та ТОВ «Совові» укладено договір іпотеки, за яким товариство передало в іпотеку банку нежитлові приміщення підвалу літ. Апд, загальною площею 228,4 кв. м, у житловому будинку літ. А-5, що складає 1/1 частки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ТОВ «ПП-Союз» не виконав узятих на себе зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 06 квітня 2009 року утворився борг у розмірі 1 806 467 грн 12 коп.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2009 року позов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ТОВ «ПП-Союз» та ОСОБА_6 на користь ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» 1 789 658 грн. 15 коп. заборгованості за кредитним договором від 12 травня 2008 року.

Стягнуто з ТОВ «ПП-Союз» на користь ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» 16 808 грн 97 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких: 15 945 грн. 22 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, нарахованих за підвищеною відсотковою ставкою, та 869 грн 75 коп. - пеня, за порушення строків сплати відсотків, нарахованих за підвищеною відсотковою ставкою.

У рахунок погашення заборгованості ТОВ «ПП-Союз» перед ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» за кредитним договором в розмірі 1 789 658 грн 15 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення підвалу літ. Апд, загальною площею 228,4 кв. м у житловому будинку літ. А-5, що складає 1/1 частки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

02 березня 2015 року рішенням апеляційного суду Миколаївської області рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення в солідарному порядку з ТОВ «ПП-Союз» та ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором змінено та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Стягнуто солідарно з ТОВ «ПП-Союз» та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» 1 789 658 грн 15 коп., яка утворилась станом на 06 квітня 2009 року та складається із: 1 500 000 грн - заборгованість за основною сумою кредиту, 146 695 грн 89 коп. - борг за відсотками, 142 962 грн 26 коп. - пеня.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з нього заборгованості, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню та, враховуючи, що при розгляді справи було виявлено порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування судових рішень на підставі ч. 3 ст. 335 ЦПК України, колегія суддів виходить за межі доводів касаційної скарги та переглядає рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду в повному обсязі з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли договірні відносини із договорів кредиту, поруки та іпотеки, і боржник не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого утворився борг, який підлягає стягненню солідарно з боржника та поручителя, який також підлягає погашенню шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та його продажу на прилюдних торгах.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції не зазначено у резолютивній частині загальний розмір боргу та усі його складові.

Проте з такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій погодитись не можна на таких підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно з законом, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 12 травня 2008 року між ЗАТ «Перший Український міжнародний банк» та ТОВ «ПП-Союз» укладено кредитний договір, за яким банк надав відповідачу 1 500 000 грн зі сплатою 18,4 % річних строком до 11 листопада 2009 року, а у випадках, передбачених кредитним договором, - зі сплатою підвищеної відсоткової ставки, розрахованою відповідно до умов кредитного договору.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором у цей же день між банком та ОСОБА_6 укладено договір поруки, за яким поручитель зобов'язався відповідати солідарно з боржником за виконання ним свого обов'язку.

27 червня 2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ТОВ «Совові» укладено договір іпотеки, за яким відповідач передав в іпотеку банку належні йому нежитлові приміщення підвалу літ. Апд, загальною площею 228,4 кв. м у житловому будинку літ. А-5, що складає 1/1 частки, по АДРЕСА_1.

27 червня 2008 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою узгоджено та доповнено випадки відповідальності за порушення виконання зобов'язань за кредитним договором, зокрема, щодо кредитора та іпотекодавця.

ТОВ «ПП-Союз» не виконало взяті на себе зобов'язання за кредитним договором внаслідок чого станом на 06 квітня 2009 року утворився борг у розмірі 1 789 658 грн 15 коп., який складається з: 1 500 000 грн - борг за кредитом, 146 695 грн 89 коп. - борг за відсотками за користування кредитом, 142 952 грн 26 коп. - пеня.

Частиною 1 статті 559 ЦК України визначено, що порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Ухвалюючи рішення в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя, суд першої інстанції не виконав вимог процесуального права щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи та не перевірив доводів відповідача ОСОБА_6 щодо порушення банком умов договору поруки при вирішенні питання про внесення змін до договору кредиту укладенням додаткової угоди 27 червня 2008 року та наявності підстав вважати у зв'язку з цим договір поруки припиненим, не надав цим обставинам належної оцінки.

Суд не врахував, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, як передбачено ст. 526 ЦК України, та не дослідив і не перевірив ст. 13 договору кредиту, п. 2.2, 2.3 договору поруки про порядок проведення змін умов кредитного договору, що мають наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя та дотримання банком умов про погодження таких змін з поручителем.

Не перевірив п. 1.4 додаткової угоди до кредитного договору, якою внесено зміни до кредитного договору у зв'язку із укладенням договору іпотеки та не з'ясував, чи збільшується обсяг відповідальності поручителя з урахуванням доповнення кредитного договору положенням про те, що у випадку невиконання чи неналежного виконання з будь-яких підстав, зокрема п. 10.3.6.4 договору кредиту, відсотки за користування кредитом збільшуються починаючи з першого дня такого невиконання чи неналежного виконання, відсотки за користування кредитом збільшуються на 2 % річних за кожний випадок і будуть нараховуватись банком за такою підвищеною ставкою до тієї дати, коли ці зобов'язання будуть виконані належним чином.

Не з'ясував, чи не змінено банком основне зобов'язання в односторонньому порядку без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, та чи припинилась порука (ч. 1 ст. 559 ЦК України), не перевірив відповідність своїх висновків правовим позиціям, висловленим Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2013 року у справі № 6-134цс12 та від 25 вересня 2013 року у справі № 6-97цс13.

Не перевірив, чи надавав відповідач як поручитель згоду на внесення таких змін до кредитного договору, який забезпечений порукою, та на збільшення обсягу його відповідальності, зробив передчасний висновок про задоволення позову в цій частині, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Апеляційний суд цих недоліків не усунув, на порушення ст. 303 ЦПК України не перевірив законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, а пославшись на те, що додаткову угоду підписав ОСОБА_6 як директор підприємства боржника, а отже, був обізнаний про зміни до договору та надав свою згоду, зробив передчасний висновок про залишення рішення суду першої інстанції в цій частині без змін.

Разом із тим, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором з боржника ТОВ «ПП-Союз» та про звернення стягнення на предмет іпотеки, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували вимог ст. ст. 15, 16, 118 ЦПК України та не з'ясували, чи підлягають розгляду в судах в порядку цивільного судочинства вимоги ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» до ТОВ «ПП-Союз» та ТОВ «Совові», не встановили, чи допускаєтьсяоб'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, не надали належної оцінки цим обставинам з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-745цс15, зробили передчасний висновок про задоволення позову в цій частині, ухвалили помилкові рішення з порушенням норм процесуального права.

Ураховуючи, що такі порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду потрібно скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, як передбачено ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити частково, заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2009 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 02 березня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково, заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2009 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 02 березня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко