Номер провадження: 22-ц/785/8457/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Комаровської Н.В., Короткова В.Д.,

з участю секретаря Абалдової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Акціонерне товариство «Український страховий дім» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 серпня 2015 року,-

встановила:

11.03.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, уточнивши його, посилається на те, що 13 травня 2012 року о 17 годині 10 хвилин на перехресті вулиці 1 Травня - ОСОБА_4, в м.Іллічівську Одеської області, громадянин ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «ВАЗ»21011», реєстраційний номер НОМЕР_1, в порушення п.16.6 Правих дорожнього руху допустив зіткнення з автомобілем «SHEVROLET FREO SF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить йому на праві приватної власності. В результаті ДТП його автомобіль отримав значні механічні пошкодження.

12 липня 2012 року відповідач, ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП у вигляді штрафу.

Оскільки, відповідальність заподіювана шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано ПрАТ «Український Страховий Дім», то відразу ж страхову компанію повідомлено про страховий випадок та подано ним заяву про виплату страхового відшкодування та ряд інших документів на вимогу страховика.

Згідно висновку №710/2014 експертного автотоварознавчого дослідження від 28 листопада 2014 року майнова шкода спричинена йому, як власнику автомобіля становить 83 252,72 грн.

Однак, не дивлячись на те, що згідно ч.І ст.37 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком необхідних документів, по цей час шкода ані ПрАТ «Український Страховий Дім», ані ОСОБА_3 по цей час йому не відшкодавана.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 14 серпня 2015 року позов задоволено частково та стягуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 83 252,72 грн., витрати на проведення експартизи у розмірі 1 100,00 грн., на відкшодування морольної шкоди 2 000 грн. Стягуто також судові витрати у розмірі 1 043.52 грн. В задоволенні решти частини позову відмовлено.

ОСОБА_3, вважаючи рішення суду таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, надав до суду апеляційну скаргу про його скасування.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на них, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне їх задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вище вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 13.05.2012 року о 17 годині 00 хвилин на перехресті вулиць 1 Травня ОСОБА_5 в м. Іллічівську Одеської області, ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ВАЗ-21011» н/з 00690ОВ, порушив правила дорожнього руху і скоїв ДТП.

В результаті зіткнення автомобілю позивача були заподіяні механічні ушкодження, а сам позивач зазнав тілесних ушкоджень (т.1 а.с.9).

Автомобіль «ВАЗ-21011» н/з 00-690ОВ належить ОСОБА_6

На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 застрахована в ПрАТ «Український Страховий Дім» за полісом № АА/0161473 (т.1 а.с.47-48).

Після ДТП ОСОБА_2 звернувся в ПрАТ «Український Страховий Дім» щодо виплати йому шкоди завданої ДТП (т.1 а.с.28-29), але відшкодування не отримав.

На вимогу страхової компанії 23.05.2012 року оглянуто автомобіль позивача (т.1 а.с.27).

За результатами огляду автомобіля позивача складено звіт №257-05-12 про визначення величини матеріальної шкоди заподіяної при ДТП автомобілю позивача (т.1 а.с.10-26). Матеріальна шкода склала 46 726, 25 грн. (з ПДВ крім робіт).

На думку колегії суддів, саме із зазначеного звіту слід виходити при визначенні матеріальної шкоди, завданої автомобілю позивача.

Колегія суддів не може прийняти до уваги висновок № 710/2014 від 28.11.2014 року експертного автотоварознавчого огляду по визначенню матеріальної шкоди власнику автомобіля«SHEVROLET FREO SF69Y» /а.с.106/, оскільки справа станом на день проведення експертизи знаходилась на розгляді в суді, позивачем клопотання про її призначення, відповідно до ч. 1ст. 143 ЦПК України, не заявлялось. Останній на свій розсуд звернувся до фахівця про її проведення.

До цього часу автомобіль позивача з моменту ДТП знаходиться на СТО ЧП ОСОБА_7 і ніяких ремонтних робіт по відновленню автомобіля не проводиться (т.1 а.с.30).

Стягуючи матеріальну шкоду з відповідача ОСОБА_3, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що автомобіль ВАЗ 21011, належний на праві приватної власності ОСОБА_6, яким керував ОСОБА_3, застрахований ПрАТ «Український страховий дім» (т.1 а.с.47), та, виходячи із розміру вищезазначеної експертизи, сума заподіяної матеріальної шкоди охвачується страховим лімітом.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону № 1961-IV, учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Як передбачено ст. 34 Закону № 1961-IV, страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не з'явився, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи.

У системному зв'язку з п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України, яким на страхувальника покладено обов'язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, правове значення має повідомлення страховика про настання страхового випадку у строк, який дає страховику можливість дослідити обставини справи та дійти висновку про визнання його страховим випадком чи відмову в цьому.

Позов ОСОБА_2 до ПрАТ «Український Страховий Дім» не заявлені.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, що потягло за собою невірне постановлення рішення про стягнення суми матеріальної шкоди з ОСОБА_3

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів на відшкодування моральної шкоди, однак стягнута сума у розмірі 20 000 грн. не відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості /ст. 23 ЦК України/.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз»яснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов'язковому з'ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Колегія суддів погоджується з посиланням позивача на те, що внаслідок ДТП порушено його звичний спосіб життя, що призвело до його душевних страждань та додаткової організації в роботі.

З урахуванням вищевикладеного, на думку колегії суддів, необхідно зменшити розмір стягнутих коштів на відшкодування моральної шкоди до 5 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За правилами ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, у звязку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_2 судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 487,20 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 3, 4 ст. 309, ч.2 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 серпня 2015 року скасувати, постановити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 487, 20 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді Н.В.Комаровська

ОСОБА_8