Справа № 313/1344/15-ц
Провадження № 2/313/383/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2015 року смт.Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області в складі :

головуючого судді : Кравцова С.О.

при секретарі : Василенко Л.В.

за участю представника позивача : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні Веселівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ :

14.09.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В уточненій позовній заяві зазначила, що 31 жовтня 2010 року у віці 84 років, помер її батько ОСОБА_4, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 184847, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 районного управління юстиції Запорізької області від 02 листопада 2010 року, актовий запис про смерть № 173.

Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,39 га, яка розташована на території ОСОБА_3 селищної ради Веселівського району Запорізької області. Право власності спадкодавця на земельну ділянку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 052848, виданий ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Запорізької області від 06 серпня 2002 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 160.

Ступінь її споріднення зі спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження серії ЯЛ № 879149 видане ОСОБА_3 рай бюро ЗАГС Запорізької області від 15 жовтня 1955 року, в якому спадкодавець записаний як її батько.

Прізвище «Кінебус» було змінено нею на прізвище «Серебреннікова» на підставі укладення шлюбу. 11 січня 1983 року шлюб між нею та ОСОБА_5 розірвано про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 111003 видане (повторно) Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_3 районного управління юстиції у Запорізькій області від 10.07.2015 року.

Прізвище «Серебреннікова» було змінено нею на прізвище «Сісак» на підставі укладення шлюбу. 28 червня 1989 року шлюб між нею та ОСОБА_6 розірвано про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 111004 видане (повторно) Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_3 районного управління юстиції у Запорізькій області від 10.07.2015 року.

Прізвище «Сісак» змінено нею на прізвище «Лазор» на підставі укладення шлюбу, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖС № 493061 видане ОСОБА_3 райвідділом ЗАГС Запорізької області 26 серпня 1989 року.

Іншим спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця є її рідний брат та рідний син спадкодавця ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є громадянином ОСОБА_8 Федерації та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 корпус А, кв. 235, Республіки Татарстан Російської Федерації. Враховуючи те, що її рідний брат тривалий час мешкає в ОСОБА_8 Федерації вона не має можливості спілкуватися з ним, у звязку із чим їй не було відомо про намір брата на отримання спадщини після померлого 31.10.2010 року ОСОБА_4. Проте, ознайомившись з матеріалами спадкової справи, копія якої витребувана судом за її клопотанням, їй стало відомо про намір її брата ОСОБА_7 на отримання спадщини після померлого їхнього батька ОСОБА_4, про що братом надано приватному нотаріусу відповідну заяву, яка міститься у спадковій справі. Враховуючи викладене та з метою недопущення порушень законних прав інших спадкоємців першої черги, вважає за необхідне уточнити позовні вимоги з урахуванням законного права її рідного брата на ? частку земельної ділянки, що входить до спадкової маси. Після відкриття спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_3 районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_9, в установлений законом 6-місячний строк, з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, у звязку із чим було заведено спадкову справу за № 20 за 2011 рік.

Приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу Запорізькою області ОСОБА_9 було відмовлено у вчинені нотаріальних дій та винесено відповідну постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12 лютого 2015 року за вих.№ 19.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги та просить суд їх задовольнити. Пояснив, що станом на сьогоднішній день, вищезазначена ? частка земельної ділянки не може бути оформлено позивачем в порядку спадкування так як відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат», п.4.14., 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє крім інших фактів склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. В даному випадку факт належності гр. ОСОБА_4 нерухомого майна документально не підтверджується по копії правовстановлюючого документу, в наслідок чого нотаріус прийшов до висновку, що документами наданими позивачем ОСОБА_2, як спадкоємцем не був документально підтверджений склад спадкового майна, що виключає можливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу Запорізькою області ОСОБА_9 було відмовлено у вчинені нотаріальних дій та винесено відповідну постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12 лютого 2015 року за вих.№ 19, так як, після смерті спадкодавця, оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 052848, виданий ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Запорізької області від 06 серпня 2002 році, був втрачений і отримати його дублікат позивач ОСОБА_2 не має правових підстав так як він може бути виданий тільки його власнику, а за відсутності оригіналу державного акту нотаріус не може вчинити нотаріальної дії. На час смерті спадкодавця, ОСОБА_2, як спадкоємиця першої черги, не має можливості успадкувати вищезазначене спадкове майно відповідно до вимог чинного законодавства України, у звязку з втратою ще за життя спадкодавцем правовстановлюючого документу (державний акт на право власності на земельну ділянку), що в свою чергу унеможливлює в подальшому отримання свідоцтва про право на спадщину позивачем.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Веселівського району Запорізької області не зявилася але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовної заяви.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 184847, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 районного управління юстиції Запорізької області від 02 листопада 2010 року, актовий запис про смерть № 173 31 жовтня 2010 року помер батько позивача ОСОБА_4.

Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,39 га, яка розташована на території ОСОБА_3 селищної ради Веселівського району Запорізької області. Право власності спадкодавця на земельну ділянку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 052848, виданий ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Запорізької області від 06 серпня 2002 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 160.

Ступінь споріднення позивача ОСОБА_2 зі спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження серії ЯЛ № 879149 видане ОСОБА_3 рай бюро ЗАГС Запорізької області від 15 жовтня 1955 року, в якому спадкодавець записаний як її батько.

Прізвище «Кінебус» було змінено позивачем на прізвище «Серебреннікова» на підставі укладення шлюбу. 11 січня 1983 року шлюб між позивачем та ОСОБА_5 розірвано про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 111003 видане (повторно) Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_3 районного управління юстиції у Запорізькій області від 10.07.2015 року.

Прізвище «Серебреннікова» було змінено позивачем на прізвище «Сісак» на підставі укладення шлюбу. 28 червня 1989 року шлюб між позивачем та ОСОБА_6 розірвано про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 111004 видане (повторно) Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_3 районного управління юстиції у Запорізькій області від 10.07.2015 року.

Прізвище «Сісак» змінено позивачем на прізвище «Лазор» на підставі укладення шлюбу, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖС № 493061 видане ОСОБА_3 райвідділом ЗАГС Запорізької області 26 серпня 1989 року.

Іншим спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця є рідний брат позивача та рідний син спадкодавця ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є громадянином ОСОБА_8 Федерації та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 корпус А, кв. 235, Республіки Татарстан Російської Федерації. Ознайомившись з матеріалами спадкової справи, копія якої витребувана судом за клопотанням позивача стало відомо про намір брата позивача ОСОБА_7 на отримання спадщини після померлого їхнього батька ОСОБА_4, про що її братом надано приватному нотаріусу відповідну заяву, яка міститься у спадковій справі. Враховуючи викладене та з метою недопущення порушень законних прав інших спадкоємців першої черги позивач уточнила позовні вимоги з урахуванням законного права рідного брата позивача на ? частку земельної ділянки, що входить до спадкової маси. Після відкриття спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_3 районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_9, в установлений законом 6-місячний строк, з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, у звязку із чим було заведено спадкову справу за № 20 за 2011 рік.

На час смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_2, як спадкоємиця першої черги, не має можливості успадкувати вищезазначене спадкове майно відповідно до вимог чинного законодавства України, у звязку з втратою ще за життя спадкодавцем правовстановлюючого документу (державний акт на право власності на земельну ділянку), що в свою чергу унеможливлює в подальшому отримання свідоцтва про право на спадщину позивачем.

Питання про право власності на вище зазначене спадкове майно може бути вирішено тільки в судовому порядку.

Спадкове майно під арештом, заставою та забороною на відчуження не перебуває.

Положеннями статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Крім того, частиною пятою статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Також, статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судові витрати позивач просить залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 208,209,212-215,218 ЦПК України, ст.257, 392,1261,1268,1269 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на ? частку земельної ділянки, загальна площа якої складає 9,39 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 селищної ради Веселівського району Запорізької області, у порядку її спадкування за законом після померлого 31.10.2010 року ОСОБА_4.

Судові витрати залишити за позивачем.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_10

30.11.2015