У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., НагорнякаВ.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Борівської районної державної адміністрації, про надання дозволу на оформлення паспорта для виїзду за кордон особі, що не досягла шістнадцятирічного віку та на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Борівського районного суду Харківської області від 2 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 1 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в якому просила дозволу неповнолітньому громадянину України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на оформлення паспорту для виїзду за кордон та тимчасовий виїзд за кордон України за відсутності згоди його батька ОСОБА_5 на період протягом одного року з моменту набрання чинності рішенням суду, у наступні країни: Росію, Угорщину, Чехію, Болгарію, Турцію.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 2 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 1 жовтня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення її позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_4, виходячи із того, що остання не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема, висновку медичної експертизи, який би свідчив, що неповнолітній ОСОБА_6 страждає тяжким захворюванням серцево-судинної системи і відсутні можливості лікування дитини на території України та йому необхідно проходити лікування саме за кордоном. Також позивач не надала суду згоди лікувальних установ, які знаходяться за кордоном, що вони викликають ОСОБА_6 на лікування. До того ж суд прийняв до уваги заперечення відповідача проти надання ним згоди на виїзд дитини за кордон, оскільки можливий виїзд дитини на постійне місце проживання до Росії, де мешкають родичі. З огляду на це суди дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність вищезазначених висновків судів не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Борівського районного суду Харківської області від 2 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 1 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана

Колегія суддів: