_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-р/520/8/15
УХВАЛА

10.03.2015 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договорів дарування недійсними, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2015 року представник заявника звернулась до суду з даною заявою, в якій просить суд розяснити, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2014 року по справі №520/14383/13-ц, в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрат, повязаних зі сплатою судового збору та проведення судової експертизи в загальній сумі 7 017 гривень, а саме розяснити яким чином (в рівних частках, пропорційно та ін.) підлягає стягненню судовий збір з відповідачів на користь ОСОБА_1

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.

Сторони по справі у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України заява про розяснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/14383/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договорів дарування недійсними, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсними договори дарування, посвідчені 05.04.2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстраційним номером № 1039 та №1040, відповідно до яких ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0380 га, кадастровий номер :24:005:0142, що розташована за адресою: вул. Толбухіна, 16 Д в м.Одеса, та житловий будинок № 16 Д, розташований по вул. Толбухіна у м.Одесі, загальною площею 373,6 кв.м. Визнано житловий будинок № 16 Д, розташований по вул. Толбухіна у м. Одесі, загальною площею 373,6 кв.м., та земельну ділянку площею 0,0380 га, кадастровий номер :24:005:0142, що розташована за адресою: вул. Толбухіна, 16 Д в м. Одеса, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0380 га, кадастровий номер :24:005:0142, що розташована за адресою: вул. Толбухіна, 16 Д в м.Одеса. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку № 16 Д, розташованого по вул. Толбухіна у м. Одесі; Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та проведення судової експертизи в загальній сумі 7 017 гривень.

Не погоджуючись з даним рішення суду, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Рішенням колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 23.12.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 червня 2014 року в частині визнання недійсними договорів дарування скасовано, ухвалено нове. Визнано частково недійсним, а саме в ? частині договір дарування земельної ділянки площею 0,0380 га, кадастровий номер: :24:005:0142, що розташована за адресою: вул.. Толбухіна, 16 «Д» в м. Одесі, а також частково недійсним, а саме в ? частині, договір дарування житлового будинку № 16 «Д» по вул.. Толбухіна в м. Одесі, посвідчені 05.04.2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстром № 1039, № 1040, за якими ОСОБА_3 подарував ОСОБА_7 земельну ділянку та житловий будинок, в решті рішення залишено без змін.

25.07.2014 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчі листи №520/14383/13-ц щодо примусового виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 червня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та проведення судової експертизи в загальній сумі 7 017 гривень.

Проте, 17 вересня 2014 року державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_8 було винесено постанови ВП № 44833765, ВП № 44833772 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу).

З вказаних постанов вбачається, що підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження стало те, що виконавчі листи не відповідають вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме ч.2 згідно якої у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягував, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обовязок чи право стягнення є солідарним.

При винесені ухвали суд бере до уваги, що рішення не виконано і не втратило своєї законної сили.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обовязковість рішень суду»

Ч.1 ст.14 ЦПК України закріпила «Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами».

Також згідно ст. 11 «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиціальність) судових рішень для інших судів, органів прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним законом.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому змісту. Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане, або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України N14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» закріплено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Нормами ст. 124 Конституції України визначено, що судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

З огляду на вищевказані вимоги чинного законодавства України, заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_9 про розяснення рішення підлягає задоволенню, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 червня 2014 року - роз'ясненню.

Керуючись ст.221 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договорів дарування недійсними, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя задовольнити.

Розяснити рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2014 року по справі №520/14383/13-ц вказавши, що витрати, повязані зі сплатою судового збору та проведення судової експертизи в загальній сумі 7 017 гривень необхідно стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 користь ОСОБА_1 в рівних частках.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.