Провадження № 2/520/5722/15
04.12.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
при секретарі - Камінській О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття, посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.
Позивачка до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги про стягнення аліментів підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати за їх відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в звязку з чим, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 січня 2012 року (актовий запис №22 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції від 17 січня 2012 року).
Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №763 Відділу реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 24 березня 2012 року).
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Малолітня ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає.
Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.10,11,60,88,158,212,213,215,224-226,367 ЦПК України, ст.ст. 141,180-182,184 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення у частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Огренич І. В.