АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Сливка А.В.,

за участю:

представника стягувача Довбиш С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2015 року по цивільній справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду зі скаргою, в якій просило: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо виконання судового рішення по виконанню виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 6-202 від 06.09.2011; скасувати постанову Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ від 08.12.2014 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, якою затверджено здійснені витрати на проведення виконавчих дій, а саме, евакуація та зберігання описаного та арештованого автомобіля боржника; визнати такими, що здійснені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», а зокрема ч. 2 ст. 30 вказаного Закону, витрати виконавчого провадження № 29684006 в сумі 20 015,00 грн. та 13 320,00 грн.

В обґрунтування скарги вказувало, що 22.06.2010 було ухвалене рішення постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків по справі № 724/10 (надалі-Рішення), яким з ОСОБА_4 стягнуто на користь заявника загалом 1 321 346,30 грн. та третейський збір у сумі 13 613,46 грн. за розгляд справи.

06.09.2011 Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

26.10.2011 державним виконавцем Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ Кривеньким Є.В. було відкрито виконавче провадження № 29684006 по примусовому стягненню боргу.

03.11.2011 державним виконавцем винесено постанову, якою з боржника стягнуто виконавчий збір в розмірі 133 495,97 грн.

20.04.2015 на адресу стягувача надійшов виконавчий лист № 6-202 від 06.09.2011 та постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 22.12.2014.

Із запису на виконавчому листі вбачається, що залишок нестягнутого виконавчого збору складає 127 141,83 грн., тобто, під час виконання стягнуто виконавчий збір в розмірі 6 354,14 грн., що підтверджується інформацією про хід виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується з, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Оскільки майно було реалізовано за 73 574,30 грн., що після відрахування 5% винагороди торгівельній організації склало 69 895,58 грн., та вирахування витрат виконавчого провадження на загальну суму 33 335,00 грн., залишок суми з якої обчислюється виконавчий збір складає 36 560,58 грн., або 3 656,06 грн., проте, за рахунок стягувача державним виконавцем стягнуто виконавчий збір в розмірі 6 354,14 грн., тобто, на 2 698,08 грн. більше, ніж передбачено законом.

Також, у розпорядженні № 29684006/03 вказано, що грошові кошти в сумі 63 176,44 грн., що надійшли 03.12.2014 на рахунок ДВС від переможця торгів ОСОБА_6, хоча, відповідно до протоколу торгів повинні були надійти грошові кошти в сумі 69 895,58 грн., що також викликає питання щодо повноти отриманих коштів за придбаний на аукціоні 520 лот.

Вказані дії, на думку заявника, спричинили майнову шкоду інтересам ПАТ «Укрсоцбанк», як стягувачу за виконавчим провадженням.

В ході проведення виконавчих дій з виконання зведеного виконавчого провадження, в подальшому № 379/В-07 за виконавчим листом № 2-1364 15.02.2011 державним виконавцем Кривеньким Є.В. складений акт опису й арешту майна боржника ОСОБА_4, а саме автомобіля Фольксваген Пассат, 2000 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, що перебуває в заставі ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі договору застави ТЗ № 105/25-13-8 від 11.02.2008.

Протиправність дій державного виконавця, як зазначає заявник, полягає і в тому, що 15.02.2011 державним виконавцем Кривеньким Є.В. був складений акт опису й арешту майна боржника ОСОБА_4, а саме автомобіля Фольксваген Пассат, 2000 р.в. д.н.з. НОМЕР_2, що перебуває в заставі ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі договору застави ТЗ № 105/25-13-8 від 11.02.2008, внаслідок бездіяльності державного виконавця протягом тривалого часу на відповідальне зберігання автомобіль передавався тричі - ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8, ФОП ОСОБА_9 і лише через 3,5 роки відбулися торги з реалізації автомобіля, що призвело до істотного збільшення вартості витрат на його зберігання.

Такі протиправні дії і бездіяльність державного виконавця мали місце після опису транспортного засобу, в той час, як стягувач - ПАТ «Укрсоцбанк» неодноразово звертався до ВДВС як усно, так і з заявою проавансувати витрати виконавчого провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.08.2015 скаргу залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі стягувач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення скарги. Вважає, що висновки суду не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про виконавче провадження» та фактичних обставинах справи, яким суд не дав належну оцінку.

В судовому засіданні представник заявника підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дніпровський ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в заяві на адресу суду просив розглянути справу за відсутності їх представника та відхилити апеляційну скаргу з підстав викладених в письмових запереченнях, направлених на адресу суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи скаргу без задоволення суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення та дії державного виконавця були прийняті та вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права заявника не було порушено.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 1 321 346,30 грн. заборгованості та третейський збір у сумі 13 613,46 грн.

06.09.2011 на примусове виконання зазначеного рішення третейського суду Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 6-202.

26.10.2011 державним виконавцем Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ Кривеньким Є.В. відкрито виконавче провадження № 29684006 по примусовому стягненню боргу.

У подальшому, Дніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції виконавчі дії по виконанню зазначеного виконавчого листа здійснювалися у зведеному виконаному провадженні № 379/В-07 (за виконавчими листами:

· № 2-1593 виданим 01.03.2011 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 суми боргу;

· № 409/3682/12 виданим 25.01.2013 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 суми боргу;

· № 6-202 виданим 06.09.2011 Дніпровський районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ПП «Топаз-96» та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 1 321 346,30 грн. та витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом в сумі 13 613,46 грн., а всього про стягнення 1 334 959,76 грн.).

В ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем вживалися заходи щодо виконання рішення, у тому числі, й шляхом звернення стягнення на належний боржникові транспортний засіб - Фольксваген Пассат, 2000 р.в., д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідно до акту опису й арешту майна боржника від 15.02.2011 за №АА904512, було описано майно боржника - транспортний засіб Фольксваген Пассат, 2000 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, сірого кольору.

01.03.2011, відповідно до вимог ст.ст. 14, 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року) державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні і призначено ФОП ОСОБА_12

29.08.2011 стягувачем - ПАТ «Укрсоцбанк» надано до ВДВС копії договору застави транспортного засобу боржника від 11.02.2008 та кредитний договір, а державним виконавцем на адресу стягувача направлено лист - пропозицію щодо здійснення авансування витрат на проведення експертної оцінки описаного та арештованого майна.

06.08.2012 з метою належного зберігання транспортного засобу боржника між Дніпровським ВДВС та ФОП ОСОБА_8 було укладено договір відповідального зберігання арештованого транспортного засобу боржника.

05.07.2013 постановою державного виконавця змінено відповідального зберігача на ФОП ОСОБА_9

Як визнається сторонами, відповідно до складеного звіту від 17.02.2014 про визначення вартості описаного та арештованого майна, вартість автомобіля склала 32 555,00 грн.

11.03.2014 на адреси стягувача та боржника державним виконавцем були направлені повідомлення щодо результатів оцінки арештованого майна.

03.04.2014 ВДВС було підготовлено та направлено пакет документів на примусову реалізацію до УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області.

27.11.2014 за лотом № 520 відбулися електронні торги з реалізації транспортного засобу боржника на суму 73 574,30 грн. Переможцем торгів стала ОСОБА_13

Статтею 41 Закону У країни «Про виконавче провадження» встановлено, що витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Кошти виконавчого провадження складаються зокрема з стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

08.12.2014 державним виконавцем була винесена постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та відповідний акт на суму 33 335,00 грн., у т.ч. евакуація та перевезення транспортного засобу боржника - 20 015,00 грн., відповідальне зберігання майна боржника - 13 320,00 грн.

При здійсненні розрахунку витрат, які були понесені відділом ДВС, державний виконавець керувався договором відповідального зберігання з ФОП ОСОБА_8, рахунком-фактурою № 110 від 08.12.2014 ФОП ОСОБА_9, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 08.12.2014, рахунком № 1 ФОП ОСОБА_8, та актом приймання-здачі виконаних робіт. Копію постанови направлено того ж дня за вих. № 22364 сторонам до відома поштою простою кореспонденцією.

Встановивши вищевказані фактичні обставини справи та проаналізувавши відповідні норми права, які регулюють спірні правовідносини сторін, суд першої інстанції дійшов цілком законного та обґрунтованого висновку про те, що винесення державним виконавцем постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій відповідають вимогам ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд обґрунтовано вказав на те, що стягувачем не надано належних доказів того, що ним пропонувалися державному виконавцю інші особи для забезпечення належного зберігання транспортного засобу, чи інші умови, ніж були запропоновані державному виконавцю ФОП ОСОБА_8 чи ФОП ОСОБА_9

З письмових заперечень державного виконавця вбачається, що виручені кошти від реалізації майна боржника після розподілу були перераховані у сумі 6 354,14 грн. - як виконавчий збір, у сумі 365,00 грн. - як витрати виконавчого провадження на рахунок ГУЮ у Дніпропетровській області, 20 015,00 грн. - на користь ФОП ОСОБА_9, у сумі 13 320,00 грн. - на користь ФОП ОСОБА_8, у сумі 29 841,44 грн. - на користь стягувача ПАТ «Укрсоцбанк».

Державним виконавцем складено та видано переможцю торгів, а також направлено сторонам виконавчого провадження акт про проведення електронних торгів.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи не заслуговують на увагу, оскільки суперечать матеріалам справи, встановленим фактичним обставинам та вимогам закону. При цьому, слід зазначити, що наведені доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують та на законність ухвали не впливають.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України, підставами для відхилення скарги на ухвалу суду першої інстанції і залишення ухвали без змін є постановлення судом першої інстанції ухвали з додержанням вимог закону.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва