Ухвала

іменем україни

05 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ПАТ «БМ Банк» про визнання договору поруки припиненим.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 08 грудня 2014 року, позов задоволено.

Визнано припиненим договір поруки № 10/8/240308/2, укладений 24 березня 2008 року між ТОВ «БМ Банк» та ОСОБА_1

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «БМ Банк» просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позов, зазначав наступне.

24 березня 2008 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ «БМ Банк» кредитний договір № 10/8/240308, за яким банк надав йому в кредит 49 тис. доларів США з оплатою за користування 13 % річних.

Того ж дня на забезпечення виконання умов кредитного договору між банком, боржником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 10/8/240308/2, відповідно до п. 1 якого вона поручилась перед банком відповідати за зобов'язаннями боржника, що випливають з кредитного договору.

05 листопада 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладена додаткова угода, за якою відсоткова ставка за користування кредитом збільшилась з 13 до 14 % річних.

Ця обставина встановлена рішенням Рівненського міського суду від 09 липня 2012 року в справі між тими ж сторонами про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, де зазначено про підвищення банком процентної ставки за користування кредитом від 13 до 14 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до п. 11 договору поруки всі зміни та доповнення до нього вносяться в письмовій формі шляхом укладання додаткових угод, підписаних уповноваженими представниками сторін.

Така додаткова угода між банком та поручителем про збільшення обсягу його відповідальності не укладалась.

Отже, суд дійшов висновку, що внесення без згоди поручителя змін до кредитного договору про зміну зобов'язання, забезпеченого порукою, зокрема, збільшення процентної ставки, призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя та визнав договір поруки припиненим.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що зазначені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П. Євграфова

судді: Н.А. Горелкіна

О.І. Євтушенко