Справа №586/1447/13-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Банчукова В. І.
Номер провадження 22-ц/788/8/15 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Русь» Страшок Олега Володимировича

на рішення Середино-Будського районного суду Сумської області від 26 серпня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Русь» про стягнення боргу , -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги мотивував тим, що 3 січня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 1 відповідно до якого він надав підприємству фінансову допомогу в сумі 700000 грн.00 коп. з терміном повернення коштів до 1 квітня 2013 року. Відповідач борг не повернув, тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь 700000 грн.00 коп. заборгованості за договором та 3% річних від простроченої суми за період з 2 квітня 2013 року по день постановлення судового рішення.

Рішенням Середино-Будського районного суду Сумської області від 26 серпня 2014 року позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача борг за договором № 1 від 3 січня 2013 року в сумі 700000 грн.00 коп. та 3% річних від простроченої суми за період з 2 квітня 2013 року по 26 серпня 2014 року що становить 28997 грн.26 коп. та на користь держави стягнуто судовий збір в сумі 3654 грн.00 коп.

На зазначене рішення представник відповідача ТОВ «Агро-Русь» Страшок О.В. подав апеляційну скаргу.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що між сторонами склалися договірні правовідносини, зокрема укладено договір позички на умовах безоплатного користування коштами, тому стягнення 3% річних є незаконним. Вказує, що директором товариства даний договір не підписувався і спірні кошти позивачем не вносилися в касу товариства. Також безпідставно суд відмовив у задоволенні клопотань про призначення почеркознавчої експертизи та про зупинення провадження у справі або відкладення її розгляду до закінчення перевірки правоохоронними органами щодо підроблення видаткового касового ордеру.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено порушення його прав через невиконання відповідачем умов укладеного договору позики, а саме неповернення до 01 квітня 2013 року 700000 грн.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується, так як вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 03 січня 2013 року між ТОВ «Агро Русь» в особі Генерального директора ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги в сумі 700000 грн.. Поворотна фінансова допомога надається підприємству на безоплатній основі. Строк дії договору до 01 квітня 2013 року.

Прийняття зазначеної суми відповідачем підтверджується оригіналом квитанції до прибуткового касового ордера №80 від 01 квітня 2013 року, яка засвідчена підписами генерального директора ОСОБА_5 та печаткою товариства (а.с.42).

Не знайшли свого підтвердження доводи апелянта щодо підроблення підписів від імені ОСОБА_5 на договорі та квитанції, оскільки з висновку судово-почеркознавчої експертизи, призначеної колегією апеляційного суду, за клопотанням представника відповідача, вбачається, що підписи від імені ОСОБА_5 у договорі про надання поворотної фінансової допомоги від 3 січня 2013 року № 1, який укладено між ОСОБА_4 та ТОВ «Агро Русь» у графі «ПІДПРИЄМСТВО» «Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Русь» у рядку «генеральний директор ОСОБА_5» та у квитанції до прибуткового касового ордера від 3 січня 2013 року у рядках «Головний бухгалтер ОСОБА_5.», «Касир ОСОБА_5.» виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів особисто ОСОБА_5 Будь-які діагностичні ознаки, які б свідчили про вплив на виконавця даних підписів збиваючих факторів природного характеру, до яких можна віднести виконання в незвичайному стані в досліджуваних підписах відсутні (а.с.148-153).

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували підроблення підписів ОСОБА_5 на договорі та квитанції, а також не внесення позивачем коштів до каси підприємства, відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на викладене та враховуючи, що за умовами договору про надання поворотної фінансової допомоги, який фактично є безпроцентною позикою, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по поверненню коштів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ТОВ «Агро Русь» позичених коштів.

Погоджується колегія суддів і з висновком місцевого суду в частині задоволення вимог позивача про стягнення 3% річних за прострочення виконання відповідачем зобов'язання по поверненню боргу, оскільки таке право передбачене ст.625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно стягнув проценти, оскільки між сторонами укладений безпроцентний договір, є безпідставними, оскільки судом стягнуті проценти не за користування позиченими коштами, а як захід відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання, передбачений ч.2 ст.625 ЦК України.

Посилання апелянта на те, що товариство коштів не отримувало, тобто на безгрошовість укладеного договору, висновків суду не спростовують, оскільки бухгалтерський документ, а саме: оригінал квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 3 січня 2013 року, засвідченої підписами та печаткою товариства, свідчить про протилежне.

Безпідставними є доводи апелянта щодо порушення судом вимог процесуального закону при відмові в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі або відкладення її розгляду до закінчення перевірки правоохоронними органами щодо підроблення видаткового касового ордера, в зв'язку з відсутністю підстав, передбачених ст.201, 202, 191 ЦПК України.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Русь» Страшок Олега Володимировича відхилити.

Рішення Середино-Будського районного суду Сумської області від 26 серпня 2014 року в даній справі залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -