УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Якуші Н.В.

при секретарі - Пічугіній А.Г.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕПІТАЛ ЕСТЕЙТ», ОСОБА_3, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

29.10.2014 року автоматизованою системою документообігу, на суддю Якушу Н.В. було розподілено цивільний позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕПІТАЛ ЕСТЕЙТ», ОСОБА_3, про визнання права власності.

29 жовтня 2014 року позивачем також була подана до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту:

· на нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення 4-го поверху №№58-:67, 69-:-76,64 а, 5-го поверху №77-:-86, 88-:-93, 83 а в літ А-5 загальною площею 711,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою суду від 08 грудня 2014 року провадження по справі було відкрито.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно зі статтею 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги позивача стосуються визнання за нею права власності на нерухоме майно, яке раніше вже належало їй на праві власності, проте на її думку в результаті неправомірних дій арбітражного керуючого Самойленко О.М. вона була його позбавлена.

Отже, виходячи з об'єктів, на які представник позивача просить накласти арешт на час розгляду справи, та які на думку позивача перейшли у власність відповідачів з незаконних підстав, суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що клопотання представника позивача підлягає задоволенню оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» , ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕПІТАЛ ЕСТЕЙТ», ОСОБА_3, про визнання права власності - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення 4 (четвертого) поверху №№58-:67, 69-:- 76, 64а, 5 (п'ятого) поверху №77-:-86, 88-;93, 83а в літ А-5 загально площею 711,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Копію ухвали для виконання направити до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківське міське управління юстиції реєстраційна служба.

Копію ухвали суду направити позивача, а після її виконання копію ухвали направити Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕПІТАЛ ЕСТЕЙТ», ОСОБА_3.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не скасовано судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя (підпис) Н.В. Якуша

З оригіналом згідно

Ухвала не набула законної чинності

Суддя Київського районного суду м. Харкова Н.В. Якуша