АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/462/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Левченко В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівОхріменко Н. І. , Захарової А. Ф.
при секретаріВосколович Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Малобурімської сільської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_10, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_10 звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просив суд визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви для прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті його баби ОСОБА_11, мотивуючи про те, що він пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки є юридично необізнаною особою.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15.12.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог указує на те, що суд не врахував, що причиною пропуску позивачем строку для звернення із заявою про прийняття спадщини є його юридична необізнаність; про необхідність звернення до нотаріальної контори із цією заявою позивач дізнався з оголошення Малобурімської сільської ради в районній газеті; інші спадкоємці теж пропустили строк для звернення з такими заявами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що юридична необізнаність позивача про порядок прийняття спадщини не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_11, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 3,33 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Малобурімської сільської ради.

Спадщину ОСОБА_11 прийняв її чоловік - ОСОБА_12, вступивши у фактичне володіння та управління її спадковим майном, який, у свою чергу, помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за життя склав заповіт, яким заповів все своє майно ОСОБА_8, яка прийняла спадщину, вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном після його смерті .

З позовних та апеляційних доводів вбачається, що єдиним поясненням причин пропуску позивачем строків для звернення із заявою про прийняття спадщини є його юридична необізнаність відносно строку та порядку прийняття спадщини.

Спадщина, про продовження строку на прийняття якої перед судом порушується питання, відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1. У разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні положення ЦК Української РСР.

Як вірно вказано судом першої інстанції відповідно до положень ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Відповідно до роз'яснень, наданих судам Пленумом ВСУ у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

ВССУ у п.2 інформаційного листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказав на те, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР та ст. 1268 ЦК не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, а тому зі змісту цих норм вбачається, що спадкоємець приймає (або не приймає) спадщину в повному обсязі. З огляду на вищевикладене відсутні передбачені законом підстави для задоволення таких позовів щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, коли із матеріалів справи вбачається, що спадкоємець вже прийняв спадщину, а подекуди навіть має свідоцтво про право на спадщину на інше майно.

З матеріалів даної справи вбачається, що на момент смерті баби позивача - ОСОБА_11, був живий її син - ОСОБА_14 (батько позивача), який помер лише у 2004 році.

Отже, позивач ОСОБА_10, згідно чинної на той час ст. 529 ЦК УРСР не був спадкоємцем ОСОБА_11 за законом, отже його право на спадщину після її смерті не було порушене , оскільки і не виникало.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

У аспекті викладеного вище, доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Малобурімської сільської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_10, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :