Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 03 грудня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 03 грудня 2014 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 39 449 доларів 07 центів США, в тому числі: за кредитом - 22 764 долари 94 центи США; по процентах за користування кредитом - 6 806 доларів 31 цент США; по комісії за користування кредитом - 506 доларів 29 центів США; пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 5 000 доларів США; штраф (фіксована частина) - 19 доларів 07 центів США; штраф (процентна складова) - 4 352 долари 46 центів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати в розмірі 3654 грн.

Вважаючи дане рішення в частині відмови у стягненні пені незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права, ПАТ КБ «Приватбанк» подало на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що вирішуючи спір, місцевий суд у порушення вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України на умови договору щодо відповідальності божника за порушення зобов'язання за кредитним договором та положення ст.549 ЦК України уваги не звернув, зокрема, що штраф та пеня відповідно до умов кредитного договору настають при різних обставинах порушення зобов'язання зі сторони боржника, а відтак є різними видами відповідальності за порушення зобов'язань боржником. У зв'язку з цим висновок місцевого суду щодо подвійної відповідальності відповідача за одне і теж саме порушення зобов'язання не ґрунтується на законі.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні пені скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість з пені у повному обсязі, а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ КБ „Приватбанк" частково змінив свої вимоги та не заперечує проти стягнення пені за останній рік в сумі 13 353 долари США.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 08.04.2008р. між ПАТ КБ „ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ROB0GA00000060 відповідно до якого остання отримала в Банку кредит в сумі 26 425 грн. строком до 08.04.2013р.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 брала на себе зобов"язання погашати кредит щомісячними платежами відповідно до погодженого графіку.

Вказаних зобов"язань ОСОБА_1 не виконала та перестала сплачувати вищезазначені платежі з 2011р.

За наведених обставин суду першої інстанції правильно керуючись ст. 526, 1054,1055 ЦК України постановив рішення про задоволення позовних вимог банку та стягнув з відповідачки заборгованість по кредиту відповідно до наданого банком розрахунку.

Зменшуючи суму пені з 56 971,67 дол. США до 5 000 дол. США, суд першої інстанції виходив з правил ч.3 ст. 551 ЦК України, яка передбачає можливість такого зменшення судом, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. Розмір збитки по даній справи встановлений в сумі 22 754,94 дол. США.

Однак з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, оскільки зави від ОСОБА_1 про таке зменшення не надходило, а суд першої інстанції був не вправі з власної ініціативи застосовувати цю норму.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснювала утворену заборгованість у зв"язку із створеними їй Банком перешкодами у сплаті цих платежів, а не тяжким своїм матеріальним становищем чи іншими обставинами, які мають істотне значення.

Враховуючи викладені обставини рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з постановленням в порядку ст. 309 ЦПК України нового рішення про повне задоволення позовних вимог Банку.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до розрахунку банку сума такої пені в межах однорічного строку позовної давності становить 13 353 дол. США. Вказаний розрахунок відповідачкою по справі не оскаржується і не спростовується, а тому цю суму і слід стягнути з неї на користь банку.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 03 грудня 2014 року в частині стягнення пені скасувати та постановити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ПАТ КБ „Приватбанк" про стягнення пені задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ „Приватбанк" 13 353 доларів США пені.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ „Приватбанк" 1827 грн. судових витрат.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук