Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/5307/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Федченко І.М.
Провадження № 22-ц/778/2834/15 Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 27" травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2015 року по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернулось до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнило, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 28.12.2007 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 06/23/07-НВклн, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 180 000 грн. з розрахунку 12,64% річних за користування кредитом на строк з 28.12.2007 року по 27.12.2027 року.

26 червня 2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, на підставі якого ПAT "Дельта Банк" набуло права вимоги по вказаному кредитному договору.

Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Станом на 16.06.2014 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 72 869,23 грн., з яких: тіло кредиту - 62 390,32 грн.; відсотки - 10 478,91 грн.

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 72 869,23 грн.,з яких: тіло кредиту - 62 390,32 грн.; відсотки - 10 478,91 грн.; судові витрати у розмірі 728,69 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2015 року з виправленою опискою ухвалою суду від 17 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 72 869,23 грн.,з яких: тіло кредиту - 62 390,32 грн.; відсотки - 10 478,91 грн.; а також судовий збір у розмірі 728,69 грн.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на отримання доказів переходу права вимоги від ПАТ "Кредитпромбанк" до ПАТ "Дельта Банк" лише під час розгляду справи, відсутність в нього простроченої заборгованості згідно довідки ПАТ "Дельта Банк" від 16 червня 2014 року, безпідставність дострокового стягнення тілу кредиту, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Висновки суду про наявність підстав для задоволення позову ПАТ "ДельтаБанк" до ОСОБА_3 відповідають обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, якими регулюються питання зміни кредитора у зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги та встановлюються загальні умови виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено судом першої інстанції, між ВАТ "Кредитпромбанк" та ОСОБА_3 28 грудня 2007 року був укладений кредитний договір № 06/23/07-НВклн, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 180000,00 грн. з розрахунку 12,64% річних за весь час фактичного користування кредитом зі строком остаточного повернення 27 грудня 2027 року.

26 червня 2013 року ПАТ "Кредитпромбанк" відповідно до договору передало ПАТ "ДельтаБанк" право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.58). Позивач придбав право вимоги до боржника ОСОБА_3 по належному виконанню всіх зобов'язань за кредитним договором (а.с. 58 звор.).

З довідки-розрахунку вбачається, що станом на 16.06.2014 року заборгованість складає: за кредитом - 62390,32 грн.; за відсотками - 10478,91 грн. Відсотки нараховані відповідно до умов кредитного договору в розмірі 12,64% (а.с.59,64).

Визначений розмір заборгованості відповідач не спростував, іншого розрахунку не надав.

Факт порушення виконання зобов'язання по поверненню кредиту та розмір заборгованості ОСОБА_3 фактично не оспорює.

Виходячи з представлених позивачем у справі доказів, ОСОБА_3 не оспорює перехід до ПАТ "ДельтаБанк" прав у кредитному зобов'язанні.

Доводи ОСОБА_3 зводяться до того, що його не було повідомлено по передачу прав новому кредитору, до пред'явлення позову йому не надавалися документи, які б підтверджували заміну кредитора, у зв'язку з цим він вважає себе боржником саме перед ПАТ "Кредитпромбанк", з яким були домовленості по погашенню простроченої заборгованості.

За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Однак закон не пов'язує це право з невиконанням боргових зобов'язань взагалі, в тому числі і попередньому кредиторові.

У відповідності до ч. 1 ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Отже, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов'язання у повному обсязі не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язань.

Згідно статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу, зокрема у разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Втім, ОСОБА_3 не надав жодного доказу про вчинення ним дій у виконання договірних обов'язків, які б у відповідності до ст.613 ЦК України могли свідчити про прострочення кредитора. Неустойка за порушення зобов'язання банком не нарахована та не пред'явлена, до стягнення новим кредитором заявлена сума боргу по кредиту та сума процентів за користування кредитом. Тому доводи відповідача не впливають на його права та обов'язки як боржника.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: