Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

16 лютого 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Демчика Р.В.

при секретарі Мелещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Свій позов обґрунтовує тим, що з 1 листопада 2003 року по 25 квітня 2013 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Від шлюбу мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею та знаходиться на її утриманні.

У червні 2014 року, в ТОВ «Зір Плюс» у дитини були виявлене захворювання - складний міопічний астигматизм, що підтверджується довідкою медичної установи.

На лікування дитини нею було витрачено 3632 грн.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Вона є інвалідом 3 групи,отримує мінімальну пенсію, а тому самостійно не може забезпечити лікування дитини.

Згідно із рекомендацією ТОВ «ЗірПлюс» від 26 вересня 2014 року, дитині необхідно проводити апаратне лікування один раз на три місяці на протязі п'яти років, що потягне за собою витрати в сумі 37400 грн.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, понесені нею на лікування дитини в сумі 3632 грн., а також в рахунок фінансування додаткових витрат наперед в сумі 37400 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшила, просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину в сумі 731 грн., відповідно до товарних чеків від 20 червня 2014 року на загальну суму 1762 грн. та в рахунок фінансування додаткових витрат наперед в сумі 18700 грн.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1 листопада 2003 року по 25 квітня 2013 року. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні одного з батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними факторами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, в даному випадку можуть бути висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Як вбачається з консультативного висновку ТОВ «Зір Плюс», ОСОБА_4, 2010 року народження встановлений діагноз - складний міопічний астигматизм обох очей.

Як вбачається з товарного чека №-000000526 від 20 червня 2014 року позивачкою за придбання окулярів та лікування дитини було сплачено 1762 грн.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Враховуючи те, що вказані кошти були самостійно витрачені позивачем на лікування дитини, що пов'язане з її хронічними захворюваннями, вони є додатковими витратами на дитину, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки половину вартості лікування, оскільки обов'язки батьків на утримання дитини є рівними.

При цьому суд враховує, що відповідачем позивачці було сплачено 300 грн., як часткова компенсація понесених нею витрат, що підтвердила в судовому засіданні позивачка.

Оскільки додаткові витрати позивачки на дитину становлять 1462 грн. (1762 грн.-300 грн.) з відповідача на її користь слід стягнути 731 грн.

Суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами в розмірі 18700 грн. щомісячно, виходячи з наступного.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Розмір додаткових витрат повинен обґрунтовуватися відповідними документами. При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Позивачкою в судовому засіданні не надано розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат, пов'язаних з лікування дитини.

У відповідності до ст.88 ЦПК з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, ст.ст. 185 СК України, та керуючись ст. 10, 14, 212, 213, ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 731 грн. додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами та 243 грн. 60 коп. судового збору, а всього 974 грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Повний текст рішення суду виготовлено 20 лютого 2015 року.

Головуючий: Р. В. Демчик