АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13 лютого 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Медвецького С.К.,

суддів: Оніщука В.В., Чуприни В.О.,

при секретарі Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 06 лютого 2014 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність головного державного виконавця державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області Фролової Людмили Миколаївни та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановила:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 06 лютого 2014 року, мотивуючи її тим, що при розгляді її скарги про визнання протиправною бездіяльність головного державного виконавця державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області Фролової Л.М., як суд апеляційної так і суд касаційної інстанції дійшли висновку, що державний виконавець цілком обґрунтовано і законно відмовив у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відсутність у виконавчому документі повних даних про особу боржника, а саме про дату його народження та його ідентифікаційний номер може бути усунена лише судом, який видав цей документ.

Однак, у правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України

в постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14 визнчено, що частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Посилаючись на істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України), ОСОБА_1 просила скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції у зв'язку з нововиявленими обставинами та постановити нове судове рішення у справі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву та просила її задовольнити.

Представник державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області Фролова Л.М. заперечувала проти задоволення заяви.

Судова колегія, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави заяви, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно із ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Враховуючи наведене обставина на яку посилається заявник, а саме прийняття Верховним Судом України 25 червня 2014 року постанови у іншій справі не може вважатись нововиявленою обставиною, оскільки вона прийнята пізніше постановлення ухвали судами апеляційної та касаційної інстанцій. Чинним законодавством не передбачено можливість перегляду судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами з тих підстав, що Верховним Судом України в порядку передбаченому Главою 4 Розділу V ЦПК України ухвалене рішення в якому вказано про те, яка та яким чином норма права підлягає застосуванню у подібних правовідносинах.

Окрім цього, відповідно до частини першої статті 361 ЦПК у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ.

У зв'язку із цим такому перегляду підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є:

- ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду;

- ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду (пункт 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами»).

Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає, що заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 365 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 06 лютого 2014 року залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/ С.К. Медвецький

Судді: /підпис/ В.В. Оніщук

/підпис/ В.О. Чуприна

З оригіналом вірно: