02.02.2015 Єдиний унікальний номер 205/6202/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Олексієнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 21 липня 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому згідно останньої редакції уточнень зазначив у якості відповідача спадкоємця ОСОБА_2. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4, якій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 28.05.1987 року, виданого Ленінським районним відділом комунального господарства на підставі рішення виконкому від 11.05.1995 року № 11/1, належала 51/100 частина домоволодіння АДРЕСА_1. Інші 49/100 вказаного домоволодіння належить на праві власності ОСОБА_3. Мати позивача ОСОБА_4 за життя не склала заповіт на випадок своєї смерті. Позивач та його брат ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом, інших спадкоємців першої черги не має. На день смерті спадкодавця позивач постійно проживав з матір`ю в будинку АДРЕСА_1. Крім того, він в установлений законом порядку подав заяву до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, в видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. В свою чергу, відповідач ОСОБА_2, являючись спадкоємцем за законом першої черги фактично відмовився від прийняття спадщини, та з часу смерті ОСОБА_4 не вчинив жодних дій, що свідчать про прийняття спадщини, а саме, фактично не вступив ні в управління, ні в володіння спадковим майном, та не подав державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини. Позивач просив визнати за ним право власності на 51/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 32,1 кв.м., прибудови літ. «а-1» загальною площею 8 кв.м., веранди літ. «а1-1» загальною площею 6,3 кв.м. та погребу з шийкою літ. «б» загальною площею 29 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив слухати справу у його відсутність, позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення.

Треті особи у судове засідання не з'явилися, про день і час проведення слухання справи повідомлялися належним чином. Від ОСОБА_3 надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та не заперечувала проти її задоволення.

Від Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява з проханням слухати справу у відсутність їх представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Матеріалами справи встановлено, що право власності на 51/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності від 28.05.1987 року, виданого Ленінським районним відділом комунального господарства на підставі рішення виконкому від 11.05.1995 року № 11/1 (а.с.6).

49/100 частин вказаного домоволодіння належать на праві власності ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.1995 року, посвідченого приватним нотаріусом НМНО ОСОБА_5, за реєстровим № 4372 (а.с.7).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (а.с.15).

Суд вирішує справу керуючись Цивільним кодексом України в редакції 1963 р., який діяв на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її син ОСОБА_1, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, зокрема 51/100 частиною домоволодінням АДРЕСА_1 (а.с.5, 13).

Крім позивача спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є інший син ОСОБА_2, який не вчинив жодних дій, що свідчать про прийняття спадщини, а саме, фактично не вступив ні в управління, ні в володіння спадковим майном, та не подав у встановлений законом строк до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Та відповідач не заперечував право позивача на спадкове майно.

Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою № 1569/1998, вбачається, що після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, з заявою про прийняття спадщини 22.12.1998 року звернувся ОСОБА_1 (а.с.24-35).

Разом з тим, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.09.2013 року ОСОБА_1 відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що належала ОСОБА_4, оскільки не надано оригіналів документів, які підтверджують право власності на спадкове майно.

Таким чином, відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом має право на спадкування 51/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яка складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 32,1 кв.м., прибудови літ. «а-1» загальною площею 8 кв.м., веранди літ. «а1-1» загальною площею 6,3 кв.м. та погребу з шийкою літ. «б» загальною площею 29 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 і тому суд приходить до висновку, що позовні законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 524, 525, 526, 527, 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 51/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 32,1 кв.м., прибудови літ. «а-1» загальною площею 8 кв.м., веранди літ. «а1-1» загальною площею 6,3 кв.м. та погребу з шийкою літ. «б» загальною площею 29 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Н.В. Залімська