Справа № 159/6899/14-ц
Провадження № 2/159/80/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 12 лютого 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

з участю секретаря Горішної Н.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" в особі філії - Волинського обласного управління Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

в с т а н о в и в :

ПАТ „Державний ощадний банк України" в особі філії - Волинського обласного управління Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору. Позов обгрунтовано тим, що між ВАТ „Державний ощадний банк України" (перейменоване в подальшому на ПАТ "Державний Ощадбанк України") та ОСОБА_1 29.05.2008 року було укладено договір про іпотечний кредит за невідновлювальною кредитною лінією №728 про надання кредиту в сумі 250000,00 гривень з кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 28.05.2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 19 відсотків річних, кредит надавався на споживчі потреби, окремими частинами (траншами) за невідновлювальною кредитною лінією. Позивач вказує, що п.1.6 вищевказаного договору передбачено, що погашення кредиту здійснюється позичальником до останнього робочого дня кожного місяця, рівними частинами, починаючи з червня 2009 року, в розмірі 5209 гривень та на умовах, що визначені цим договором, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ "Ощадбанк". Разом із тим, між ВАТ „Державний ощадний банк України" (перейменоване в подальшому на ПАТ "Державний Ощадбанк України") та ОСОБА_1 було укладено додаткові угоди №1 від 27.07.2009 року та №2 від 22.03.2010 року, а також укладено додатковий договір №3 від 01.02.2011 року, якими було внесено зміни до договору про іпотечний кредит за невідновлювальною кредитною лінією №728 від 29.05.2008 року. Позивач зазначає, що банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Позичальник ОСОБА_1 брала на себе зобов'язання відповідно до умов договору сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку, визначеному умовами Кредитного договору, а у випадку порушення виконання кредитного договору, сплатити позичальнику штрафні санкції, визначені кредитним договором, однак взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала. Позивачем було надіслано відповідачу ОСОБА_1 вимогу №04/01-530/2551 від 29.09.2014 року про дострокове повернення кредиту, однак дана вимога відповідачем була залишена без виконання. Позивач вказує, що станом на 10.11.2014 року заборгованість позичальника ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит за невідновлювальною кредитною лінією №728 від 29.05.2008 року становить 300064,47 гривень, з яких заборгованість за кредитом - 186410,79 гривень, заборгованість за процентами - 54993 гривень, пеня - 19738,89 гривень, загальна сума 3% річних - 30310,46 гривень та загальна сума втрат банку від інфляції - 8611,33 гривень. Позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором про іпотечний кредит за невідновлювальною кредитною лінією №728 від 29.05.2008 року в сумі 300064,47 гривень та судовий збір в сумі 3000,64 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги визнала частково, суду пояснила, що у 2008 році вона отримала кредит, у 2009 році її чоловік, який був поручителем за кредитним договором №728 від 29.05.2008 року, помер, а згодом вона залишилась без роботи. Вказує, що не платить кредит 16 місяців, оскільки немає коштів для повернення боргу. Вважає, що має час до 2019 року для повного погашення боргу, визнає суму боргу в розмірі 35728 гривень, не погоджується на стягнення з неї загальної суми 3% річних в розмірі 30310,46 гривень та загальної суми втрат банку від інфляції в розмірі 8611,33 гривень, просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст.58,59 ЦПК України, докази повинні бути належними та допустимими.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.1999 року Державний спеціалізований комерційний ощадний банк України перетворений у ВАТ "Державний ощадний банк України", тип якого відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства" змінено на Публічне акціонерне товариство та засновником якого є держава в особі Кабінету Міністрів України, і згідно зі ст.2 зазначеної постанови 100% акцій банку перебуває у державній власності.

Згідно договору про іпотечний кредит за невідновлювальною кредитною лінією №728, який було укладено 29.05.2008 року між ВАТ „Держаний ощадний банк України" та ОСОБА_1, останній було надано кредит в сумі 250000 гривень строком на 12 місяців з кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 28.05.2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 19 відсотків та комісійні винагороди та інші платежі в порядку та строки визначені договором (а.с.13-15).

Крім цього, між ВАТ „Державний ощадний банк України" (перейменоване в подальшому на ПАТ "Державний Ощадбанк України") та ОСОБА_1 було укладено додаткові угоди №1 від 27.07.2009 року та №2 від 22.03.2010 року, а також укладено додатковий договір №3 від 01.02.2011 року, якими було внесено зміни до договору про іпотечний кредит за невідновлювальною кредитною лінією №728 від 29.05.2008 року (а.с.16-18).

Позичальник ОСОБА_1 брала на себе зобов'язання відповідно до умов договору та додаткових угод сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку, визначеному умовами Кредитного договору, а у випадку порушення виконання кредитного договору, сплатити позичальнику штрафні санкції, визначені кредитним договором, однак взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договору про іпотечний кредит за невідновлювальною кредитною лінією №728 від 29.05.2008 року вбачається, що загальна заборгованість по кредитному договору станом на 10.11.2014 року становить 300064,47 гривень, з яких заборгованість за кредитом - 186410,79 гривень, заборгованість за процентами - 54993 гривень, пеня - 19738,89 гривень, загальна сума 3% річних - 30310,46 гривень та загальна сума втрат банку від інфляції - 8611,33 гривень (а.с.5-10).

На адресу позичальника ОСОБА_1 29.09.2014 року було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту №04/01-530/2551, однак дана вимога відповідачкою залишена без виконання (а.с.11).

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання згідно договору та не сплачує кредит та відсотки по кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому є всі підстави для стягнення на користь позивача із позичальника ОСОБА_1 суми заборгованості по договору про іпотечний кредит за невідновлювальною кредитною лінією №728 укладеному 29.05.2008 року.

Разом із тим, вимога позивача про стягнення із відповідачки ОСОБА_1 загальної сума 3% річних в розмірі 30310,46 гривень та загальної суми втрат банку від інфляції в розмірі 8611,33 гривень до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом вище, між позивачем ВАТ „Державний ощадний банк України" та відповідачем ОСОБА_1 29.05.2008 року було укладено договір про іпотечний кредит за невідновлювальною кредитною лінією №728, яким встановлено не лише умови такого договору, а й відповідальність сторін за несвоєчасне та неналежне виконання умов договору, а саме п.п.5.1-5.3, якими передбачено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством України. За порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплати проценців за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. У разі ненадання позичальником документів, що підтверджують цільове використання кредиту, в порядку та в строки, визначені цим договором, позичальник повинен сплатити на користь банку штраф в розмірі 5% процентів від суми кредитних коштів, використаних не за цільовим призначенням, обумовленим цим договором (а.с.15).

Відтак, відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбаченого ст.625 ЦК України, не оговорена умовами вищезгаданого договору і вимога позивача про стягнення з відповідача загальної сума 3% річних в розмірі 30310,46 гривень та загальної суми втрат банку від інфляції в розмірі 8611,33 гривень не підлягає до задоволення.

Крім цього, згідно платіжного доручення №58730842 від 12.11.2014 року вбачається, що позивачем було сплачено при подачі позовної заяви до суду судовий збір в розмірі 3000,64 гривень. Судовий збір відповідно до вимог ст.88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 2611,42 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 11,58,59,60, 61, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст.526, 527, 625,1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" (на рахунок № в ОПЕРВ філії - Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк", м.Луцьк вул.Червоного Хреста, 8, , МФО 303398) заборгованість за договором про іпотечний кредит за невідновлювальною кредитною лінією №728 від 29.05.2008 року в розмірі 261142 (двісті шістдесят одну тисячу сто сорок дві) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок (з них 186410,79 гривень - сума заборгованості за кредитом, 54993,00 гривень - заборгованість за процентами, 19738,89 гривень - пеня) та судовий збір в сумі 2611 (дві тисячі шістсот одинадцять) гривень 42 копійки.

У решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення - в цей же строк з дня отримання ними копії рішення суду.

ГоловуючаО. А. Восковська