РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Сидорука Є.І.,

при секретарі Патій Н.А.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду із цивільним позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову вказує, що відповідач добровільно надає дитині допомогу щомісячно у розмірі 650 грн. Однак, таку суму допомоги відповідач з нею не узгоджував. Востаннє відповідач сплатив вказані кошти у жовтня 2014 року. Окрім того, цієї суми не достатньо для належного утримання дитини. Власного житла вони із сином не мають, ому змушені орендувати його у м. Рівне. Крім основних витрат на утримання дитини, для необхідного фізичного, розумового та соціального розвитку їх син відвідує різні платні розвиваючі заняття. Вона працює медсестрою у Пологовому будинку №2 Рівненської міської ради та отримує заробітну плату в середньому 1 500,00 грн./міс., однак такої заробітної плати та суми добровільної допомоги відповідача недостатньо для належного утримання сина. Як їй відомо, відповідач працює у Будівельному гіпермаркеті «Епіцентр» та отримує заробітну плату, інших осіб на його утриманні не має. Таким чином, відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дитини в розмірі більшому ніж 650,00 грн.

07 липня 2015 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду заперечення на позовну заяву в яких вказав, що у жодному випадку не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але не у тому розмірі, який вимагає ОСОБА_1 н проживає разом із батьками, які є пенсійного віку. При цьому, його мама, ОСОБА_5, має хронічну виразкову хворобу дванадцятипалої кишки та гіпертонічну хворобу, внаслідок чого часто лікується стаціонарно і він змушений постійно надавати їй допомогу. Маминої пенсії не вистачає на лікування, не кажучи про оплату комунальних послуг, а тому йому доводиться постійно нести витрати на лікування мами або на оплату комунальних послуг, а іноді на все разом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, за мотивів, викладених у позові. Просила позов задовольнити. Крім того вказує, що вона на даний момент проживає із сином квартирі батьків, працює медсестрою, і отримує 1500-1800 грн., інших доходів немає. Крім того вона несе витрати по оплаті комунально-житлових послуг за квартиру.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що погоджується на визначення розміру аліментів у розмірі ? частини його заробітку (доходу).

Суд, заслухавши думку сторін та їх представників, всебічно, повно та обєктивно дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 16 червня 2014 року рішенням Рівненського міського суду розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 19 листопада 2006 року у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №2145.

Від спільного проживання в шлюбі сторони мають малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 090773, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №332.

Вказане сторонами не оспорюється, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при чому цей обовязок є рівним як для матері, так і для батька.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Кодексу.

Судом також встановлено, що відповідач має постійно роботу , де отримує до 4000 грн., інших доходів немає, стан його здоров"я задовільний. На даний момент він неодружений, інших дітей немає, проживає разом з батьками у їхній квартирі . Крім того, батьки пенсіонери, матері - 62 роки, батькові - 65 років, , отримують мінімальну пенсію яку витрачають на своє лікування. Позивач вимушений самостійно сплачувати за житлово-комунальні послуги в квартирі.

Виходячи із вище наведеного, а також вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення. Суд вважає за необхідне стягувати із відповідача на користь позивача на утримання їх спільного сина аліменти у розмірі ? частини його заробітку (доходу).

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 11, 58, 60, 212-215, 218, 294, 296, 297 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки доходів від усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів проводити починаючи з 29 жовтня 2014 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду, в частині стягнення за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

ОСОБА_7

Повний текст рішення виготовлено 08 липня 2015 року.

Суддя : Сидорук Є.І.