Справа № 203/2519/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого судді Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Прокопчук М.О.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с. 1-4).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2015 року до участі у розгляді справи в якості співвідповідача було притягнуто ПрАТ «СК «Уніка» (а.с. 30).

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні, в обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, посилалась на те, що 22.05.2014 року близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по Амурському мосту м. Дніпропетровська, за напрямком до пр. ОСОБА_4, порушив вимоги Правил дорожнього руху та в районі пл. Островського скоїв наїзд на ОСОБА_1, в наслідок чого остання зазнала тілесних ушкоджень. Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2014 року відповідач був визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. КК України. Під час кримінального провадження ОСОБА_2 сплатив позивачу у рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 3 500 грн., однак ОСОБА_5 зазнала більшої матеріальної шкоди, тому звернулась до суду та просила суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду 8 021,01 грн., моральну шкоду 75 000 грн. та судові витрати (а.с. 1-4, 63-66).

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні разом зі своїм представником заперечували проти задоволення позову, не погоджуючись з розміром матеріальної шкоди, так як позивачем не зазначено, які саме ліки були придбані, яка їх вартість та чи були на них виписані лікарем рецепти, крім того відповідно до полісу № АІ/0864238 від 03.05.2014 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ СК «Уніка», також не погоджуючись з розміром моральної шкоди, посилались на те, що відповідачем під час розгляду кримінального провадження вже було сплачено позивачу кошти у розмірі 3 100 грн. у якості моральної шкоди, тому просили суд відмовити позивачу у задоволенні позову (а.с. 55-57, 58, 97, 98).

Відповідач ПрАТ СК «Уніка» у судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, сторони відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, в якому встановлено, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна на обличчі (лобна область), закритого перелому кісток тазу: сідничної кістки праворуч та лобної ліворуч, забійно-рваної рани по зовнішній поверхні лівого стегна у середній третині, саден тулубу та кінцівок, синців по внутрішній поверхні лівого стегна у середній третині, по передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, по передній поверхні правої гомілки у верхній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2238-е від 24.06.2014 року за своїм характером, відносяться до середньої ступеня тяжкості. Оскільки даний вирок суду набрав законної сили 23.12.2014 року, встановлені в ньому фактичні обставини є преюдиційно встановленими та не підлягають доказуванню (а.с. 5, 6).

Встановлено, що відповідно до вищезазначених обставин ОСОБА_5 зазнала матеріальної шкоди на лікування у розмірі 11 593,59 грн., з урахуванням добровільно сплачених відповідачем позивачу у рахунок відшкодування шкоди 3 500 грн., що підтверджується копіями квитанцій та медичних документів наявними в матеріалах справи та поясненнями сторін у судовому засіданні (а.с. 8-22, 44, 45, 67, 73-81, 95-98).

Також судом встановлено, що на момент ДТП між ПрАТ СК «Уніка» та ОСОБА_2 був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0864238 від 03.05.2014 року, як водія транспортного засобу «ВАЗ 210934», д.н. НОМЕР_2, за яким визначено розмір ліміту за шкоду заподіяну життю та здоровю 100 000 грн. та розмір франшизи 1 000 грн., що підтверджується копією зазначеного полісу, наявною в матеріалах справи (а.с. 49).

Крім того, встановлено, що 21.04.2015 року ОСОБА_5 зверталась до адвоката ОСОБА_6 за наданням правової допомоги, ціна якої становить 500 грн., що підтверджується копією договору №14/15 про надання правової допомоги від 21.04.2015 року та копією квитанції № 14 від 21.04.2015 року, наявним в матеріалах справи (а.с. 25, 26).

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Цивільно-процесуального Кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодування в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюється обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За приписами ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Статтею 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової сум за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Так, відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до змісту ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Суд при розгляді справи виходить з того, що у зазначеному вище вироку встановлено обставини порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, що спричинило заподіяння шкоди здоровю позивача, крім того ОСОБА_2 визнав свою провину у скоєному правопорушенні та щиро розкаявся, тому суд вважає причино-наслідковий зв'язок щодо факту заподіяння шкоди позивачу встановленим, тобто таким, що не підлягає доказуванню в цивільній справі.

Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у судовому засіданні у їх сукупності, враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт заподіяння позивачу шкоди у розмірі 11 593,59 грн., на підставі квитанцій та медичних документів, при цьому зважаючи на факт сплати ОСОБА_2 на користь позивача 3 500 грн. в рахунок відшкодування шкоди та приймаючи до уваги, що між ОСОБА_2 та ПрАТ СК «Уніка» укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну життю і здоровю потерпілому становить 100 000 грн., з урахуванням суми франшизи 1 000 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_5 з ПрАТ СК «Уніка» у рахунок страхового відшкодування 7 021 грн. та з ОСОБА_2 франшизу у розмірі 1 000 грн.

Не викликає в суду сумнівів і дійсність спричинення ОСОБА_5, в наслідок заподіяння шкоди здоровю, моральної шкоди, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які полягають в душевних стражданнях позивача через погіршених стан здоровя, негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обовязків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, реакції замикання, супроводження почуття розгубленості, тривоги безпомічності, страху за своє здоровя та страху за своє життя, перебування на постійному лікуванні, суд дослідивши медичні документи, які надала позивач, керуючись вимогами розумності та справедливості при визначенні розміру відшкодування, вважає, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 у рахунок відшкодування моральної шкоди такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 10 000 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивач на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за необхідне судовий збір покласти на відповідачів пропорційно до задоволених вимог, а саме стягнути на користь держави судовий збір з ОСОБА_2 243,60 грн. та з ПрАТ СК «Уніка» - 243,60 грн. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 у рахунок повернення судових витрат з ОСОБА_2 250 грн. та з ПрАТ СК «Уніка» - 250 грн.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 22, 23, 979, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 7-9 Закону України «Про Страхування», ст.ст. 6, 9, 12, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розмір франшизи 1 000 грн., у рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. та у рахунок повернення судових витрат 250 грн., а разом 11 250 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_5 у рахунок страхового відшкодування 7 021 грн. та у рахунок повернення судових витрат 250 грн.., а разом 7 271 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

ОСОБА_1 у задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхолм подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовомму засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ф.Ф. Маймур