АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3823/15 Головуючий 1-ї інстанції - Шинкарчук Я.А.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Зазулинської Т.П., Міненкової Н.О.,

при секретарі: Щербань Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - Гончарук Катерини Ігорівни на рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 лютого 2015 року за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

24 грудня 2014 року представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позову зазначив, що 21 лютого 2009 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «ГАЗ-2705», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 (далі - автомобіль «ГАЗ-2705»), та автомобіля «Маzdа 323», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 (далі - автомобіль «Маzdа 323»).

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2009 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Маzdа 323», що належить на праві власності ОСОБА_3 Відповідно до звіту про оцінку автомобіля від 10 квітня 2009 року розмір завданих збитків становить 52 134,81 грн.

МТСБУ на користь ОСОБА_3 було відшкодовано шкоду, заподіяну з вини відповідача, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, в розмірі 25 500,00 грн.

Таким чином у МТСБУ виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи - ОСОБА_2 у розмірі виплаченого відшкодування.

Зважаючи на зазначене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь МТСБУ понесені витрати в розмірі 25 500,00 грн., судовий збір в сумі 255,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2 000,00 грн.

Відповідачем подано заперечення на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 лютого 2015 року в задоволенні позову МТСБУ до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником МТСБУ подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, постановити нове, яким позов задовольнити. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції не було надано належної оцінки тому факту, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання, тобто виплати страхового відшкодування. Виплату здійснено 30 липня 2010 року, позов до відповідача подано до суду 01 липня 2013 року, який було залишено без розгляду у зв'язку з неявкою представника позивача. Апелянт вважав, що вказані обставини є правовою підставою для поновлення строку позовної давності. Також судом не прийнято до уваги, що позивач належним чином виконав обов'язки щодо відшкодування шкоди.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сторони не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Заяв про відкладення розгляду справи або про неявку за поважними причинами від сторін не надійшло.

За таких обставин, відповідно до вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутністю сторін.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог МТСБУ до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги пред'явлені з пропуском строку позовної давності, доказів того, що причини пропуску строку позовної давності є поважними не надано. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для поновлення строку позовної давності відсутні, зважаючи на що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що 21 лютого 2009 року о 17 годині 30 хвилин на а/д Харків - Сімферополь - Севастополь сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ГАЗ-2705», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та «Маzdа 323», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 5).

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2009 року по справі № 3-1258/2009 визнано винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаП України ОСОБА_2 (а.с. 12).

На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 не застраховано.

Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3 було застраховано за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс ВВ № 6673207, на термін з 27 січня 2009 року по 26 січня 2010 року (а.с. 6).

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, як власнику автомобіля «Маzdа 323», заподіяно матеріальну шкоду у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 52 134,81 грн. (а.с. 15-23).

Наказом МТСБУ № 2306 від 30 липня 2010 року прийнято рішення про виплату ОСОБА_3 страхового відшкодування в розмірі 25 500,00 грн. (а.с. 7).

30 липня 2010 року зазначену грошову суму було перераховано на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 32).

15 квітня 2011 року дирекцією МТСБУ направлено претензію щодо добровільного погашення в порядку регресу грошової суми в розмірі 25 500,00 грн., яку було виплачено ОСОБА_3 в якості відшкодування матеріальної шкоди (а.с. 8).

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За змістом п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1. ст. 13 цього Закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно обґрунтованості пред'явлених позовних вимог до ОСОБА_2 щодо відшкодування шкоди в порядку регресу.

Разом з тим, позовні вимоги МТСБУ були пред'явлені до ОСОБА_2 лише 17 грудня 2014 року (а.с. 2-4, 34), тобто з пропуском строку позовної давності, що становить три роки, оскільки відповідно до ч.6 ст. 261 ЦК України, передбачено, що перебіг позовної давності за регресними зобов'язанням починається від дня виконання основного зобов'язання, тобто з 30 липня 2010 року.

23 лютого 2015 року представником відповідача подано до суду заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 41-43).

Позивач просив суд поновити строк позовної давності, оскільки позов було подано вчасно, але з допущенням процесуальних помилок, у зв'язку з чим був залишений без розгляду (а.с. 30).

З матеріалів справи вбачається, що в липні 2013 року МТСБУ зверталося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 10 липня 2013 року було відкрито провадження у справі (а.с. 69).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2013 року позовні вимоги МТСБУ залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою представника позивача в судове засідання (а.с. 44,45).

Відповідно до ч.2,3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач, після переривання перебігу позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ч.1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно зазначив, що пред'явлення відповідачем позову, який було залишено без розгляду, не зупиняє строку позовної давності для позивача та цей строк необхідно обраховувати з дня виконання основного зобов'язання, тобто 30 липня 2010 року.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку представник МТСБУ посилається на ті обставини, що через велике навантаження та велику кількість справ представник позивача не зміг бути присутнім в судових засіданнях, внаслідок чого позов залишено без розгляду.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що дані обставини обґрунтовано визнані судом першої інстанції не поважними для поновлення строку позовної давності, оскільки МТСБУ належало процесуальне право просити розглядати справу у відсутності представника. Разом з тим, такої заяви представником МТСБУ не подавалось, що було правовою підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала суду про залишення позову без розгляду оскаржена не була, набрала законної сили.

Будь-яких інших доказів, що свідчать про поважність пропуску строку позовної давності представником МТСБУ як до суду першої, так і до суду апеляційної інстанції надано не було.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що правові підстави для поновлення строку позовної давності відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 303, 304, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Моторного (транспортного) страхового бюро України - Гончарук Катерини Ігорівни - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: