СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2138/15-ц
Провадження № 2/306/900/15
Рядок статзвіту № 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

25.11.2015 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

при секретарі Дешко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом Обласного Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Обласний Фонд інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позивач, як на підставу заявлених вимог, посилається на те, що 22.07.2013 року між Обласним Фондом інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості та ОСОБА_3 було укладено кредитну угоду № 4359-К на суму 15000,00 грн. на опалення житлового будинку № 126 в м. Свалява, вул. Волошина, Закарпатської області. В забезпечення сплати зобовязання по кредитній угоді, ОСОБА_1 було надано до Фонду заяву від 22.07.2013 року, згідно якої поручителем виступив ОСОБА_2. У порушення умов кредитної угоди, відповідачі зобовязання за вказаною угодою не виконують, а тому, станом на 25.08.2015 року виникла заборгованість в сумі 16964,00 грн, про що позивач неодноразово повідомляв відповідачів зверненням з пропозицією добровільної сплати заборгованості. У звязку з чим, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитній угоді на суму 16964,00 грн. (в т.ч. 15000,00 грн. основного боргу) та сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 (на підставі розпорядження голови Закарпатської обласної державної адмінінстрації № 19-р від 07.03.2012 року) не зявився, подавши до суду клопотання (вх. № 8244 від 29.09.2015 року) про розгляд справи у відсутності представника. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, хоча про час і місце розгляду справи були своєчасно та належним чином повідомлені, про що свідчать зворотні повідомлення про отримання судової повістки з розпискою відповідачів (а.с. 19, а.с. 23-24, а.с. 29-30, а.с. 32-33). Відповідачі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (довідка Свалявського районного сектору Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області № 1837 від 12.09.2015 року (а.с. 17). Про причини неявки суду відповідачі не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надавали, а тому суд визнає причини неявки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неповажними.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що позивач не заперечив щодо заочного розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів, провести заочний розгляд справи (у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) та доходить слідуючого висновку.

Згідно ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦПК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд захищає порушені, оспорювані або невизнані права і лише у спосіб, визначений законом.

Так, судом встановлено, що між державною госпрозрахунковою, кредитно-фінансовою господарською організацією Обласний Фонд інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості та ОСОБА_1 було укладено кредитну угоду № 4359-К від 22 липня 2013 року про надання кредиту на опалення житла на суму 15000,00 грн., строком на 3 (три) роки, з процентною ставкою за користування кредитом 3 %, з поверненням кредиту та відсотків рівними частинами помісячно, до кінця місяця, а за четвертий квартал до 30 листопада поточного року та погашенням позики в останній рік до закінчення терміну кінцевого погашення кредиту.

Обласний Фонд інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості свої зобовязання за угодою виконав в повному обсязі та надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 15000,00 грн.( платіжне доручення № 245 від 05 серпня 2014 року (а.с. 6).

Даних про повернення ОСОБА_1 вищевказаної суми частково або повністю, суду не надано.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України:

1. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

2. На підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, кредитну угоду № 4359-К від 22.07.2013 року, укладену між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 про отримання у борг грошових коштів на опалення житлового будинку, суд визнає достатнім доказом укладення між сторонами договору позики грошей.

Крім того, судом встановлено, що в забезпечення сплати зобовязання по кредитній угоді № 4359-К від 22.07.2013 року, ОСОБА_1 було надано до Фонду заяву від 22.07.2013 року (нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрована в реєстрі № 660, серія ВТК 318663), згідно якої ОСОБА_2 виступив поручителем ОСОБА_1, у разі невиконання ним зобовязань за вищевказаною угодою та дав згоду на сплату його боргів в строк, встановлений кредитною угодою (а.с. 9).

Станом на 28 травня 2015 року, відповідач ОСОБА_1 порушив умов кредитної угоди, зобовязання належним чином не виконує, не сплачує відсотки за користування кредитом, не здійснює повернення кредиту та щомісячних платежів, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 16964,00 грн., а саме 15000,00 грн. - повернення основного боргу за кредитом; 765,00 грн. - відсотки за користування кредитом; 1199,00 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків (довідка по заборгованості станом на 25.08.2015 року а.с. 7).

Відповідно до п. 7.3. кредитної угоди за порушення строків повернення кредиту, передбачених п.4.4. та п.6.5. цієї угоди, позичальник сплачує Фонду пеню за кожний день затримки платежу в розмірі подвійної ставки НБУ.

В матеріалах справи є досудове попередження, направлене на адресу відповідачів, про добровільне погашення заборгованості за кредитною угодою, про наявність заборгованості та розясненням наслідків через ухилення від погашення заборгованості відповідачами (вих. № 74 від 11.08.2015 року, а.с. 10-11).

За ст. 526 ЦК України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 зобовязання за вищевказаною кредитною угодою належним чином не виконує, прострочив зобовязання та не виконує його у строк, встановлений угодою та беручи до уваги те, що на даний час строк поруки не закінчився, поруку не припинено іншим чином, суд вважає підставною вимогу позивача про солідарне стягнення суми заборгованості у розмірі 16964,00 грн. з ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В частині позовних вимог щодо стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що їх слід задовольнити у відповідності до ст. 88 ЦПК України та п. 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 214 п. 6 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в сумі 243,60 грн. (платіжне доручення № 255 від 27 серпня 2015 року з призначенням платежу судовий збір).

Відповідно до до п. 35 п.п.4 та п.п.5 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів . Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином, судові витрати з відповідачів необхідно стягнути у розмірі по 121,80 грн. з кожного.

На підставі вищенаведеного, враховуючи обставини, встановлені та перевірені в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності та, зважаючи на те, що відповідачі ухиляються від добровільної сплати заборгованості за кредитною угодою, суд вважає позов Обласного Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 623, 625, 1046, 1047 ЦК України, суд, -

РІШИВ:

Позов Обласного Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 заборгованість за кредитною угодою у сумі 16964,00 грн. на користь Обласного Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості (код 30458979, МФО 312248, адреса: м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 2, Закарпатської області).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 на користь Обласного Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості (код 30458979, МФО 312248, адреса: м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 2, Закарпатської області) судовий збір у сумі 121,80 грн. (сто двадцять одна гривна 80 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 на користь Обласного Фонду інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості (код 30458979, МФО 312248, адреса: м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 2, Закарпатської області) судовий збір у сумі 121,80 грн. (сто двадцять одна гривна 80 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача

Зава про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення суду до Свалявського районного суду Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення Свалявського районного суду подається до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд Закарпатської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Н.М.Жиганська