РІШЕННЯ

іменем України

14 вересня 2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом; за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

18.06.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого 02.05.2014 року ОСОБА_3 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначила, що 02 травня 2014 року помер її син ОСОБА_3, який на день смерті проживав та був зареєстрований в кв. №7 по вул. Дружби, б. 13 сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області. Разом з ним в квартирі проживала та була зареєстрована і вона.

Після смерті сина залишилася спадщина, яка на момент його смерті складалася з 1/3 частини квартири кв №7 розташованої по вул. Дружби, б. 13 сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області .

Після смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори звернувся син померлого ОСОБА_4 Але свідоцтво про право на спадщину на частину квартири, яка повинна йому належати в порядку спадкування за законом він не отримував, тобто не оформив у передбаченому законом порядку своє право власності на майно належне померлому спадкодавцю. На даний час отримати свідоцтво на вказану частину квартири н можливо в зв'язку зі смертю ОСОБА_4, оскільки згідно п. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи закінчується в момент смерті.

Вона також прийняла спадщину після померлого сина, оскільки проживала та була зареєстрована з ним у одній квартирі. Більш того, вона одноосібно здійснювала догляд за своїм сином, оскільки той був інвалідом 1 групи та потребував сторонньої допомоги.

Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії 11-ВЛ 3 440502, яке видано Зміївським відділом ЗАГСу 25.08.1992 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано 25.08.1992 року.

29 серпня 2014 року помер її онук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 на день смерті проживав та був зареєстрований в кв. №48 по вул. Фрунзе, гуртожиток №32 сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області. На день його смерті разом з ним була зареєстрована мати ОСОБА_2

Її чоловік ОСОБА_5 помер 25 вересня 2002 року.

Після смерті ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався.

Онук після смерті свого батька звернувся до Зміївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців першої черги за законом немає, оскільки її син був розлучений.

Після смерті онука в передбачений законом шестимісячний строк ніхто із спадкоємців не звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини.

Враховуючи, що онук не отримував свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, то відповідно вона є єдиною спадкоємицею після смерті свого сина. Тобто, відповідач по справі мати померлого ОСОБА_4 не може претендувати на спірну частину квартири, оскільки її сину на момент смерті частина квартири не належала через те, що діючим законодавством передбачено, що право власності на нерухоме майно настає лише після державної реєстрації.

Відповідачка ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/6 частину спірної квартири. В обґрунтування зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 зазначила, що 02 травня 2014 року помер її колишній чоловік ОСОБА_3

ОСОБА_3 на день смерті проживав та був зареєстрований в кв. №7 по вул. Дружби, б. 13 сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області. Разом з ним в квартирі проживала та була зареєстрована його мати ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, яка на момент його смерті складалася з 1/3 частини квартири №7 по вул. Дружби, б. 13, сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області.

ОСОБА_3 є спадкоємцем 1/3 частини квартири після смерті батька ОСОБА_5

Інша частина квартири належить ОСОБА_1 та ОСОБА_5 по 1/3 частині кожному.

Після смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори звернувся син померлого ОСОБА_4, але свідоцтво про право на спадщину на частину квартири, яка повинна йому належати в порядку спадкування за законом він не отримував, тобто не оформив у передбаченому законом порядку своє право власності на майно належне померлому спадкодавцю. І на даний час отримати свідоцтво на вказану частину квартири не можливо в зв'язку зі смертю ОСОБА_4, оскільки згідно п.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи закінчується в момент смерті.

ОСОБА_1 також, прийняла спадщину після померлого сина, оскільки проживала та була зареєстрована з ним у одній квартирі.

25.08.1992 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

29 серпня 2014 року помер її син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 на день смерті проживав та був зареєстрований в кв. №48 по вул. Фрунзе, гуртожиток №32 сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області. На день його смерті разом з ним була зареєстрована мати ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала з підстав, викладених у ній. Водночас, будь-яких заперечень щодо зустрічного позову не надала.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю. Позовну заяву ОСОБА_1 визнала частково, на зустрічному позові наполягала, з підстав, викладених у заяві.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Спірною є 1/3 частка квартири №7 по вул. Дружби, б. 13, сел. Комсомольського Зміївського району Харківської області, яка належала на праві власності ОСОБА_3

Відповідно до відомостей, що містяться у наступних документах: 1) свідоцтві про право власності на житло, виданому Зміївською ДРЕС 15.06.1993 року, зареєстрованому в КП "Зміївське БТІ" 15.11.1993 року р-р в кн. 3-206; 2) технічному паспорті на квартиру, що знаходиться у власності; 3) свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 11.04.2003 року; 4) довідці КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації", станом на 31.12.2012 року зазначена квартира належала на праві власності по 1/3 частці: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 Дійсна інвентаризаційна вартість нерухомого майна станом на 27.07.2015 року становить 119396 грн. (а. с. 14, 15, 16, 41).

ОСОБА_3 помер 02.05.2014 року у віці 48 років в сел. Комсомольському Зміївського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 05.05.2014 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області (а. с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідністю зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності з ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У відповідності з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Після померлого 02.05.2014 року ОСОБА_3 спадщину прийняли: відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - мати померлого ОСОБА_1, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; відповідно до ч. 1 ст. 1269 - син померлого ОСОБА_4, який 06.08.2014 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Зазначені обставини не оспорювалися сторонами, а також підтверджуються письмовими доказами: даними свідоцтва про народження ОСОБА_3, виданого 05.08.1965 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області; даними свідоцтва про народження ОСОБА_4, виданого 17.02.1989 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області; даними довідки КП "Комунальник" №1320 від 16.06.2015 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 14.04.2000 року і по день смерті 02.05.2014 року, на день його смерті разом з ним була зареєстрована ОСОБА_1; даними повідомлення Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 21.07.2015 року. (а. с. 7, 8, 13, 38).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина після померлого 05.05.2014 року ОСОБА_3 належала спадкоємцям, які прийняли спадщину, з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1278 ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Таким чином, після померлого 02.05.2014 року ОСОБА_3 його мати ОСОБА_1 та син ОСОБА_4 успадкували по 1/6 частині зазначеної квартири.

29.08.2014 року помер ОСОБА_4 що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 02.09.2014 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області. (а. с. 10).

Після померлого 29.08.2014 року ОСОБА_4 спадщину прийняла, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - мати померлого ОСОБА_2, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Зазначені обставини не оспорювалися сторонами, а також підтверджуються письмовими доказами: даними свідоцтва про народження ОСОБА_4, виданого 17.02.1989 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області; даними довідки КП "Комунальник" №1015 від 24.04.2015 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5 по день смерті 29.08.2014 року, на день його смерті разом з ним була зареєстрована ОСОБА_2; даними повідомлення Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 21.07.2015 року. (а. с. 8, 20, 38).

До складу спадщини після померлого 29.08.2014 року ОСОБА_4 входить 1/6 частина квартири, яку він прийняв у спадщину після померлого 02.05.2014 року батька ОСОБА_3

У свою чергу, зазначену 1/6 частину квартири прийняла у спадщину ОСОБА_2 після померлого 29.08.2014 року сина ОСОБА_4

За таких обставин, первісний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом визнання за нею, у порядку спадкування за законом після померлого 02 травня 2014 року сина ОСОБА_3, права власності на спірну 1/6 частку квартири №7 по вул. Дружби, б. 13, сел. Комсомольського Зміївського району Харківської області, а зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом визнання за нею, у порядку спадкування за законом після померлого 29 серпня 2014 року сина ОСОБА_4, права власності на спірну 1/6 частину вказаної квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, ч. 2 ст. 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, у порядку спадкування за законом після померлого 02 травня 2014 року сина ОСОБА_3, право власності на 1/6 частку квартири №7 по вул. Дружби, б. 13, сел. Комсомольського Зміївського району Харківської області.

В задоволенні іншої частини позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, у порядку спадкування за законом після померлого 29 серпня 2014 року сина ОСОБА_4, право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: