АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про поновлення на роботі, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Мінрегіону України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального закону, та постановлення нової про відкриття провадження у справі.

Апелянт посилається на ті обставини, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність звернення з позовом в порядку адміністративного судочинства у зв'язку з тим, що позовні вимоги стосуються звільнення з публічної служби. В обґрунтування скарги вказує, що відносини, які склалися між сторонами, є трудовими та не пов'язані з проходженням публічної служби.

В суді апеляційної інстанції представники Мінрегіону України:

Єфремова А.Ю. та Курило Т.С. у задоволенні апеляційної скарги просили відмовити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

ОСОБА_2, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність, на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

_________________________________________________________

Справа № 761/34284/14-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/2974/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Мінрегіону України про поновлення його на посаді головного спеціаліста відділу технічної модернізації житлового фонду Управління житлової політики Мінрегіону України.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що спір між сторонами стосується звільнення з публічної служби, а тому має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він є законним та відповідає фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Водночас, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до положень п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України під публічною службою розуміється діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як вбачається з додатків до позовної заяви, зокрема копії трудової книжки та копії картки форми № П-2ДС, ОСОБА_2 15 жовтня 2007 року було призначено на посаду головного спеціаліста відділу стимулювання розвитку регіонів Департаменту взаємодії з регіонами Міністерства регіонального розвитку та будівництва України, та того ж дня він прийняв присягу державного службовця (а.с. 16, 19-21).

Після цього, в порядку просування по службі його було переведено на посаду головного спеціаліста відділу технічної модернізації житлового фонду Управління житлової політики Мінрегіону України, з якої і було звільнено спірним наказом від 6 жовтня 2014 року (а.с. 17).

Враховуючи наведені обставини, позивача було звільнено саме з державної служби.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про те, що спір, який виник між сторонами, стосується звільнення з публічної служби і є публічно-правовим в розумінні статті 17 КАС України, а отже він не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апелянта з приводу того, що спір не стосується публічної служби, не відповідають дійсним обставинам справи та є безпідставними, у зв'язку з чим не беруться до уваги колегією суддів.

З огляду на викладене, постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому остання має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : І.М. Вербова

Судді : Г.М. Кирилюк

М.М.Панченко