Справа № 539/1642/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 травня 2015 року Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді - Жаги Е. Г.
при секретарі судового засідання Гусак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням , -
05 травня 2015 року з позовною заявою до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1
В позовній заяві вказала, що на праві власності вона має будинок, з господарськими будівлями, загальною житловою площею 43,7 кв.м., розташований по АДРЕСА_1, (свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 20.10.2008 року) на приватизованій земельній ділянці площею 0,1158 га, (свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 18.02.2014 року), в якому зареєстрована колишня її невістка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15.07.2002 року, який разом із своєю дружиною ОСОБА_2 були зареєстровані у Вищебулатецькій сільській раді та проживали у її будинку за вище вказаною адресою.
В кінці серпня 2008 року ОСОБА_2 повідомила, що їде на заробітки в м. Київ, а потім як устаткується приїде і зніметься із реєстрації. Її місце перебування на даний час не відоме, ніяких дій для зняття з реєстрації відповідач не виконує.
На даний час позивач має намір проживати в даному будинку та бажає оформити субсидію на комунальні послуги, але не має можливості в зв'язку з реєстрацією ОСОБА_2
Після реєстрації у її будинку ОСОБА_2 сплинуло 6 років, але вона жодного дня після смерті сина ОСОБА_3 не проживала, ніякого майна не придбала, її особистих речей у неї в будинку не мається і повертатись сюди проживати не бажає, крім того вона не являється членом її сім'ї.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Масюк В.В. підтримали позовні вимог та просили задовольнити їх з підстав вказаних у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча відповідно до ст.ст. 75-78 Цивільного процесуального кодексу України, була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, клопотання від відповідача про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
На підставі статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів.
Відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши думку, доводи та пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановивши дійсні правовідносини, які виникли між сторонами справи, оцінивши всі докази, зібрані у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить будинок, з господарськими будівлями, загальною житловою площею 43,7 кв.м., розташований по АДРЕСА_1,(свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 20.10.2008 року) на приватизованій земельній ділянці площею 0,1158 га, (свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 18.02.2014 року), в якому зареєстрована колишня її невістка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15.07.2002 року, який разом із своєю дружиною ОСОБА_2 були зареєстровані у Вищебулатецькій сільській раді та проживали у її будинку за вище вказаною адресою.
В кінці серпня 2008 року ОСОБА_2 повідомила, що їде на заробітки в м. Київ, а потім як устаткується приїде і зніметься із реєстрації.
На даний час позивач має намір проживати в даному будинку та бажає оформити субсидію на комунальні послуги, але не має можливості в зв'язку з реєстрацією ОСОБА_2
Після реєстрації ОСОБА_2 у будинку позивачки сплинуло 6 років, і вона жодного дня після смерті сина ОСОБА_3 не проживала, ніякого майна не придбала, її особистих речей у будинку позхивачки не мається і повертатись сюди проживати не бажає, крім того вона не являється членом сім'ї позивачки.
Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 дійсно не проживає із 2008 року за даною адресою (а.с. 14).
Даний факт також підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5
У відповідності до положень ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно положень ч.4 ст.156 ЖК України, колишні члени сім'ї, що продовжують проживати в житлі мають такі ж права і обов'язки, як члени сім'ї власника житла.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним.
Тому, суд має вжити всіх можливих законних засобів до захисту прав власності як абсолютного права особи.
Відповідно до ст.7 Законом України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання останньої, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-227 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 383, 391 Цивільного Кодексу України суд , ст.ст. 71-72, 116, 56 Житлового Кодексу України , ст. 7 Законом України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року суд , -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування будинком АДРЕСА_1 .
Судові витрати покласти на позивача згідно його клопотання.
Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Лубенський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Жага Е. Г.