РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий суддя - Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

03.11.2014 року ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів суму страхового відшкодування у розмірі 12914,87 грн., судовий збір 243,60 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 19.07.2012 року між ПАТ «СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування автомобіля «Chevrolet Lacetti» д/н НОМЕР_1. 07.07.2013 року ОСОБА_2 перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti» допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Polo», під керуванням ОСОБА_3 ДТП сталося в результаті порушення ОСОБА_2 вимог ПДР України, внаслідок чого вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.12.2013 р. його визнано винним у вчиненні ДТП. Вказана ДТП за умовами договору страхування є страховим випадком, із настанням якого виникає обов'язок страховика сплатити страхове відшкодування. Після настання страхового випадку до страхової компанії звернулися потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з заявами про відшкодування шкоди заподіяної їхньому здоров'ю та життю у зв'язку з дорожньо-транспортною подією. 28.02.2014 р. страхова компанія здійснила виплату страхових відшкодувань за шкоду завдану здоров'ю та моральну шкоду на користь ОСОБА_3 у розмірі 6671, 69 грн та на користь ОСОБА_4 у розмірі 6243,18 грн. Таким чином, на умовах договору страхування було виплачено страхове відшкодування у розмірі 12914,87 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомили.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

19.07.2012 року між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АВ/1752125), за яким було застраховано автомобіль «Chevrolet Lacetti» д/н НОМЕР_1 у разі настання страхового випадку. Страхова сума становить, за шкоду заподіяну життю і здоров'ю 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну 50 000 грн, франшиза - 0 грн. Строк дії договору з 19.07.2012 року до 19.07.2013 року (а.с.8)

07.07.2013 року ОСОБА_2, перебуваючи У стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем «Chevrolet Lacetti» д/н НОМЕР_1 по вул. Конєва в сел. Малі Проходи Дергачівського району Харківської області та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Polo» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який в цей час рухався в зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_3 та пасажиру автомобіля «Volkswagen Polo» - ОСОБА_4 завдані тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.12.2013 року, який вступив в законну силу 02.01.2014 року, ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні зазначеної ДТП та притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 4-7)

Також вказаним вироком заявлені цивільні позови потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволені повністю; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 42532,75 грн. (що включає: 38912,99 грн. матеріальних збитків, які спричинені пошкодженням автомобіля; 1789,76 грн. матеріальної шкоди, яка пов'язана з його лікуванням; 1830 грн. витрати на таксі) та моральну шкоду у розмірі 15000 грн.; на користь ОСОБА_4 - майнову шкоду, яка пов'язана з її лікуванням, у розмірі 3365,97 грн. та моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

23.01.2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» з заявами про настання страхового випадку по договору страхування на відшкодування шкоди завданої здоров'ю та життю. (а.с.9-14) Свої вимоги обґрунтовували виписками з медичної картки та з історії хвороби, платіжними документами щодо витрат на лікування (а.с. 17-35)

Вказані події ДТП були визнані страховим випадком.

Відповідно до страхових актів №АВ.1752125.L0001.01, №АВ.1752125.L0002.01 від 27.02.2014 року, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатила страхове відшкодування на користь ОСОБА_3 - 6671,69 грн. (що включає вартість медикаментів придбаних потерпілим за власні кошти 1671,69 грн., моральну шкоду 5000 грн.) та на користь ОСОБА_4 - 6243,18 грн. (що включає вартість медикаментів придбаних потерпілим за власні кошти 1243,18 грн., моральну шкоду 5000 грн.) (а.с. 36,38)

Згідно з платіжним доручення №901 від 28.02.2014 року, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» перерахувала на користь потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 15582 грн. 87 коп. (а.с. 40-42)

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4, за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

Згідно з п. 16 вказаної Постанови Пленуму ВССУ, оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 02.12.2013 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріальну, в тому числі витрати на лікування потерпілих, та моральну шкоду.

Згідно з вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи, що потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 використали один із способів захисту свого порушеного права шляхом пред'явлення позову у кримінальній справі до винної особи у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 07.07.2013 року, і є вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 02.12.2013 року про стягнення завданої матеріальної та моральної шкоди на підставі ст.ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, то підстави для стягнення в порядку регресу страхового відшкодування з відповідачів - відсутні, оскільки стягнення з відповідачів суми страхового відшкодування є подвійним стягненням.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, яка є нормою прямої дії, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Посилання страхової компанії на п.п. 38.1.1. «а» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо права зворотної вимоги, не може в даному випадку бути прийняте до уваги, оскільки право звернення з таким позовом у позивача є, однак, у відповідачів в даному випадку відсутній обов'язок повторно нести відповідальність за завдану шкоду, яка вже стягнута на користь потерпілих на підставі вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 02.12.2013 року.

На підставі викладеного, оцінивши належність, достовірність, достатність доказів, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування з відповідачів задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір з відповідачів стягненню не підлягає.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1167, 1187 ЦК України, ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р., ст. 61 Конституції України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його отримання.

Головуючий -