Справа №577/5595/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Лебедько М. М.
Номер провадження 22-ц/788/1113/15 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Шевченка В. А. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду м. Суми від 16 квітня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

про стягнення пені та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Конотопського міськрайонного суду м. Суми від 16 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 станом по 06 листопада 2014 року 199,33 грн. пені та 1000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду в частині стягнення на його користь пені скасувати та ухвалити нове рішення про повне задоволення цих вимог.

В іншій частині рішення суду не оскаржує.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача адвоката Черняк М.В., яка заперечила проти задоволення скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 11 серпня 2014 року між ОСОБА_6 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладений договір підряду № 3, за умовами якого відповідач мав здійснити будівельні роботи по заливці наливної підлоги малого гаражу та побутової кімнати з своїх матеріалів згідно переліку та у обсягах, визначених проектом та кошторисом. Ціна договору склала 8198,86 грн. (а.с. 2-3, 17-18, 26).

Зазначені роботи мали бути проведені з 11 по 26 серпня 2014 року. Оплату за договором позивач здійснив у повному обсязі, проте, обумовлені договором роботи у визначений строк відповідачем виконані не були.

Вказані обставини визнані обома сторонами, а тому згідно з вимогами ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч.ч. 1, 2-4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На обґрунтування своїх вимог, в частині стягнення пені, ОСОБА_3 послався на умови п. 6.3 договору, в якому передбачений за порушення терміну виконання робіт штраф у розмірі 45% ціни договору, а також 3% пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання. На підтвердження цих доводів він надав не завірену в установленому законом порядку копію свого примірника договору на одному аркуші (а.с. 26).

Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

За клопотанням відповідача суд витребував у позивача оригінал договору для з'ясування відповідності йому наданої копії. Проте, оригінал цього договору ОСОБА_3 суду не надав.

Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач надав свій примірник договору на двох аркушах з відтиском печатки та власним підписом, але без підпису позивача. З примірника цього договору вбачається, що за порушення термінів виконання умов договору винна сторона виплачує постраждалій стороні пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ від ціни договору за кожен день прострочення (а.с. 17-18).

За таких обставин та з врахуванням положень ст. 58,59 ЦПК України, суд першої інстанції вірно визнав надані сторонами вище вказані докази, неналежними та недостовірними.

Разом з тим, відповідачем частково визнано позов, а саме: вимоги про стягнення з нього 199,33 грн. пені та 1000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції, повно й всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази та врахувавши, що часткове визнання відповідачем позову в частині стягнення пені не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення пені у межах визнаних відповідачем вимог.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, оскільки позивач не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду, оригіналу договору на переконання відповідності йому наданої ним копії, а пред'явлена суду не завірена у встановленому законом порядку його копія, є неналежним доказом, чим не довів свої вимоги щодо стягнення пені в указаному ним розмірі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, в оскаржуваній частині, є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Конотопського міськрайонного суду м. Суми від 16 квітня 2015 року, в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені, залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: