№ 556/93/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2015 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Закревського Л.В.

при секретарі Басик Г.Т.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача відділ державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції в Рівненській області, відділ державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції в Рівненській області про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача відділ державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції в Рівненській області, відділ державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції в Рівненській області про визнання права власності на майно, посилаючись на те, що 07.01.2014 року, він придбав автомобіль марки FORD FIESTA COURIER д.н. НОМЕР_1 у ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності ОСОБА_5, від 09.09.2013 року і повністю володів користувався та розпоряджався ним від імені власника.

Про купівлю даного автомобіля сторони уклали письмовий договір купівлі-продажу, від 07.01.2014 року і досягли згоди, щодо всіх істотних умов договору.

ОСОБА_4 передав позивачу автомобіль та технічний паспорт, про що ОСОБА_3 написав розписку та передав відповідачу кошти в розмірі 24 000 грн, про що ОСОБА_4 також, написав розписку.

На даний час позивач бажає документально оформити автомобіль на себе однак, не може цього зробити, бо за ним не визнано право власності, так як договір купівлі-продажу сторони не завірили нотаріально, оскільки був вихідний день і нотаріус того дня не працював, а далі продавець був у відрядженні і вони не придали цьому значення.

На теперішній час ОСОБА_3 хоче належним чином закріпити своє право власності на автомобіль марки FORD FIESTA COURIER д.н. НОМЕР_1 який придбав.

Іншим шляхом як в судовому порядку ОСОБА_3 своє право реалізувати не може, що стало підставою для звернення до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання зявився та надав заяву про уточнення позовних вимог в якій просив скасувати постанову державного виконавця ВДВС Радивилівського районного управління юстиції в Рівненській області від 07.03.2014 року в частині накладення арешту на автомобіля марки «Ford Fiesta Courier» реєстраційний номер НОМЕР_1, та просив заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання зявилася, заявлені вимоги визнала в повному обсязі.

Представник відділу державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції в Рівненській області, в судове засідання не зявився, однак подали до суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у їхній відсутності, не заперечують проти заявлених вимог.

Представник відділу державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції в Рівненській області не з'явився, однак подали до суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у їхній відсутності, не заперечують проти заявлених вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

З наведених у позовній заяві обставин, які згідно ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серіїї НОМЕР_2, ОСОБА_5 зазначений власником автомобіля марки «Ford Fiesta Courier» реєстраційний номер НОМЕР_1.

09.09.2013 року ОСОБА_5 видав довіреність серії ВТМ №059068 на ім"я ОСОБА_4, на право користування та розпорядження спірним автомобілем. Зі змісту даної довіреності вбачається, що ОСОБА_4 може вирішувати питання пов'язані з експлуатацією та відчуженням ТЗ, зняття автомобіля з обліку та оформити відповідне свідоцтво про реєстрацію в органах Державтоінспекції, укладати необхідні правочини, передачі повноважень за даною довіреністю третім особам.

07 січня 2014 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля згідно якого ОСОБА_3 купив автомобіля марки «Ford Fiesta Courier» реєстраційний номер НОМЕР_1.

За наслідками підписання договору купівлі-продажу автомобіля марки «Ford Fiesta Courier» реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3 07.01.2014 року передано ОСОБА_4 24000 (двадцять чотири тисячі) грн. за придбання автомобіля, що підтверджується розпискою про отримання грошей.

Також згідно розписки від 07.01.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 отримав у свою власність автомобіль за довіреністю ОСОБА_5 марки «Ford Fiesta Courier» реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно договору купівлі-продажу.

Стаття 655 ЦК України встановлює, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність іншій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положеннями ст.ст. 655, 656 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з метою економії коштів ухилилися від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля, та зняття автомобіля з реєстрації в органах МРЕО.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Придбаним автомобілем ОСОБА_3 володів, користувався і розпоряджався на власний розсуд, проходив технічний огляд, забезпечував його безпечну експлуатацію, тобто реалізовував свої права, закріплені ст. 317, 319 ЦК України.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на те, що позивач придбав спірний автомобіль та сплатив за нього повну вартість, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право власності на спірний автомобіль, а тому позовна вимога про визнання права власності підлягає до задоволення.

Також, суд вважає, що арешт автомобіля обмежує право позивача, як власника і добросовісного набувача рухомого майна, а тому арешт повинен бути знятий, в порядку передбаченому ЗУ "Про виконавче провадження", з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як вбачається зі статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з роз'ясненнями наданими в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, приватна власність громадян, як одна з рівноправних форм власності охороняється законом, її захист здійснюється судом, шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами: про виключення майна з опису.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.76 року (із змінами) "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, які ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Системний аналіз зазначених положень Закону дає суду підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Право зняття арешту з майна належить лише державному виконавцю того органу державної виконавчої служби, який цей арешт накладав.

Судом встановлено та беззаперечно доведено, що ОСОБА_3 придбав автомобіль марки «Ford Fiesta Courier» реєстраційний номер НОМЕР_1 у ОСОБА_4 за 24000 грн. в 2014 р., що підтверджується вищепереліченими доказами. Відповідно до постанови державного виконавця від 07.03.2014 р. на вищевказаний автомобіль було накладено арешт. Оскільки, судом визнано, що у позивача виникло право власності на спірний автомобіль, а тому позовна вимоги в частині зобовязання віділу ДВС Радивилівського РУЮ про зняття арешту з автомобіля підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10,11, 61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. ст. 15,16, 220, 316, 334, 392, 655, 656, 657, 662, 692 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача відділ державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції в Рівненській області, відділ державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції в Рівненській області про визнання права власності на майно задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Ford Fiesta Courier» реєстраційний номер НОМЕР_1, укладений 07.01.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_5 від 09.09.2013 року.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Радивилівського районного управління юстиції в Рівненській області від 07.03.2014 року в частині накладення арешту на автомобіль марки «Ford Fiesta Courier» реєстраційний номер НОМЕР_1.

В решті заявлених вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частина рішення складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 04 червня 2015 року. Рішення у повному обсязі виготовлено 05 червня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.В.Закревський