Справа № 464/3780/13-ц
пр.№ 8/464/8/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2015 року Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар Бондар Н.С.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

представника третьої особи Дрозди Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові м. Львові заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 березня 2014 року у справі за позовом Львівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України в інтересах держави Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, про виселення без надання іншого житлового приміщення та визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

встановив:
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14.03.2014 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 05.06.2014 р., позов Львівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України в інтересах держави Міністерства оборони України в особі КЕВ м. Львова до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, про виселення без надання іншого житлового приміщення та визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщення задоволено частково, виселено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з кімнати АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення; в решті позову відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судовий збір по 121, 80 грн. з кожного.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про перегляд вказаного рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Заяву мотивують тим, що суд, вирішуючи питання про виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 без надання іншого житлового приміщення, посилався на відсутність доказів про право на їх вселення у гуртожиток, а також на проживання у службовому житлі ( АДРЕСА_2 ) після набуття ОСОБА_4 та членами його сім`ї права на проживання у трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Нововиявленою обставиною, яка не була відома на час ухвалення рішення 14.03.2014 р., є ордер №012 від 15.03.2003 р., виданий ОСОБА_4 на підставі спільного рішення профспілкового комітету командування військової частини НОМЕР_1 , згідно з протоколом №68 від 15.03.2003 р. З 1996 року ОСОБА_4 , разом з дружиною ОСОБА_6 та синами ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , користувалися вказаним житловим приміщенням. 29.12.2003 р. ОСОБА_4 та членам його сім`ї було виділено трикімнатну квартиру жилою площею 41,48 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 . Враховуючи площу та кількість кімнат даної квартири, те, що крім них, за вказаною адресою зареєстровані ще п`ятеро осіб, існують підстави для подальшого перебування ОСОБА_4 на квартирному обліку на поліпшення житла та виключає право власника службового житла виселяти наймача та членів його сім`ї з гуртожитку.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 , представник заявника ОСОБА_4 ОСОБА_5 заяву підтримали, надали пояснення аналогічні змісту заяви, просили таку задовольнити.

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій заяву підтримав, просив її задовольнити, скасувати рішення суду від 14.03.2014 р., ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, просить справу слухати у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 заяву підтримала, просила її задовольнити, скасувати рішення суду від 14.03.2014 р. та ухвали нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України Гончар Б.С. та представник позивача КЕВ м. Львова Бенцарук Р.А. не заперечили проти задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, останній надав пояснення, аналогічні за змістом, викладеним у письмових поясненнях від 01.04.2015 р.

Представник третьої особи при вирішенні заяви покладався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали справи та заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Зі змісту п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вбачається, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухвалені судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14.03.2014 р. позов Львівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України в інтересах держави МОУ в особі КЕВ м. Львова до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, про виселення без надання іншого житлового приміщення та визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщення задоволено частково, виселено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з кімнати АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення; в решті позову відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судовий збір по 121, 80 грн. з кожного /а.с.115-119/.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 15.06.2014 р. рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14.03.2014 р. залишено без змін /а.с. 168-170/.

Задовольняючи позовну вимогу щодо виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 з кімнати АДРЕСА_1 , суд не здобув доказів надання ОСОБА_2 чи членам його сім`ї ордера на вказане житлове приміщення, відсутність договору найму житлового приміщення, правомірності проживання та вселення таких у гуртожиток, відсутністю будь-яких даних про прийняття відповідними компетентними органами спільного рішення про надання відповідачам, які надалі залишаються проживати за адресою: АДРЕСА_2 , житлової площі, що є підставою для отримання ордеру та права на проживання в такому.

Відповідно до ст. 127 ЖК України, п. 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року № 208, гуртожитки призначаються лише для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період їх роботи або навчання.

Пунктом 17 Положення передбачено, що вселення громадянами, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, інших членів сім`ї, крім своїх неповнолітніх дітей, в указані приміщення допускається лише з дозволу адміністрації, профспілкового комітету, установи, організації та письмової згоди членів сім`ї громадянина, які проживають разом з ним.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 128, ст. 129 ЖК України, ч. 1 п. 10 Положення на підставі спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Судом встановлено, що 05.11.1993 р. ОСОБА_4 та члени його сім`ї: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , відповідно до розпорядження Ради міністрів Української РСР від 16.11.1989 р. №400-р, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03.02.1992 р. №66, прописані за місцем дислокації військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_4 , до отримання житлової площі у встановленому порядку, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 від 11.03.2004 р. №251/2 /а.с.7 зворот/.

Відповідно до ордеру №012 від 15.03.2003 р., виданого на підставі спільного рішення профспілкового комітету командування військової частини НОМЕР_1 , Протоколу №68 від 15.03.2003 р., ОСОБА_4 був поселений в службове приміщення гуртожитку, що за адресою: АДРЕСА_5 /а.с. 224/. Даний факт не оспорюється позивачем, про що свідчать письмові пояснення від 31.03.2015 р. /а.с.236/.

Як вбачається з договірного свідоцтва № 100, виданого Львівським КЕВ району 01.06.2004 р., на підставі наказу командувача Західного оперативного командування №283 від 29.12.2003 р., ОСОБА_4 та членам його сім`ї: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , надано право тимчасового проживання в будинку ш.0162/196 по АДРЕСА_3 до отримання у встановленому порядку ордеру на зазначене житлове приміщення /а.с. 1, 8/.

На момент надання вказаного житлового приміщення сім`я ОСОБА_4 збільшилася до шести осіб. Згідно з довідками з місця проживання про склад сім`ї і прописку № 592 від 13.07.2011 р., №251 від №28.03.2012 р., виданими ЛКП «Бондарівка», у квартирі АДРЕСА_6 прописані: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 /а.с. 156, 158/.

З актів від 18.09.2012 р. про фактичне використання військовослужбовцями та членами їх сімей в гуртожитку будівлі № НОМЕР_3 військового містечка № НОМЕР_4 та від 10.04.2013 р. про фактичне проживання сім`ї ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_4 отримав житло на склад сім`ї з трьох чоловік, однак, в кімнаті АДРЕСА_1 залишились проживати ОСОБА_2 з сім`єю (дружиною ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_8 ) /а.с. 9/.
Відповідно до ст. 63 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Відповідно до п.п. 51, 52, 53 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам; при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі старшими за 9 років, крім подружжя; жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті.

Незважаючи на виділення службової квартири, у зв`язку із збільшенням сім`ї, ОСОБА_4 , як учасник бойових дій та ветеран Збройних Сил України, продовжує перебувати на пільговій черзі у Львівському гарнізоні. Як вбачається з відповіді начальника КЕВ м. Львова ОСОБА_11 від 12.02.2015 р. на звернення ОСОБА_4 , проведеною перевіркою встановлено, що отримане ОСОБА_4 житло у АДРЕСА_7 не дає підстав для зняття останнього та членів його сім`ї з черги на поліпшення житла /а.с. 237/.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявність ордеру, виданого ОСОБА_4 на проживання в гуртожитку, є нововиявленою обставиною для перегляду рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14.03.2014 р. Дана обставина існувала на час прийняття рішення, входить до предмету доказування у справі та могла вплинути на зміст рішення суду.

У зв`язку з цим, заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами необхідно задовольнити, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14.03.2014 р. скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 9, 63, 128, 129 ЖК України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 361, 365 ЦПК України, суд, -

вирішив:
Заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 березня 2014 року у справі за позовом Львівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України в інтересах держави Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, про виселення без надання іншого житлового приміщення та визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 березня 2014 року скасувати у зв`язку з нововиявленими обставинами.

У задоволенні позову Львівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України в інтересах держави Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, про виселення без надання іншого житлового приміщення та визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.