Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Микитюк О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В., Гансецької І.А. при секретарі Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ТОВ „Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4

на заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 03 листопада 2014 року,

встановила:

07 липня 2014 року ТОВ „Кредитні ініціативи" звернулося до суду із позовом про стягнення з боржника ОСОБА_1, поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованості в розмірі 585386грн.66коп. за кредитним договором від 19.05.2008 року, укладеним із ВАТ „Сведбанк". В обґрунтування позову позивач зазначив, що на підставі договорів факторингу від 28 грудня 2012 року між ВАТ „Сведбанк" і Факторинговою компанією „Вектор Плюс", Факторинговою компанією „Вектор Плюс" і ТОВ „Кредитні ініціативи", останнє має право достроково вимагати повернення заборгованості по кредиту, відсотків, а також пені за один рік.

Заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 03 листопада 2014 року позов задоволено.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 16 січня 2015 року залишена без задоволення заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову у позові. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що позивач не довів наявності у нього права вимоги до відповідачів, дія договору поруки із ОСОБА_2 припинилась, відповідачі не були повідомлені про розгляд справи в суді першої інстанції і не могли реалізувати процесуальні права, суд не застосував позовну давність до щомісячних платежів за межами трирічного строку.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 19.05.2008 року ОСОБА_1, уклав із ВАТ „Сведбанк" кредитний договір №0500508/88-103 на суму 50000доларів США під 11,9% річних строком до 18.08.2018 року (а.с.5,6). Того ж дня між банком і ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладені окремі договори поруки (а.с.14,15). До кредитного договору вносились зміни щодо збільшення щомісячних платежів.

На підставі договорів факторингу від 28 грудня 2012 року між ВАТ „Сведбанк" і Факторинговою компанією „Вектор Плюс", Факторинговою компанією „Вектор Плюс" і ТОВ „Кредитні ініціативи", останнє має право вимагати повернення заборгованості по кредиту (а.с.31-51).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Внаслідок порушення боржником умов кредитного договору станом на 01.06.2014 року він згідно розрахунку заборгував банку 4422687грн.02коп. по тілу кредиту, 113182грн.92.коп. по відсоткам та пеню за один рік 29498грн.72коп. (а.с.24).

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В апеляційній скарзі апелянт порушує питання про застосування позовної давності. Оскільки справа розглянута в заочному порядку без належного повідомлення відповідачів (а.с.74-76), їх процесуальні права мають бути забезпечені на стадії апеляційного розгляду.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №6-116 цс 13, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с.24) та виходячи з розміру щомісячного платежу, вимога про стягнення простроченої заборгованості та відсотків охоплює період з лютого 2012 року, становить 14105,51 доларів США по тілу кредиту, 9612,14 доларів США по відсотках і не виходить за межі трирічної позовної давності (з 07.07.2011 року). Загальна сума заборгованості по тілу кредиту 37595,51 доларів США (4422687грн.02коп. за курсом на 01.06.2014 року), по відсотках 9612,14 доларів США (113182грн.92.коп. за курсом на 01.06.2014 року). Пеня дорівнює 27754,87 доларів США, але позивач просить стягнути її в межах одного року в сумі 29498грн.72 коп. Загальна сума заборгованості - 585386грн.66коп.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №6-51 цс 14, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України.

У вимозі від 24.04.2013 року (а.с.129) банк встановив ОСОБА_1, ОСОБА_2 строк для дострокового погашення кредиту - 30 днів з дня отримання вимоги або 37 днів з дня відправлення вимоги. Цей строк закінчився у червні 2013 року. Із позовом до поручителя банк звернувся у липні 2014 року, тобто після спливу шестимісячного строку, який є преклюзивним. Отже, порука із ОСОБА_2 припинилась, що є підставою для відмови у позові до неї.

За таких обставин рішення належить частково скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові до ОСОБА_2, а також змінити рішення в частині стягнення судових витрат. При подачі апеляційної скарги ОСОБА_2, сплатила 1827 грн. судового збору, який підлягає стягненню з позивача на її користь (а.с.173).

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 03 листопада 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості і стягнення з неї в дольовому прядку судового збору в розмірі 1218 грн. і ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити ТОВ „Кредитні ініціативи" у позові до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за безпідставністю.

Змінити рішення в частині стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ТОВ „Кредитні ініціативи" судового збору, збільшивши його розмір до 1827 грн. з кожного.

Стягнути з ТОВ „Кредитні ініціативи" на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1827грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: