Справа № 303/3051/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
24 червня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Фозекош І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, Реєстраційна служба Мукачівського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на земельну ділянку, -
Позивач звернулася в суд з даним позовом в якому просить визнати за нею та її дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,05 га, по 1/3 частці кожному, яка розташована в СТ «Зірка» на території Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району, що належала ОСОБА_5, який помер 03.08.2014 року.
Позивач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте від неї надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.
Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомили.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вимогами ст. 39 ЦПК України передбачено, що права, свободи та інтереси малолітніх дітей віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.
Відповідно до ст. 14 КУ право власності на землю набувається та реалізується його суб'єктами виключно відповідно до закону. Отже, суб'єктивне право власності на землю виникає на підставах та у порядку, визначеному ЗК та ін. законами України, що регулюють земельні відносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 передав безоплатно у власність ОСОБА_5 земельну ділянку для садівництва, площею 0,05 га, яка розташована в СТ «Зірка» на території Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району, про що свідчить договір дарування земельної ділянки серії ВЕР №5866632 20 червня 2007 року (а.с.12).
ОСОБА_5 помер 03.08.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №173247, виданим 05.08.2014 року (а.с.10), і після його смерті відкрилася спадщина на вищевказане майно.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2, серії І-ФМ № 150150 від 28.05.2003 року та свідоцтва про народження ОСОБА_3, серії І-ФМ № 037427 від 08.06.2006 року вбачається, що ОСОБА_5 є їх батьком, а позивач, ОСОБА_1 їх матірю (а.с.6,8).
Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи,яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).
Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно п.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законом, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Із постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.03.2015 року, вбачається, що гр. ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом кожному по 1/3 частці на земельну ділянку, за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, Верхньокоропецька сільська рада, СТ «Зірка», оскільки спадкоємцями не предявлено документів, які встановлюють право власності спадкодавця на вищевказану земельну ділянку, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.11).
Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Оскільки, позивач та її малолітні діти у встановленому законом порядку прийняли спадщину, однак, свідоцтва про право на спадщину отримати не можуть, про що свідчить постанова державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, то суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 215-218 ЦПК України, ст.ст.16, 1216, 1258, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 125, 126, 131 ЗК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності, по 1/3 частці кожному, на земельну ділянку для садівництва площею 0,05 га, яка розташована в СТ «Зірка» на території Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району, що належала ОСОБА_5, який помер 03.08.2014 року, в порядку спадкування.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст.ст. 223, 233 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча О.В. Гутій