Справа № 502/3041/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Кілія.

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Кітреску О.М.,

з участю:

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, яка є також представником відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_3 та ОСОБА_4

про

стягнення аліментів на утримання батька, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 15.11.2013 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення з кожного з відповідачів аліментів на утримання батька, в розмірі 1000 гривень щомісячно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 пояснили наступне:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, разом з цивільною дружиною. Позивач є пенсіонером за віком і отримує пенсію в розмірі 1350 гривень 18 копійок в місяць. Пенсії, яку отримує позивач, не вистачає на підтримання необхідного рівня життя, оскільки більшу частину грошей ОСОБА_1 витрачає на придбання ліків та медичне обслуговування. У зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, ОСОБА_1 вимушений шукати додаткові заробітки, а саме допомагати своїй цивільній дружині, яка торгує сільськогосподарською продукцією, власного вирощування, на ринку «ІНФОРМАЦІЯ_4» у м. Кілія. ОСОБА_1 має повнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно них не позбавлявся, від їх утримання, до настання повноліття, не ухилявся. Не зважаючи на те, що позивач є людиною похилого віку, постійно хворіє, не в змозі забезпечити собі належний рівень життя, його діти, які працюють і дуже непогано заробляють, ніякої матеріальної допомоги ОСОБА_1, у добровільному порядку, не надають.

На підставі викладеного ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просять суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, яка водночас є представником відповідача ОСОБА_4 позов не визнала у повному обсязі та пояснила суду наступне:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є донькою ОСОБА_1, з 24.03.2009 року отримує пенсію за вислугою років. Станом на 11.03.2015 року, розмір пенсії ОСОБА_3 складає 1059 гривень 32 копійки. Окрім цього, ОСОБА_3 з 2003 року перебуває під наглядом у ендокринолога Кілійської ЦРЛ і у зв'язку з цим періодично проходить курси лікування, на що витрачає значні кошти.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є сином ОСОБА_1, у період часу з 26.02.2010 року по 06.06.2014 року, у зв'язку з відсутністю роботи, ніде не працював. З 06.06.2014 року ОСОБА_4 працює у ТОВ СМТС «Надія України» і його заробітна плата складає 1220 гривень на місяць.

Таким чином ОСОБА_1 має щомісячний офіційних дохід (пенсію), розмір якого перевищує доходи відповідачів, а також перевищує щомісячний прожитковий мінімум на одну непрацездатну особу.

Також ОСОБА_3 пояснила, що не зважаючи на отримання пенсії, ОСОБА_1 на ринку «ІНФОРМАЦІЯ_4» у м. Кілія, здійснює торгівлю сільськогосподарською продукцією від чого також отримує чималий щомісячний дохід.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_1, хоча і є непрацездатною особою (за віком), однак надання додаткової матеріальної допомоги не потребує, оскільки навіть його офіційний щомісячний дохід є значно більшим ніж прожитковий мінімум на одну непрацездатну особу, а також більшим ніж щомісячні доходи відповідачів.

У зв'язку з викладеним ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є колишньою дружиною позивача, а відповідачі по справі є її дітьми. За час спільного проживання у шлюбі і до досягнення дітьми повноліття, ОСОБА_1 ніякої участі у їх утриманні та вихованні не приймав і усіляко нехтував своїми батьківськими обов'язками. На теперішній час ОСОБА_1, окрім пенсії, має значні щомісячні доходи, оскільки разом з цивільною дружиною займається реалізацією сільськогосподарської продукції на ринку «ІНФОРМАЦІЯ_4» у м. Кілія і відповідно стороннього утримання не потребує.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_7 показав, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець і водночас є власником та директором ринку «ІНФОРМАЦІЯ_4». На протязі останніх 4-5 років, на вказаному ринку реалізацією сільськогосподарської продукції займається ОСОБА_1, разом зі своєю цивільною дружиною. Вказані особи як разом, так і іноді кожний окремо, торгують різноманітними сільськогосподарськими товарами, сплачуючи при цьому ринковий збір. Оскільки ОСОБА_1 на протязі тривалого часу займається торгівельною діяльністю на ринку «ІНФОРМАЦІЯ_4», він як директор ринку, тобто посадова особа підприємства на якому у якості продавця працює позивач, наприкінці 2013 року посвідчив довіреність, згідно з якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 представляти інтереси позивача у суді.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Так, судом достовірно встановлено і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, і батьківських прав відносно них не позбавлявся.

ОСОБА_1 з 07.09.2000 року перебуває на обліку в УПФУ у Кілійському районі Одеської області як пенсіонер за віком, та станом на 01.02.2015 року отримує пенсію в розмірі 1350 гривень 18 копійок, зазначене підтверджується: пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 29.11.2000 року /а.с. 3/; довідкою № 2447 від 31.07.2014 року /а.с. 94/; довідкою № 4203/07 від 22.12.2014 року /а.с. 178/; довідкою № 606 від 13.03.2015 року /а.с. 195/.

Згідно з витягом з медичної карти від 06.02.2014 року виданим КБУ Кілійська ЦРЛ та направленням виданим Ізмаїльською ЦРЛ, ОСОБА_1 потребує лікування у зв'язку із захворюванням очей /а.с. 78-80/.

У довіреності від 15.11.2013 року, якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси у суді зазначено наступне: «П'ятнадцятого листопада дві тисячи тринадцятого року в місті Кілія Одеської області цю довіреність ОСОБА_1, продавцю Кілійського ринку «ІНФОРМАЦІЯ_4», посвідчено мною, ОСОБА_7 - ФОП власником Кілійського ринку «ІНФОРМАЦІЯ_4»…..». Вказана довіреність підписана та завірена печаткою Фізичної особи - підприємця власника ринку «ІНФОРМАЦІЯ_4» ОСОБА_7

Згідно з відповіддю Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Кілійської РДА № 402 від 18.12.2014 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не звертався за матеріальною допомогою /а.с. 172/.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 24.03.2009 року перебуває на обліку в УПФУ у Кілійському районі Одеської області як пенсіонер за віком, та станом на 11.03.2015 року отримує пенсію в розмірі 1059 гривень 32 копійки, що підтверджується: пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 від 24.03.2009 року /а.с. 72/; довідкою № 10335 від 03.12.2013 року /а.с. 72/; довідкою № 578 від 11.03.2015 року /а.с. 199/.

У відповідності до медичної документації наданої ОСОБА_3, вона з 2003 року перебуває під наглядом у ендокринолога Кілійської ЦРЛ і у зв'язку з цим періодично проходить курси лікування /а.с. 40, 75/.

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області № 566 від 06.02.2014 року, ОСОБА_4, який мешкає у АДРЕСА_2, з 26.02.2010 року не працює /а.с. 74/.

У довідці за підписом директора ТОВ СМТС «Надія України» № 20 від 13.06.2014 року зазначено, що ОСОБА_4 працює на підприємстві з 06.06.2014 року і його заробітна плата становить 1220 гривень на місяць /а.с. 74/.

Суд не приймає до уваги твердження позивача та його представника про те, що ОСОБА_1 не займається діяльністю пов'язаною з торгівлею сільськогосподарською продукцією на ринку «ІНФОРМАЦІЯ_4» у м. Кілія, а лише допомагає здійснювати таку діяльність своїй цивільній дружині, оскільки ці твердження спростовуються показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були безпосередньо допитані у судовому засіданні, а також довіреністю від 15.11.2013 року, яку було посвідчено та скріплено печаткою Фізичної особи - підприємця власника ринку «ІНФОРМАЦІЯ_4» ОСОБА_7

Згідно зі ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Відповідно до ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

У відповідності до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць, з 1 січня 2015 року - 949 гривень.

Таким чином, незважаючи на те, що в судовому засіданні було достовірно встановлено, факт непрацездатності ОСОБА_1, оскільки він отримує пенсію за віком, суд приходить до висновку, що його не можна вважати особою, яка потребує сторонньої матеріальної допомоги, оскільки розмір його пенсії (1350 гривень 18 копійок) значно перевищає прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць встановлений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» (949 гривень) і при цьому позивач має додатковий дохід, який отримує від реалізації сільськогосподарської продукції на ринку «ІНФОРМАЦІЯ_4» у м. Кілія.

На підставі викладеного, суд вважає позов таким що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення з кожного з відповідачів аліментів на утримання батька, в розмірі 1000 гривень щомісячно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан