У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи Г.П.,
суддів:Острянського В.І., Шевченка В.М.,
при секретарі:Сахаровій К.О.,
за участю:позивача - ФОП ОСОБА_5, відповідача - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 березня 2015 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за розпискою, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 березня 2015 року, яким з неї стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 13025 грн., що є еквівалентом 500 доларів США, в рахунок виконання зобов'язання згідно розписки від 08 квітня 2008 року та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., та просить постановити ухвалу про закриття провадження в справі.

Рішення суду першої інстанції апелянтом оскаржується з мотивів його незаконності і необґрунтованості у розумінні положень ст. 213 ЦПК України. Апелянт вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом не з'ясовані всі обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, судом не правильно застосовані норми матеріального і процесуального права

ОСОБА_6 вважає, що суд незаконно стягнув з неї 13025 грн., оскільки ОСОБА_5 не сплачував ні комунальні послуги, ні за оренду приміщення, хоча продовжує ним користуватися. Також ОСОБА_6 зазначає, що гроші у ОСОБА_5 вона не позичала, а брала на ремонт приміщення. За 8 років ці 2500 грн. знецінилися, а тому ремонт за них зробити неможливо. Також ОСОБА_6 зазначає, що в 2008 році вона писала розписку від руки без присутності свідків, а в матеріалах справи наявна друкована розписка, зміст якої змінено і вписані свідки, яких при складанні розписки не було.

В поданих письмових запереченнях на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване, оскільки в процесі розгляду справи суд першої інстанції не припустився порушень норм ні матеріального ні процесуального права, а апеляційна скарга ОСОБА_6 не відповідає дійсним обставинам, які підтверджені доказами, дослідженими у порядку, встановленому ЦПК України. ОСОБА_5 зазначає, що під час розгляду справи ОСОБА_6 визнала, що дата складання розписки, її текст, належність підпису саме ОСОБА_6 відповідають дійсності, а також те, що вона отримала від ФОП ОСОБА_5 за складеною розпискою саме 500 доларів США. За клопотанням ОСОБА_6 було призначено експертизу, яка мала визначити розмір завданої матеріальної шкоди нежитловому приміщенню за термін оренди ФОП ОСОБА_5, проте ОСОБА_6 відмовилася оплатити її проведення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача - ФОП ОСОБА_5, відповідача - ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 01.03.2008 року ОСОБА_6 надала в оренду ФОП ОСОБА_5 частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_6 На підтвердження вказаної обставини в судове засідання апеляційного суду позивач надав копію договору оренди №001 від 01.03.2008 року, з терміном дії до 01.02.2009 року. Та пояснив, що відповідно до п.4.2 цього Договору строк його дій був продовжений сторонами ще на один рік. Відповідач ОСОБА_6 в засіданні апеляційного суду підтвердила укладення вказаного договору оренди та продовження строку його дії; на ці ж обставини вона посилалась в своїх письмових запереченнях до суду першої інстанції (а.с.20) та в апеляційній скарзі (а.с.73).

08 квітня 2008 року ОСОБА_6 взяла у ОСОБА_5 грошову суму в розмірі 2500 грн. (еквівалент 500 доларів США) в якості компенсації за можливий спричинений матеріальний збиток орендуємого приміщення (АДРЕСА_1) на строк дії договору оренди зазначеного приміщення, та зобов'язалась повернути по закінченню дії договору оренди. Вказані обставини підтверджуються письмовою розпискою (а.с.32) та поясненнями сторін.

01.10.2010 року між сторонами був укладений договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1, власником частини якого є ОСОБА_6 (а.с.78-79). Строк дії цього договору оренди закінчився 01.10.2013 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що 01 жовтня 2013 року закінчився строк дії договору оренди нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 в місті Чернігові, після чого ОСОБА_6 не визначила спричинений майновий збиток приміщенню, та не повернула грошові кошти, отримані від ОСОБА_5 згідно розписки від 08 квітня 2008 року. За таких обставин місцевий суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 порушила виконання свого грошового зобов'язання, а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню сума, еквівалентна 500 доларам США за курсом Національного банку України станом на 17 лютого 2015 року, а саме 13025 грн.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог є вірними, враховуючи наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з розпискою, ОСОБА_6 зобов'язалась повернути кошти по закінченню дії договору оренди. Строк дії договору оренди нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 в місті Чернігові фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 закінчився 01.10.2013 року, що підтверджується п.9.1 договору оренди від 01.10.2010 року (а.с.79), поясненнями сторін, а також рішенням Новозаводського районного суду від 03.072014 року у цивільній справі № 751/2810/14 за позовом ОСОБА_6 до ФОП ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням та стягнення коштів, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 20.10.2014 року (а.с.11-12). Оскільки ОСОБА_6 не надала суду належних та допустимих доказів завдання їй майнового збитку внаслідок пошкодження приміщення, що задавалося в оренду, визначення розміру спричиненого їй збитку, або доказів виконання нею зобов'язання про повернення отриманих нею згідно розписки від 08 квітня 2008 року грошових коштів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позов ФОП ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що стягненню підлягає еквівалент 500 доларів США, оскільки сторони в розписці визначили грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, а виконання зобов'язання, визначеного у грошовому еквіваленті в іноземній валюті, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Доказів визначення сторонами іншого порядку виконання грошового зобов'язання суду не було надано.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 стосовно того, що гроші у ОСОБА_5 вона не позичала, а брала на ремонт приміщення, не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції до спірних правовідносин не застосовував положення законодавства, що регулюють договір позики. Посилання відповідачки на те, що грошові кошти були надані їй на ремонт приміщення, суперечать змісту розписки.

Відповідно до тексту розписки, ОСОБА_6 взяла у ОСОБА_5 кошти як компенсацію за можливу заподіяну шкоду орендованому приміщенню, та зобов'язалась повернути взяті кошти по закінченню строку дії договору оренди. Згідно з поясненнями сторін, вказана в розписці грошова сума як завдаток забезпечувала відшкодування шкоди на випадок пошкодження орендованого позивачем у відповідача приміщення. Проте відповідно до вимог чинного законодавства вказані кошти не можуть бути визнані завдатком, а тому їх належить вважати авансом. ОСОБА_6 визнала, що отримані за розпискою від ФОП ОСОБА_5 кошти вона не повернула, тобто своє грошове зобов'язання вона не виконала. Умовами укладених між сторонами договорів оренди передбачено загальні підстави відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження орендованого приміщення, та не передбачено умови повернення або неповернення коштів, одержаних ОСОБА_6 від ОСОБА_5 згідно з вказаною вище розпискою у разі пошкодження орендованого приміщення. Як вже зазначено вище, доказів заподіяння майнового збитку внаслідок пошкодження приміщення, що задавалося в оренду, та визначення його розміру, суду не надано. За клопотанням ОСОБА_6 ухвалою суду від 19.01.2015 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу, яка мала б визначити розмір завданої матеріальної шкоди нежитловому приміщенню за термін оренди ФОП ОСОБА_5 (а.с.38-39), проте дана ухвала суду була повернута без виконання в зв'язку з несплатою ОСОБА_6 коштів за її проведення (а.с.47). ОСОБА_6 не позбавлена права звернутись до суду з позовом до ФОП ОСОБА_5 з вимогами про відшкодування майнового збитку внаслідок пошкодження орендованого приміщення на загальних підставах.

Посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що перший договір оренди був укладений між нею та ФОП ОСОБА_5 01.03.2008 року з терміном дії до 01.02.2009 року, і після закінчення його дії ОСОБА_5 не просив повернути йому гроші, оскільки продовжував користуватися приміщенням магазину, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а з такою заявою ОСОБА_6 до суду першої інстанції не зверталась. Крім того, згідно з поясненнями сторін в засіданні апеляційного суду, строк дії договору оренди від 01.03.2008 року відповідно до п.4.2 цього Договору строк його дій був продовжений сторонами ще на один рік, та за домовленістю сторін ФОП ОСОБА_5 продовжував користуватись орендованим приміщенням до 01.10.2013 року, що підтверджується укладенням 01.10.2010 року нового договору оренди на строк до 01.10.2013 року.

Посилання ОСОБА_6 на те, що суд незаконно стягнув з неї 13025 грн., оскільки ОСОБА_5 не сплачував ні за комунальні послуги, ні за оренду приміщення, хоча продовжує ним користуватися, також не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки питання стягнення орнедної плати та оплати комунальних послуг виходить за межі позовних вимог по даній справі.

Зважаючи на наведене вище, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: