АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7756/13-ц Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М.
Провадження № 22-ц/789/8/15 Доповідач - Сташків Б.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Кузьма Р. М., Костів О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю- ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 серпня 2013 року у справі за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20 серпня 2013 року позов задоволено:

стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором №Ск-201-000162/6-2008 від 18.06.2008 року, розмір якої станом на 17.10.2012 року становить 81 729,77 грн. в межах вартості спадкового майна після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1;

стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Родовід Банк" сплачену суму судового збору в розмірі 817,29 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 11 вересня 2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду 20.08.2013 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду 20.08.2013 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ "Родовід Банк", посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази прийняття нею спадщини після смерті чоловіка - ОСОБА_3, який був стороною кредитного договору від 18.06.2008 року, а тому у неї, як у спадкоємця, згідно вимог ст. 1282 ЦК України не виникає обов'язку задоволення вимог кредитора. Крім цього, позивачем не надано доказів про склад та вартість спадкового майна із визначенням часток кожного із спадкоємців.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на обставини викладені в ній.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

В квітні 2013 року ПАТ "Родовід Банк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 119 451,21 грн. за кредитним договором №Ск-201-000162/6-2008, укладеним між сторонами 18.06.2008 року, посилаючись на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного щомісячного погашення заборгованості. У зв'язку із смертю ОСОБА_3, за згодою представника позивача, судом здійснено заміну відповідача на правонаступника ОСОБА_2, дружину покійного, яка є його спадкоємцем за законом та прийняла спадщину.

Задовольняючи позов ПАТ "Родовід Банк" суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3, оскільки на час її відкриття постійно проживала разом з останнім та не відмовилася у встановлений Законом строк від прийняття спадщини, а тому в силу вимог ст. 1282 ЦК України зобов'язана відповідати перед кредитором в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості , такого самого роду та такої самої якості що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.

· В силу вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

· Судом першої інстанції встановлено, що 18 червня 2008 року між ВАТ "Родовід Банк", правонаступником якого за правами та обов'язками є ПАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір , згідно умов якого банк зобов'язався відкрити позичальнику картковий рахунок, емітувати та надати йому платіжну картку , а також надати споживчий кредит у розмірі 10909 гривень із сплатою 7% річних за користування кредитними коштами на строк до 18.06.2010 року, а позичальник зобов'язався погашати кредитну заборгованість згідно встановленого договором графіка погашення, сплачувати нараховані проценти та плату за обслуговування споживчого кредиту.

Згідно п. 4.1.23 вищевказаного договору, за порушення строків погашення заборгованості, позичальник зобов'язується сплачувати банку пеню в розмірі 1,6% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції від 18.10.2012 року.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина - ОСОБА_2, шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем за однією адресою на час його смерті (повідомлення Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 13.05.2013 року за №1113/01-16 (а.с.17)).

Крім цього, сини померлого 17 квітня 2013року подали у нотконтору заяви про відмову від спадщини.

Посилання апелянта на те, що вона не прийняла спадщини після смерті чоловіка колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, ОСОБА_2.є спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що визнається відповідачем та підтверджується довідкою ДП "Люкс-Житло-1 ПП Люкс" № №1-87 від 17.04.2013 року, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проятгом 6 місяців не відмовилась від неї.

Не заслуговують на увагу і твердження апелянта про те, що оскільки свідоцтво про право на спадщину вона не отримувала, тому у встановленому законом порядку і не прийняла спадщини, оскільки факт прийняття спадщини будь-яким чином не пов'язаний з оформленням спадкових прав.

Згідно ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своїй за №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" (п. 32), з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємця.

Із поданого Банком розрахунку заборгованості за кредитним договором Ск-201-000162/6-2008 від 18.06.2008 року (а.с.38) вбачається, що покійний ОСОБА_3 порушив умови щодо строків сплати кредиту, у зв'язку з чим станом на 17.10.2012 року утворилася заборгованість в сумі 81729,77 грн., з яких:10179,03 грн. -прострочене тіло кредиту, 1213,7 грн. - проценти, в тому числі прострочені, 6070,89 грн. - плата за управління кредитом та 64266,15 грн. - пеня.

Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Виходячи з аналізу обставин справи в контексті норм матеріального права та умов договору, який мав місце між сторонами, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення частково позову шляхом стягнення із спадкоємця боржника - ОСОБА_2 суми заборгованості за договором кредиту.

Разом з тим, судова колегія апеляційного суду прийшла до висновку, що розмір пені 64 266,15 грн. значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, що становить 10 909,00 грн., а тому підлягає до зменшення.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України ) При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 258 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Стягнувши пеню за весь час прострочення, починаючи з 18 червня 2008 року, суд неправильно застосував норму пункту першого частини другої статті 258 ЦК України.

Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

В своїх доводах апелянт ОСОБА_2 вказує, що вона є особою пенсійного віку, проживає одна, хворіє і в звязку з матеріальним становищем, просить зменшити розмір нарахованої неустойки згідно кредитного договору

Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання (разом із нарахованими процентами річних,плата за управління кредитом), суд, не застосував до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України, яка підлягала застосуванню.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313,316, 317,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів,-

· Вирішила :

· Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

· Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 серпня 2013 року змінити.

· Зменшити розмір неустойки, стягнувши з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором №Ск-201-000162/6-2008 від 18 червня 2008 року на суму 20 000 грн.

· Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "родовід Банк" сплачену суму судового збору в сумі 243,60 грн.

· Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

·

·

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Б.І. Сташків