Справа № 569/958/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Сидорука Є.І.,

при секретарі Патій Н.А.,

з участю: представника прокуратури ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом заступника прокурора м. Рівне в інтересах держави в особі: управління охорони здоровя Рівненської обласної державної адміністрації в особі КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради до ОСОБА_3 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора м. Рівне звернувся з позовом в інтересах держави в особі: управління охорони здоровя Рівненської обласної державної адміністрації в особі КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради до ОСОБА_3 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

В обґрунтування позову вказує, що вироком Рівненського міського суду від 06 вересня 2012 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Вироком суду встановлено, що відповідач завдав потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, у зв'язку з чим останній перебував на стаціонарному лікуванні з 12 квітня 2012 року по 14 квітня 2012 року у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії, з 14 квітня 2012 року по 25 квітня 2012 року у відділенні торакальної хірургії. Після лікування, внаслідок заподіяних даним злочином ушкоджень, та погіршення стану здоровя потерпілий змушений був перебувати на стаціонарному лікуванні у відділенні торакальної хірургії з 17 серпня 2012 року по 27 серпня 2012 року, що підтверджується медичною карткою та епікризом. Загальна тривалість лікування становить 23 ліжко-дні. Сума витрат на час стаціонарного лікування, згідно з розрахунком становить 10 370,55 грн.

07 квітня 2015 року відповідач подав до суду заперечення проти позову в яких вказав, що вироком Рівненського міського суду від 06 вересня 2012 року його засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України, за умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 Водночас у вироку зазначено, що його дії були спровоковані самим потерпілим, що виразилася в незаконному проникненні ОСОБА_5 в будинок, де він мешкає, а також побиті його в приміщенні кухні цього будинку. Крім того викликає здивування і є абсолютно незрозумілим розрахунок затрат на лікування хворого ОСОБА_5 у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії РОКЛ в період з 12 квітня 2012 року по 14 квітня 2012 року, а саме заробітна плата, яка лише за два дні нарахована в сумі 3 537,82 грн., тобто в сумі 1 768,91 грн. за день. Для порівняння з іншими даними прокурором розрахунками заробітна плата за період з 14 квітня 2012 року по 25 квітня 2012 року нарахована в сумі 2 108,37 грн., а за період з 17 серпня 2012 року по 27 серпня 2012 року нараховано 2 310,20 грн. Таким чином позовні вимоги заступника прокурора м. Рівне вважає необґрунтованими і в їх задоволенні просить відмовити.

11 червня 2015 року прокурор подав заяву про збільшення позовних вимог в якій вказав, що відповідно до розрахунку витрат на лікування потерпілого розрахованого виходячи з кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць, в якому проводилось лікування, сума витрат становить 12 814,81 грн.

Прокурор Колесник К.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позовній заяві, просить стягнути з ОСОБА_4 на користь управління охорони здоровя Рівненської обласної державної адміністрації в особі КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» 12 814,81 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину та судові витрати по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у запереченні та просив відмовити у їх задоволенні.

Головний лікар до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву в якій вказав, що адміністрація КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради просить розглянути та підтримати позовні вимоги в повному обсязі та стягнути дані кошти на користь держави, в особі Головного Управління казначейства в Рівненській області.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, повно, всебічно та обєктивно дослідивши письмові докази по справі та оцінивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 06 вересня 2012 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Так, 12 квітня 2012 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в дворі будинку №24 по вул. Джона Ріда в м. Рівне, під час конфлікту з ОСОБА_5 умисно наніс останньому один удар нажем в область грудей, в результаті чого заподіяв ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового то рако-абдомінального поранення справа з пошкодженням перікарду, жирової підвіски перікарду, діафрагми печінки ускладнене правобічним гемотораксом та гемоперікардом, яке, згідно висновку судово-медичної експертизи №532 від 13 квітня 2012 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя.

У зв'язку з вчиненням вказаного злочину, ОСОБА_5 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого він перебував на стаціонарному лікуванні з 12 квітня 2012 року по 14 квітня 2012 року у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії, з 14 квітня 2012 року по 25 квітня 2012 року у відділенні торакальної хірургії. Після лікування, внаслідок заподіяних даним злочином ушкоджень, та погіршення стану здоровя потерпілий змушений був перебувати на стаціонарному лікуванні у відділенні торакальної хірургії з 17 серпня 2012 року по 27 серпня 2012 року, що підтверджується медичною карткою та епікризом. Загальна тривалість лікування становить 23 ліжко-дні. Сума витрат на час стаціонарного лікування, згідно з розрахунком становить 12 814,81 грн.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно ч.3 вказаної статті, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням ліжко-днів, проведених у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Частиною 7 ст. 128 КПК України встановлено, що особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, а також ті обставини, що внаслідок вчинення відповідачем злочину, закладом охорони здоров'я понесено витрати на лікування особи, потерпілої від злочину за рахунок бюджетних коштів, вимоги позивача про стягнення коштів є обґрунтованими відповідно до чинного законодавства та доведеними доказами в справі, та такими, що підлягають до задоволення.

Як слідує з ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11, 58, 60, 212-215, 218, 294, 296, 297 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги заступника прокурора в інтересах держави в особі управління охорони здоров"я Рівненської ОДА в особі КЗ " Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь управління охорони здоров"я Рівненської ОДА в особі КЗ " Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у сумі 12814,81 грн. ( р.р. 1303 в ГУДКСУ в Рівненській області, МФО 833017, код платежу 02000010.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Сидорук Є.І.

Повний текст рішення виготовлено 08 липня 2015 року.

Суддя : Сидорук Є.І.