Провадження № 2-з/761/346/2015
У Х В А Л А

23 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Мурга О.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вказаною заявою.

Суд, вислухавши представника позивача, приходить до наступного.

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на його користь суму заборгованості за договором позики від 7 березня 2014 року у сумі 14000 доларів США (еквівалент 315560 грн., станом на 23 квітня 2015 року за курсом НБУ 1 дол.=22,54 грн.), проценти за користування позикою у розмірі 2466,31 доларів США (еквівалент 55590 грн. 63 коп., станом на 23 квітня 2015 року за курсом НБУ 1 дол.=22,54 грн.), 3% річних в сумі 130 доларів США (еквівалент 2930 грн. 20 коп., станом на 23 квітня 2015 року за курсом НБУ 1 дол.=22,54 грн.).

У подальшому, на забезпечення вищевказаного позову представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просив накласти арешт на кошти в національній та в іноземній валюті, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших фінансових відкритих на ім'я ОСОБА_3 в межах позовних вимог (16596,31 дол. США, еквівалент 374080,80 грн., станом на 23 квітня 2015 року за курсом НБУ 1 дол.=22,54 грн.); встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 до виконання ним зобов'язань перед позивачем, посилаючись на те, що незабезпечення позову може призвести до утруднення або неможливості виконання рішення суду у справі.

У відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому згідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з?ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду з даною заявою, представником позивача не було зазначено конкретно на які саме рахунки та вклади, відкриті на ім'я відповідача, на які саме грошові кошти останнього, що знаходяться на зберіганні, та в яких банківських чи фінансових установах необхідно накласти арешт, не надано належних доказів відносно цього.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешті на грошові кошти відповідача не підлягає задоволенню.

Суд також вважає, що не підлягає задоволенню заява про забезпечення позову в частині встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 до виконання ним зобов'язань перед позивачем, оскільки вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК, та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону N 606-XIV «Про виконавче провадження», у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України). Крім того, суд зауважує на те, що відповідач являється громадянином Канади

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: