Справа № 2/756/338/15
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

11 лютого 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Богдан О.О.

при секретарі Сергутіні В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04.10.2013 року між сторонами укладено договір позики.

У виконанні передбачених договором зобов'язань ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 19 000, 00 доларів США., що станом на 31.10.2013 року еквівалентно 40 000, 00 грн.

П. 1.1 договору ОСОБА_2 зобов'язався повернути позичену суму до 31.10.2013 року.

Позивач виконав зобов'язання по передачі коштів позивальнику, на підтвердження чого останній склав письмову розписку від 04.10.2013 року.

У визначений договором строк відповідач не повернув позичену суму, що спричинило виникнення заборгованості у розмірі 360 725, 04 грн., яка складається з:

· 292 700, 00 грн. основного боргу;

· 68 025, 04 грн., штрафних санкцій (19 592, 85 грн. розмір процентів + 6 808, 70 грн. 3-х відсотків річних + 36 503, 49 грн. розміру пені + 5 120, 00 інфляційних збитків).

У зв'язку із вищевикладеним ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики, загальним розміром, 360 725, 04 грн. та судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн.

10.02.2015 року ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики, загальним розміром 767 395, 61 грн. В обґрунтування заяви зазначив, що у зв'язку із валютними коливаннями, внаслідок яких курс долару збільшився, та станом на 09.02.2015 року складає 26, 00 грн., розмір основного боргу становить 534 000, 00 грн. та сума штрафних санкцій 233 395, 61 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав суду заяву, якою просив суд задовольнити позов з підстав наведених у позовній заяві, та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення у засобах масової інформації.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

04.10.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики (а.с. 8-9).

Предметом договору позики є передача у власність ОСОБА_2 готівкових коштів в сумі 19 000, 00 доларів США, що на момент укладання договору, за курсом НБУ, станом на 04.10.2013 року становить 40 000, 00 грн., а позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві кошти та зобов'язується повернути кошти не пізніше 31.10.2013 року.

Згідно п. 2.2 договору позики повернення суми позики здійснюється готівкою у гривнях відповідно до міжбанківського курсу продажі валют на момент повернення суми позики, яка визначена в доларах США та 40 000, 00 грн. готівкою в межах міста Києва з місцем проживання позикодавця або за іншою адресою.

П. 2.5 договору передбачено зобов'язання позичальник, у випадку несвоєчасного повернення суми позики, сплатити позикодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

На підтвердження факту отримання коштів у розмірі 19 000, 00 доларів США ОСОБА_2 склав письмову розписку від 04.10.2013 року (а.с. 10).

Станом на 09.02.2015 року розмір заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1, з урахуванням процентів, трьох відсотків річних, інфляційних збитків, та пені, становить 767 395, 61 грн, яка складається із:

- 40 000, 00 грн. заборгованості за договором позики;

- 494 000, 00 грн. інфляційної складової за прострочення терміну виплати суми позики;

- 68 842, 13 процентів за користування коштами;

- 19 566, 55 грн. 3-х відсотків річних;

- 132 922, 93 пені;

- 12 064, 00 інфляційних збитків.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Суд, повно та всебічно оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що ОСОБА_1 доведено факт невиконання ОСОБА_2 зобов'язання по повергненню суми позики, та обґрунтованість розміру заборгованості за договором позики.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позову, як законного та обґрунтованого.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 654, 00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 536, 610, 625, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, та, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ПІН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ПІН НОМЕР_1) заборгованість за договором позики, яка складається із: 40 000 (сорока тисяч) гривень 00 копійок заборгованості за договором позики; 494 000 (чотирьохста дев'яноста чотирьох) гривень 00 копійок інфляційної складової за прострочення терміну виплати суми позики; 68 842 (шістдесяти восьми тисяч восьмиста сорока двох) гривень 13 копійок процентів за користування коштами; 19 566 (дев'ятнадцяти тисяч п'ятиста шістдесяти шести) гривень 55копійок 3-х відсотків річних; 132 922 (ста тридцяти двох тисяч дев'ятиста двадцяти двох) гривень 93 копійок; 12 064 (дванадцяти тисяч шістдесяти чотирьох) гривень 00 копійок інфляційних збитків.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3 654 (трьох тисяч шестиста п'ятдесяти чотирьох) гривень 00 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачам може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду позивачем подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Богдан О.О.