Справа № 454/549/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Пахут С. О. ,

при секретарі Кривіцькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з державної казначейської служби України в його користь 1000 000 (один мільйон) грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями посадових осіб ГУМВС України у Львівській області.

Позов мотивовано наступним.

29.07.2013р. він направив на адресу відповідача заяву про вчинення дільничним інспектором Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області Шломенко С.І. злочинів, передбачених ст.ст.364, 366 КК України.

Однак відповідачем не внесено відповідних відомостей до ЄРДР та йому не надано статусу потерпілого, чим завдано йому матеріальної шкоди.

В судове засідання позивач не прибув. Подав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлена в судове засідання не прибула.

Подала заперечення проти позову, в яких зазначила наступне.

За наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 Головним управлінням МВС України у Львівській області, заявнику було надано відповідь, якою повідомлено, що в ході проведення перевірки не встановлено фактів зловживання службовим становищем чи перевищення службових повноважень з боку дільничного інспектора, а тому, перевірку за його зверненням припинено.

Крім того,позивачем не доведено причинний зв'язок між заподіяною йому моральною шкодою та неправомірними на його думку діями відповідача, не доведено розміру моральної шкоди, а також не доведено вини відповідача у її заподіянні, а тому, вважає позов безпідставним.

Просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник відповідача державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув.

Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав.

Дослідивши докази по справі, суд в задоволенні позову відмовляє з наступних підстав.

Із заяви, датованої позивачем 29.07.2013р. вбачається, що останній звернувся до Головного управління МВС України у Львівській області та просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення старшим дільничним інспектором міліції Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області злочинів, передбачених ст.ст.364, 366 КК України.

Згідно листа від 23.08.2013р., ОСОБА_1 повідомлено, що в ході проведеної перевірки не встановлено фактів зловживання дільничним інспектором Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області службовим становищем чи перевищення службових повноважень, а тому, перевірку за його зверненням припинено.

Відповідно до вимог ст.1176 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, не¬законного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного засто¬сування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнен¬ня у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попе¬реднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Для настання відповідальності за ч.1 ст.1176 ЦК України необхідно, щоб вищеперераховані дії правоохоронних органів та суду були незаконними.

В даному випадку ОСОБА_1 не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності і вищевказані заходи до нього ГУМВС України у Львівській області не застосовувались.

Такий же порядок та підстави відшкодування шкоди визначені Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органами дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».

Крім того, з представлених позивачем доказів не вбачається, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

В той же час, із змісту позовної заяви випливає, що підставою стягнення моральної шкоди є незгода ОСОБА_1 з тим, що відповідачем не внесено відомостей за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В даному випадку, дії відповідача можуть бути оскаржені до слідчого судді, в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Також, позивач в судове засідання не прибув та не подав іншим чином жодних доказів підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а суд в судовому засіданні не здобув.

З огляду на зазначене, а також те, що відшкодування моральної шкоди не може слугувати позивачу джерелом для збагачення, суд не знаходить підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд.

Головуючий: С. О. Пахут