АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5053/15 Головуючий 1 інст. Сорока О.П.
Справа № 646/4930/15-ц Доповідач Бурлака І.В.
Категорія: захист прав споживачів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» липня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» про зобовязання утриматись від вчинення дій та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз».

В обґрунтування свого позову посилався на те, що між ним та ПАТ «Харківгаз» 14 січня 2012 року укладено Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання. Зазначив, що в порядку виконання пункту 33 Типового договору 26 грудня 2014 року він надав товариству претензію стосовно врегулювання питання, яке стосується правил безпеки газопостачання. В своїй претензії він послався на ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Вказав, що відповідно до п. п. 33, 34 Типового договору відповідач повинен був надіслати для вирішення питання вказаного ним в претензії свого представника протягом 5 робочих днів з дня отримання його претензії для складання відповідного акту та протягом 5 днів після складання акту, вирішити питання про усунення порушень або надати обґрунтовану відповідь про відмову в цьому.

Зазначив, що в означений термін відповідач свого представника для складання відповідного акту не надіслав, а надав відповідь без складання відповідного акту.

Вважав, що відповідач вийшов за рамки їхніх договірних відносин і грубо порушив його права споживача на належне отримання послуги, а саме грубо порушив умови укладеного Типового договору та спричинив йому моральну шкоду.

Просив зобовязати ПАТ «Харківгаз» під час розгляду його претензії, поданої у рамках п. 33 Типового договору утриматись від виходу за рамки укладеного між ним та ПАТ «Харківгаз» Типового договору шляхом надання йому відповіді з порушенням вимог п.33 Типового договору; стягнути на його користь з ПАТ «Харківгаз» у якості відшкодування йому моральної шкоди кошти, розмір яких визначити судом, за порушення його прав споживача та звільнити його від сплати судового збору.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якої просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, за яким задовольнити його позовні вимоги.

При цьому посилався на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав позовні вимоги. Зазначив, що складений відповідачем акт від 18.09.2014 року є підробленим.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обгрунтовано виходив з того, що права ОСОБА_1 не порушено, а відповідач діяв в межах Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання.

Як вбачається з матеріалів справи 14 січня 2012 року між сторонами укладено Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання.

Пунктами 33, 34 зазначеного Типового договору передбачено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач може подати претензію, складену в довільній формі. Представники виконавця повинні зявитися за місцем виклику для складення відповідного акта та протягом пяти днів вирішити питання про усунення порушень або надати споживачеві обгрунтовану відмову.

У разі неприбуття представників виконавця протягом двох робочих днів у містах та пяти календарних днів у сільській місцевості або в разі відмови від складення відповідного акта претензія вважається обгрунтованою.

Із матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з претензією, в якій просив відповідача здійснити демонтаж закритої ділянки внутрішньобудинкового газопроводу, який проходить в закритому вигляді по внутрішній частині житлового будинку через стіну, яка відділяє квартиру № 1 від квартири АДРЕСА_1; зазначив, що газопровід у футлярі не фарбувався; його прокладено з порушенням вимог ст. 6.23 вказаних ДБНУ; що Типовим договором не передбачено проходження газопроводу через його приміщення для надання послуг з газопостачання ПАТ «Харківгаз» іншим споживачам, оскільки зазначена ділянка газопроводу не тільки порушує безпеку газопостачання йому як споживачу, вона не обслуговується жодним субєктом окрім нього, так як незаконно проходить через його приміщення.

Матеріали справи свідчать про те, що з подібними претензіями ОСОБА_1 звертався до відповідача раніше 18 вересня 2014 року та 03 жовтня 2014 року, за якими складені акти.

Зокрема, із змісту акту від 18 вересня 2014 року вбачається, що внутрішньобудинковий газопровід з квартири № 1 до квартири № 2 вказаної будівлі проходить через стіну у футлярі, що відповідає вимогам ДБН України «Інженерне обладнання будинків і споруд», які затверджені наказом Держбуду України від 23 квітня 2001 року № 101. Його прокладка до квартири № 2 не суперечить вимогам ДБН, зокрема п. 4.23 та п. 6.23, якими передбачено, що газопроводи в місцях проходів через зовнішні стіни будинків слід прокладати у футлярах з урахуванням вимог п. 6.23. Станом на жовтень 2014 року виконано демонтаж наявної ізолюючої муфти, проведено заміну крану, встановлено ізолюючу муфту.

Із відповіді № 01-08/12 Регіональної газової компанії «Харківгаз» від 09 січня 2015 року вбачається, що за претензією ОСОБА_1 від 29 грудня 2014 року представники Регіональної газової компанії «Харківгаз» до його помешкання не виїжджали, відповідний акт не складали, а послалися на акт від 18 вересня 2014 року, який складено за претензією ОСОБА_1 від 01 вересня 2014 року та в якій зазначені подібні вимоги, що і в претензії від 29 грудня 2014 року.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що зазначена претензія ретельно вивчена відповідачем та надана обґрунтована відповідь без виїзду до помешкання ОСОБА_1, оскільки подібні вимоги були заявлені ним в претензії від 01 вересня 2014 року, 03 жовтня 2014 року, за якими представники відповідача виїжджали до його помешкання та складали відповідні акти.

Посилання ОСОБА_1 на те, що акт від 18 вересня 2014 року є підробленим, судовою колегією не приймаються, оскільки належних та допустимих доказів щодо цього відповідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції він не надав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Із прохальної частини позову ОСОБА_1 вбачається, що він просив на майбутнє зобовязати відповідача діяти відповідно до п. 33 Типового договору та не надавати відповідей.

Оскільки право підлягає захисту тільки в разі його порушення, а не захисту на майбутнє, відповідач діяв в межах закону, посилання ОСОБА_1 на ч. 2 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року із змінами та доповненнями є безпідставними.

У зв'язку з чим судова колегія погоджується з висновком суду щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині за безпідставністю.

Погоджується судова колегія і з висновком суду щодо відмови в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки виходячи з вимог діючого законодавства, а саме частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкоди, завдана фізичній особі чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. При відшкодуванні моральної шкоди необхідно зясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується.

Згідно з пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди при вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обовязковому зясуванню підлягає наявність такої шкоди.

Проте, як вбачається з наданих матеріалів справи ОСОБА_1 не довів факту заподіяння йому моральної шкоди, тому доводи ОСОБА_1 в цій частині є також безпідставними, а рішення суду законним та обгрунтованим.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.2.ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. 313, п. 4 ч. 1. ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії