АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/194/15 Головуючий у першій інстанції: Дзиговський Ю.В.
Категорія 27 Доповідач: Базіль Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 11 дня колегія суддів судової палати в цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Базіль Л.В.

Суддів: Прокопчук Л.П.,Полікарпової О.М.

При секретарі: Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 31 жовтня 2014 року ухваленого в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути на свою користь з відповідача борг в сумі 103411 грн.00 коп. та судовий збір в розмірі 1034 грн.11 коп.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилалася на те, що між нею та відповідачем 24 лютого 2014 року було укладено договір позики, на підтвердження якого відповідач надав позивачу розписку про отримання ним грошових коштів в сумі 7700 доларів США, що в еквіваленті на момент подання позову становить 103411 грн. 00 коп.

Посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконав позивач просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 31 жовтня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 103411 грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 1034 грн. 11 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з'ясування обставин справи, що призвело до прийняття неправомірного рішення, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що беруть участь в справі та з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі склалися зобов'язальні правовідносини на підставі договору позики від 24.02.2014 року, в порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала, в наслідок чого у неї перед позивачем утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх законними, обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розписки від 24.02.2014 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 в борг 7700 доларів США, (що в еквіваленті на момент подання позову становить 103411грн.00 коп.), які зобов'язалася повернути до 24 березня 2014 року. Однак своїх зобов'язань за договором позики не виконала, борг не повернула.

За таких обставин колегія суддів вважає, що у відповідності до ст.ст.1046, 1047 ЦК України, суд правомірно встановив факт боргового зобов'язання та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову про стягнення боргу за договором позики.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи ОСОБА_2 про те, що кошти від позивача вона не отримувала, а розписку про отримання коштів написала як гарантію під інший борг, оскільки такі доводи не підтвердженні належними та допустимим доказами.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 31 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: