Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.у.№ 317/5223/14
Провадження № 22-ц/778/4732/15
Головуючий у 1-й інстанції: Ачкасов О.М.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів Савченко О.В.,

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 15 червня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Котломонтаж» до ОСОБА_2 про стягнення суми поворотної фінансової допомоги, -

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2014 року ТОВ «Котломонтаж» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми поворотної фінансової допомоги.

В обґрунтування позову зазначивши, що 23.06.2014 року між ТОВ «Котломонтаж» та ОСОБА_2 було укладено договір надання поворотної фінансової допомоги (договір позики) №23/06, відповідно до якого позивач передав відповідачеві грошові кошти у сумі 150 000 грн. строком на 12 місяців з моменту надходження суми позики на розрахунковий рахунок позичальника. Крім того, 05.08.2014 року між ТОВ «Котломонтаж» та ОСОБА_2 було укладено договір надання поворотної фінансової допомоги (договір позики) №05/08, на суму 150 000 грн. строком на 12 місяців з моменту надходження суми позики на розрахунковий рахунок позичальника, з яких фактично передав ОСОБА_2 115 350 грн.

Позикодавець відповідно до умов укладених договорів мав право вимагати дострокового повернення наданих позичальникові сум фінансової допомоги шляхом письмового повідомлення позичальника про це за 20 днів.

24.11.2014 року позивачем було направлено відповідачеві вимогу щодо дострокового повернення суми поворотної фінансової допомоги у строк до 15.12.2014 року, однак грошові кошти за зазначеними договорами у сумах 150 000 грн. та 115 350 грн. позивачеві не повернуті.

У зв'язку з зазначеним позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумах 150 000 грн. та 115 350 грн., а також судовий збір в сумі 2 653 грн. 50 коп.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 15 червня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Котломонтаж» заборгованість за договорами поворотної фінансової допомоги, а саме: за договором від 23.06.2014 року №23/06 заборгованість у сумі 150 000, 00 грн.; за договором від 05.08.2014 року №05/08 заборгованість у сумі 115 350, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Котломонтаж» судовий збір у сумі 2 653 грн. 50 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, допущені порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 15 червня 2015 рокута ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду доповідь судді, вислухавши пояснення представника апелянта, заперечення представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 зобов'язаний повернути ТОВ «Котломонтаж» отриману ним від позивача поворотну безпроцентну фінансову допомогу по договору № 23/06 від 23 червня 2014 року у сумі 150 000 грн., по договору № 23/06 від 23 червня 2014 року у сумі 115 350 грн.

Такий висновок відповідає наявним у справі доказам, узгоджується з нормами матеріального права.

Згідно статі 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За статтею 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору.

За змістом статей 626,627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Котломонтаж», 18 травня 2009 року був обраний безстроково на посаду директора товариства. 23 вересня 2014 року за наказом № 201-к звільнений з посади директора ( а. с. 85-93,112-113 ).

У період перебування ОСОБА_2 на посаді директора між позивачем як позикодавцем та відповідачем як позичальником були укладені договори поворотної безпроцентної фінансової допомоги 23 червня 2014 року № 23/06 на суму 150 000 грн., 05 серпня 2014 року № 05/08 на суму 150 000 грн. ( а. с. 6-7 ).

За договором №23/06 від 23.06.2014 року позивач перерахував відповідачеві грошові кошти у розмірі 150 000,00 грн., що підтверджується виписками банку (платіжними дорученнями), а саме : №5951 від 23.06.2014 року на суму 8200,00 грн.; №5954 від 24.06.2014 року на суму 1500,00 грн.; №5958 від 24.06.2014 року на суму 3000,00 грн.; №6039 від 11.07.2014 року на суму 14000,00 грн.; №6093 від 25.07.2014 року на суму 10000,00 грн.№6108 від 28.07.2014 року на суму 11000,00 грн.; №6115 від 29.07.2014 року на суму 7500,00 грн.; №6119 від 30.07.2014 року на суму 3000,00 грн.; №6130 від 01.08.2014 року на суму 11000,00 грн.; №6132 від 04.08.2014 року на суму 3000,00 грн.; №6139 від 06.08.2014 року на суму 30000,00 грн.; №6144 від 06.08.2014 року на суму 5000,00 грн.; №6179 від 13.08.2014 року на суму 12000,00 грн.; №6186 від 14.08.2014 року на суму 8000,00 грн.; №6192 від 15.08.2014 року на суму 22800,00 грн.

За договором №05/08 від 05.08.2014 року позивач перерахував відповідачеві грошові кошти у розмірі 115 350,00 грн., що підтверджується виписками банку (платіжними дорученнями), а саме : №6193 від 15.08.2014 року на суму 37200,00 грн.; №6199 від 15.08.2014 року на суму 10200,00 грн.; №6213 від 21.08.2014 року на суму 27950,00 грн.; №6264 від 29.08.2014 року на суму 3000,00 грн.; №6259 від 29.08.2014 року на суму 5000,00 грн.; №6270 від 01.09.2014 року на суму 2000,00 грн.; №6271 від 02.09.2014 року на суму 4000,00 грн.; №6274 від 03.09.2014 року на суму 25000,00 грн.; №6301 від 08.09.2014 року на суму 1000,00 грн.

При цьому відповідач як директор був обізнаний з приводу періодів та сум перерахованих йому коштів, оскільки підписував відповідні фінансові документи, також отримував з цього приводу повідомлення на мобільний телефон.

Суми фінансової допомоги (позики) відповідно до п.4.1. договорів надавалися Позичальнику, тобто відповідачеві, строком на 12 місяців.

Згідно п. 5.3 вказаних договорів Позикодавець має право вимагати дострокового повернення наданої позичальнику суми фінансової допомоги шляхом письмового повідомлення Позичальника за 20 днів.

Судом встановлено, що 24.11.2014 року за вих. №516 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу щодо дострокового повернення суми отриманої поворотної фінансової допомоги за обома договорами, у строк до 15.12.2014 року, тобто вимогу було складено та оформлено у відповідності до умов зазначених договорів.

Зазначений лист-вимогу ОСОБА_2 було одержано 28.11.2014 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому листа ( а. с. 8 ).

Оскільки у передбачений пунктом 5.3 договору строк позивальник кошти не повернув, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заявлений позов і стягнув з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Котломонтаж» 265 350 грн. При цьому навів в рішенні відповідні доводи з посиланням на норми матеріального права.

Рішення відповідає фактичним обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, є законним і справедливим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

Керуючись ст. ст. 307,308 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 15 червня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: