Провадження № 2/643/4119/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., при секретарі Бровкіної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 07 липня 2015 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 на неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 38 510 грн. 62 коп., що склалася за період з 27.09.2011 року по 01.02.2015 року; від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 2540 грн. 30 коп., що склалася за період з 01.02. по 01.04.2015 року, за виконавчим листом № 2-5857, виданого 19.11.2011 року; та просить стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з 01.04.2015 року і до повноліття дитини.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем у справі він перебував у зареєстрованому шлюбі з 02.11.1996 року по вересень 2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем домовилися про те, що він добровільно буде надавати аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1000 грн. Зазначена сума складається з: щомісячної сплати частини комунальних платежів за проживання дитини на водопостачання гарячої води та за опалення за адресою: АДРЕСА_1, де постійно проживає їх дочка; зі сплати літнього відпочинку дочки на морі, або санаторії, або у таборі; зі сплати за одяг та взуття дочки; зі сплати витрат, повязаних з навчанням, тобто за підручники, надання коштів на ремонт школи; зі сплати за купівлю та обслуговування електронних приладів, як ноутбук, смартфон, тощо. Починаючи з вересня 2011 року по квітень 2015 року включно він, щомісяця, перераховував на вказаний відповідачем номер особового рахунку 555508103 гроші в рахунок сплати аліментів, та перерахував всього 6112 грн. 17 коп. Крім того, з вересня 2011 року він неодноразово купляв дочці необхідний одяг, надавав відповідачу гроші для придбання речей для дочці, зокрема у 2013 році в рахунок сплати аліментів надав відповідачу 1500 грн. для купівлі ноутбука та підручників; постійно надає дочці кишенькові гроші; за період з 2012 р. по 2015 р. в рахунок сплати аліментів купував на підприємстві путівки до дитячих таборів в Алушті, с. Водяне, с. Березівське на суму 3586 грн.; купував новорічні подарунки на суму 231 грн. 10 коп., тобто дотримувався домовленостей з відповідачем та сплачував аліменти на утримання дитини щомісяця у повному обсязі. У квітні 2015 року в бухгалтерії його підприємства йому повідомили, що від виконавчої служби надійшла постанова про стягнення з нього аліментів у розмірі 38 510 грн. 62 коп., зазначена заборгованість склалася з вересня 2011 року по 01 лютого 2015 року, оскільки відповідач звернула виконавчий лист до виконання 13.11.2014 року, хоча отримала його в суді 14.11.2011 року. Та з цього часу він дізнався, що у вересні 2011 року відповідач звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки, та заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2011 р. з нього присуджені до стягнення аліменти у розмірі ? частини усіх видів доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з 27.09.2011 року. Про існування зазначеного позову та рішення суду йому не було відомо. На теперішній час його заробітна плата становить близько 4000,00 грн., та щоб погасити заборгованість по аліментам він повинен протягом 3,5 років сплачувати по 2000,00 грн. щомісяця, тобто на його проживання залишається близько 2000,00 грн. Крім того, на його утриманні знаходиться його мати ОСОБА_4, яка є пенсіонером, та малолітня племінниця ОСОБА_5, 2007 р.н, опікуном якої призначено його мати, але матеріально фактично утримує він. Позивач вважає, що протягом вересня 2011 року по квітень 2015 року він сумлінно в добровільному порядку сплачував аліменти на утримання дочки, та стягнення заборгованості за аліментами становить його сімю в скрутне матеріальне становище, що має істотне значення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні зазначила, що вона не заперечує проти перерахунку заборгованості по аліментам з врахуванням оплат позивача, що надійшли від нього в рахунок сплати аліментів, просила ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2011 р. у справі № 2-5857/11 з ОСОБА_1 стягнуті на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з 27.09.2011 р. і до повноліття дитини (а.с.10).

Рішення набрало законної сили 14.11.2011 року, строк предявлення листа до виконання 11.01.2019 року.

На підставі рішення суду, 19 грудня 2011 року був виданий виконавчий лист (а.с.16), який звернуто до виконання за заявою ОСОБА_2 від 13.11.2014 р. (а.с.17).

У листопаді 2014 року державним виконавцем Фрунзенського ВДВС ХМУЮ було винесено постанову ВП № 45535249 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-5857/11, виданим 19.02.2011 р. (а.с.18).

11.03.2015 р. постановою державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ було закінчено виконавче провадження за виконавчим листом та виконавчий лист № 2-5857/11 направлено до Комінтернівського ВДВС ХМУЮ за місцем роботи боржника (а.с.19).

14.04.2015 р. державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУ, була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 47356567 за виконавчим листом № 2-5857/11, виданим 19.02.2011 року (а.с.20).

Згідно вимог ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається з фактичного заробітку, який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення.

Відповідно до частин 2,3 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непредявлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Відповідно до положень ч.1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання.

Рішення суду від 02.11.2011 р. у справі № 2-5857/11 набрало законної сили 14.11.2011 року, та 19 грудня 2011 року був виданий виконавчий лист, який предявлено стягувачем до виконання 13.11.2014 р., тобто заборгованість по аліментам, що утворилась за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання, має бути погашена, відповідно до положень ч.1 ст. 194 СК України, строки предявлення виконавчого листа до виконання стягувачем не порушені.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Розрахунок заборгованості по аліментам за період з 27.09.2011 року по 01.02.2015 року у розмірі 38 510 грн. 62 коп., що наданий позивачем, виготовлений неякісно, належним чином не завірений (а.с.22), та не може бути належним доказом.

Крім того, зазначений розрахунок заборгованості позивачем не було оскаржено.

Доказів, що позивач звертався до державного виконавця із заявою про проведення йому перерахунку заборгованості по аліментам з врахуванням виплачених сум, суду не надано.

Розрахунку заборгованості по аліментам за період з 01.02. по 01.04.2015 року у розмірі 2540 грн. 30 коп. суду взагалі не надано та про існування заборгованості по аліментам за цей період суду не доведено.

Вимога позивача про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з 01.04.2015 року і до повноліття дитини, є безпідставною, оскільки за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2011 р. у справі № 2-5857/11 з ОСОБА_1 вже стягнуті на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Зазначене рішення суду не було оскаржено, не скасовано та набрало законної сили.

Таким чином, позовні вимоги не доведені, безпідставні, та такі, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 197 СК України, ст. ст. 10, 11, 58, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ф. Погасій