Номер провадження: 22-ц/785/1327/15
Головуючий у першій інстанції Маломуж А. І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І.,Процик М.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 липня 2014 року у справі за позовом Заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2, треті особи Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, Управління державного земельного агентства у місті Одесі про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а:

Уточнивши вимоги, заступник прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовними вимогами про визнання недійсними договору дарування земельної ділянки від 7 лютого 2008 року та державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_1, посилаючись на їх невідповідність вимогам закону через скасування рішення суду, за яким первісно було набуте право власності на земельну ділянку.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 липня 2014 року позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 07 лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі № 262. Визнано недійсним державний акт серії ЯЖ №721495 на право власності на земельну ділянку площею 0,0392 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Визначено порядок виконання судового рішення.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову Заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради.

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2007 у справі №2-3925/2007 за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку площею 391, 93 кв.м. для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язано Одеську регіональну філію ДП "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам" зареєструвати та видати державний акт на право власності на земельну ділянку на його ім'я.

На підставі рішення суду 09.01.2008 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №786436.

07 лютого 2008 року за договором дарування ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 у дар земельну ділянку площею 0,0392 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та 16.04.2009 року вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ№ 721495.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, іі правонаступником є син ОСОБА_2, який отримав свідоцтво про право на спадщину на майно.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.08.2013 року у справі №22ц/785/3970/13 задоволено апеляційну скаргу заступника прокурора Приморського району м. Одеси, скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2007 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язанні видати державний акт відмовлено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір укладений із порушенням вимог закону, майно відчужено не його власником через скасування судом підстав набуття права власності.

Такий висновок суду відповідає вимогам закону і доводи апеляційної скарги його правильність не спростовують.

Встановлено судом і не спростовано апелянтом, що рішення про набуття права власності на земельну ділянку та зобов'язання видати державний акт скасоване, у задоволенні позову відмовлено, відтак зі скасуванням рішення втрачають силу наслідки, які виникли на його підставі.

Діючим законодавством, зокрема ст.ст.116,118 ЗК, на час вирішення справи судом, не була передбачена можливість набуття особою права приватної власності на земельну ділянку комунальної власності за рішенням суду.

Оцінка правомірності обставин набуття ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку надана рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.08.2013 року, яке набрало законної сили.

Право особи на отримання земельної ділянки у власність або користування в порядку ст.120 ЗК, ст.377 ЦК не виникає автоматично та не виключає дотримання порядку її отримання шляхом звернення до компетентного органу, а не до суду.

Крім того, обраний позивачем спосіб захисту власних прав не передбачає вилучення спірної ділянки із користування у відповідача, а лише дозволяє відновити її правове становище землі, яка рішенням Одеської міської ради від 29.09.2005 року віднесена до земель оздоровчого призначення і передачі у приватну власність не підлягає.

Видача державного акту на ім'я ОСОБА_2 була обумовлена рішенням суду, яким Одеську регіональну філію ДП "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам" було зобов'язано його видати, відтак державний акт не був самостійною підставою набуття прав на земельну ділянку, а лише посвідчував факти, встановлені рішенням суду, від законності якого і залежить його доля.

Крім того, акт виданий на підставі, яка не була передбачена діючим земельним законодавством як підстава набуття права власності на ділянку.

За таких обставин вважати рішення суду незаконним, зважаючи на такі доводи апелянта, не можна.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у Одеської міської ради прав власника щодо земельної ділянки є неспроможними, оскільки матеріали справи з достовірністю підтверджують те, що земля, на якій розташований належний йому будинок, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих 10 листопада 1955 року надавався у користування під колективні та індивідуальні сади, тобто власник землі не змінювався, так само як і її статус, та за рішенням Одеської міської ради від 29.09.2005 року ділянка відноситься до земель оздоровчого призначення.

Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позивачем в особі Одеської міської ради пропущений строк позовної давності, оскільки належних та допустимих доказів про те, що Одеська міська рада була обізнана про укладання спірного договору купівлі - продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не надано, а питання обізнаності щодо отримання державного акту про право власності на земельну ділянку є похідним від вимог про визнання рішення суду незаконним, відповідна оцінка таким обставинам надана рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.08.2013 року, яким встановлено про порушення прав Одеської міської ради по суті скарги, висновки якого мають значення для вирішення цієї справи.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: