Провадження номер 2/741/100/15
Справа № 741/108/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

18 лютого 2015 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого районного судді Дикого В.М.,

за участі секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до Носівського районного суду позовну заяву до ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5. Позивачі є спадкоємцями ОСОБА_5. Позивачі спадщину прийняли. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 26 лютого 1992 року виконавчим комітетом Носівської районної ради народних депутатів Чернігівської області, ОСОБА_5 був головою колгоспного двору, якому належав житловий будинок АДРЕСА_1. Насправді ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_2, ні їх діти - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ніколи в колгоспі не працювали. А ОСОБА_6, яка доводилась ОСОБА_5 матір'ю, померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Отже, житловий будинок АДРЕСА_1 було неправильно віднесено до колгоспного двору. Оскільки державний нотаріус Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, тому позивачі просили суд визнати за кожним з них право власності на 1/2 частку житлового будинку в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, судовим рішенням.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_7 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, які містяться в справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідач без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями вартістю 89 414 грн., який розташований у АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями вартістю 89 414 грн., який розташований у АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий