Справа № 146/876/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" липня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Семко Г.В.,

за участю секретаря Козачук Н.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Томашпільського району про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 10 листопада 2014 року померла ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 110 по вулиці Л. Українки у смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею майна ОСОБА_3 за законом.

За оформленням права на спадкове майно ОСОБА_1 звернулася до державної нотаріальної контори, однак їй відмовили в цьому за відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, тому вона вимушена звернутися до суду.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1не зявилася, однак направила на адресу суду заяву згідно якої справу просить розглядати без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнає, просить справу розглянути за відсутності представника.

В зв'язку з відсутністю сторін судове засідання проводиться без повної фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів фіксації, відповідно до положень ст. 197 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом установлено, що 10 листопада 2014 року у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області померла ОСОБА_3 Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 110 по вулиці Л. Українки у смт. Вапнярка, Томашпільського району Вінницької області, що підтверджується довідкою КП «Могилів Подільського МБТІ» в якій спадкодавець ОСОБА_3 вказана як власник будинку та довідкою ОСОБА_2 селищної ради Томашпільського району № 183 від 23 березня 2015 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 успадкувала житловий будинок № 110 по вул. Л. Українки в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області.

Згідно довідки виконкому ОСОБА_2 селищної ради Томашпільського району позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею майна ОСОБА_3 за законом, яка спадщину прийняла.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За змістом ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 зверталася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно абзацу 3 пункту 23 ПОСТАНОВИ Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, так як ОСОБА_1 єдиний спадкоємиць за законом, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, відповідно набула прав та обовязків спадкодавця, суд уважає визнати за нею право власності на спадкове майно, оскільки неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, не може бути перешкодою у набутті права власності на нього.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, статтями 15, 57-61, 64, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Л. Українки, № 110 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, що належав ОСОБА_3, яка померла 10 листопада 2014 року в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г.В. Семко