Справа № 453/486/15 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/783/4141/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Шандри М.М.

Суддів: Струс Л.Б., Н.Л. Шумська

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" на ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 23 квітня 2015 року у справі за заявою ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" про видачу судового наказу,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суду у прийнятті заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про видачу судового наказу відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило ПАТ «Львівгаз».

Зазначає, що суд помилково застосував норму ст. 100 ЦПК України, оскільки така може бути застосована лише коли з отриманої інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника буде встановлено його місце проживання чи перебування, що не відноситься до території на яку поширюється юрисдикція відповідного суду. Просить ухвалу суду скасувати та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задоволити частково з таких підстав.

ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» звернулось до Сколівського районного суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 8326,36 гривень основного боргу, 102,93 гривень 3% річних, 577,73 гривень інфляційних витрат та 121,80 гривень судового збору.

Як вбачається із матеріалів справи, постановляючи ухвалу про повернення заяви про видачу судового наказу, суд мотивував своє рішення тим, що згідно інформації №37/547 від 16.04.2015 року, яка надана Сколівським РС ГУДМСУ у Львівській області на запит суду, ОСОБА_3 згідно адресно-довідкової картотеки у АДРЕСА_1 не зареєстрована, а тому у відповідності до ст. 100 ЦПК України, заява про видачу судового наказу підлягає поверненню стягувачу.

Проте, колегія суддів з таким висновком погодитись не може, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 ЦПК України, суддя повертає заяву про видачу судового наказу, у разі якщо: 1) заявник у встановлений судом строк не усунув недоліки заяви про судового наказу; 2) до моменту відкриття наказного провадження надійшло звернення заявника про повернення заяви про видачу судового наказу; 3)наявні обставини, зазначені у п. 2-4 частини 3 ст. 121 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 3 ч. 6 ст. 100 ЦПК України, у разі якщо за результатами розгляду отриманої судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд повертає стягувачу заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до абз. 4 ч. 6 ст. 100 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Повертаючи заяву ПАТ «Львівгаз» суд не навів жодних порушень норм процесуального права, а лише зазначив, що боржник ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована.

Таким чином, суд помилково застосував абз. 4 ч. 6 ст. 100 ЦПК України, оскільки така може бути застосована лише коли з отриманої судом інформації немає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про відмову в прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки не перевірив зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_3

За таких обставин ухвала суду, як така, що постановлена з порушенням вимог процесуального закону підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» задовольнити частково.

Ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 23 квітня 2015 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий : М.М. Шандра

Судді: Л.Б. Струс

Н.Л. Шумська