Справа № 564/2581/14-ц
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - Олійник П. В.
при секретарі - Вознюк Ю. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальних збитків та моральної (немайнової) шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної (немайнової) шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.08.2014 р., ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ DEY» номерний знак НОМЕР_4, перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення зустрічним автомобілем марки «ЗАЗ TF» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
За клопотанням представника позивача до участі в справі в якості співвідповідача було залучено Моторне (транспортне) страхове бюро Україна.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав повністю. Просив позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове не з"явився, про дату та час рогляду справи повідомлений вчасно та належним чином.
Представник співвідповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України, про дату та час розгляду справ повідомлений вчасно та належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення, представника позивача з'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 17 серпня 2014 року, приблизно о 00 год. 05 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ DEY» номерний знак НОМЕР_4, їдучи по вул.Степанська у м.Костопіль, Рівненської області, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не справився з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з зустрічним автомобілем марки «ЗАЗ TF» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України ці адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2015 poку внесено зміни до постанови Костопільського районного суду від 12.09.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст.124, ч. 4 ст.130 КпАП, де зазначено вірно імя правопорушника «Микола» замість «Валерій».
Дана постанова ніким не оскаржувалася і є чинною.
Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями питань, статті 212 ЦПК.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «ЗАЗ TF» номерний знак НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_1, отримав механічні пошкодження.
Транспортний засіб марки «ЗАЗ» модель TF698P легковий - В седан реєстраційний номер НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5.
Із висновку наявного у звіті про визначення вартості матеріального збитку внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу вбачається, що вартість відновлюваного ремонту, заподіяного власнику транспортного засобу автомобіля легковий - В седан ЗАЗ TF698P реєстраційний номер НОМЕР_3 внаслідок ДТП, станом на 26 серпня 2014 року складає 10 804,93 грн.
Вартість проведеної роботи експертом по визначенню завданого ОСОБА_1 матеріального збитку складає 1 481,00 грн. (квитанції до прибуткового касового ордера №24 від 18.08.2014 року на суму 500,00 грн. та №257 від 10 вересня 2014 року на суму 981,00 грн.). Тобто загальна сума завданих позивачу матеріальних збитків складає 12 285,93 грн., (10 804,93 + 1 481,00). Тобто загальна сума завданих позивачу матеріальних збитків складає 12 285,93 грн. (10 804,93 + 1 481,00).
Збитками, у розумінні ст.22 ЦК України, є втрати, яких ОСОБА_1 зазнав у звязку із пошкодженням транспортного засобу, а також витрати, які необхідні для відновлення свого порушеного права щодо володіння, користування та розпорядження транспортним засобом.
Відповідно до положень ч.З ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Водночас, відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст.З Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Нормою 4.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Статтею 29 вищезазначеного Закону установлено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо- транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно Поліса №АС/7453796 транспортний засіб марки «ЗАЗ DEY» номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 був забезпечений полісом обовязкового, страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ПАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс») у період з 13.12.2013 року по 12.02.2014 року. Отже, на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди вищезазначений поліс, згідно умов його укладення, не діяв. Відповідно автомобіль марки «ЗАЗ DEY» номерний знак НОМЕР_4 цим полісом забезпечений не був.
Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі». Згідно п.9.1. ст.9 вищезазначеного Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Пунктом 9.2. передбачено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майна потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.
За змістом ст.12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
Оскільки вартість відновлюваного ремонту, заподіяного власнику транспортного засобу автомобіля легковий - В седан ЗАЗ TF698P реєстраційний номер НОМЕР_3 внаслідок ДТП, станом на 26 серпня 2014 року складає 10 804,93 грн., сума 9 804,93 грн., з урахуванням суми франшизи, підлягає стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України (10 804,93 - 1 000,00 = 9 804,93).
На підставі наведеного суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають до задоволення.
Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн., то суд прийшов до висновку про їх часткове задоволення з наступних підстав.
Статтею 23 ЦК України передбачено право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із ушкодженням здоров'я.
Згідно ст. 1167 ЦК України та роз'яснень, викладених в п. п. 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується у повному обсязі тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені противоправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди діями відповідача позивачу дійсно була завдана моральна шкода, тобто пошкодження його майна, через отриманий стрес у позивача зник сон та апетит, внаслідок чого позивач змушений був приймати медичні припарати, крім того транспортний засіб був не придатний для його подальшої експлуатації і він не міг в подальшому його використовувати ОСОБА_1 зазнав значних незручностей .
З урахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості, суд частково задовольняє позов про відшкодування моральної шкоди та вважає за необхідне стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 гривень.
Відповідно до ст.. 26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», заподіяну моральну шкоду має відшкодувати особа, з вини якої настали негативні наслідки, тобто ОСОБА_2
Відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню витрати позивача на отримання правової допомоги.
Згідно ст.88 ЦПК України суд також стягує солідарно з відповідачів судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166. 1167, 1188 ЦК України, ст. ст. 9, 22, 28,41 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальних збитків та моральної (немайнової) шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн. матеріальної шкоди у вигляді франшизи та 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 4000 (чотири тисячі) грн.
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 9804 (дев"ять тисяч вісімсот чотири) грн. 93 коп. у відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 1481 грн. у відшкодування витрат за проведення експертної оцінки по визначенню матеріального збитку, 2000 грн. у відшкодування витрат по отриманню правової допомоги та 487,20 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:П. В. Олійник