АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/345/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Кравчук В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівГончар Н. І. , Корнієнко Н. В.
при секретаріАнкудінову О.І.

за участю:

позивача ОСОБА_6

апелянта ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Станіславчицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и л а :

21 листопада 2014 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до Станіславчицької сільської ради Шполянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_8, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 2,37 га, розташовану на території Станіславчицької сільської ради, належну померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧР № 029038. Вказаний державний акт було втрачено.

Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу спадкодавця на земельну ділянку.

Позивачка зазначила, що інших спадкоємців, крім неї, після смерті ОСОБА_8 немає.

ОСОБА_6 також вказала, що встановлений законом строк звернення до суду вона пропустила у зв'язку з відсутністю коштів на переоформлення спадщини.

Враховуючи наведене, позивачка просила суд поновити їй строк звернення до суду та визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2014 року позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_6 строк звернення до суду.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Станіславчик, Шполянського району Черкаської області, а саме: на земельну ділянку, площею 2,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативною вартістю 67695 грн., розташовану на території Станіславчицької сільської ради Шполянського району Черкаської області, яка належала ОСОБА_8 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧР № 029038, виданого Станіславчицькою сільською радою 19.02.2003 року, який є втраченим.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що він також є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8, проте не був залучений до розгляду справи, і рішенням суду порушено його права на спадщину. Враховуючи наведене, просить суд скасувати рішення Шполянського районного суду від 27 листопада 2014 року та ухвалити нове рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213,214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 та визнаючи за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, яка належала померлому ОСОБА_8, суд першої інстанції виходив з того, що єдиним спадкоємцем після смерті останнього є його дочка ОСОБА_6

З даним висновком колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8, після смерті якого відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку площею 2,37 га для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Станіславчицької сільської ради, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧР № 029038, виданого Станіславчицькою сільською радою 19.02.2003 року (а.с. 9-10).

Вказаний державний акт є втраченим та вважається недійсним, що підтверджується оголошенням у місцевій газеті (а.с. 16).

ОСОБА_6 подаючи позовну заяву до суду, зазначила відповідачем по справі Станіславчицьку сільську раду і вказала, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_8, крім неї, немає.

Суд першої інстанції не перевірив вказану інформацію, не витребував у нотаріальній конторі копію спадкової справи, не з'ясував чи прийняла позивачка спадщину у встановлений законом строк, чи є інші спадкоємці, чи не складав померлий ОСОБА_8 заповіт.

Звертаючись із апеляційною скаргою ОСОБА_7, вказує, що він є сином померлого ОСОБА_8, а тому також є спадкоємцем першої черги за законом.

Таким чином, після смерті померлого ОСОБА_8 є два спадкоємці, які у разі спору про спадкове майно повинні бути сторонами у справі.

Територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування, у даному випадку - Станіславчицька сільська рада Шполянського району, можуть бути відповідачами у справі лише за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

Дане твердження узгоджується з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у Листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Так, оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належними відповідачами у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

В матеріалах справи відсутня інформація щодо наявності вказаних обставин, тому судом першої інстанції неправомірно було розглянуто справу без з'ясування наявності інших спадкоємців та залучення їх до участі в справі в якості відповідачів.

Крім того, судом першої інстанції не було перевірено, чи має позивачка право звертатись до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття нею спадщини у визначений законом строк. З довідки приватного нотаріуса ОСОБА_9 вбачається, що до нотаріуса по закінченню строку для прийняття спадщини ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року звернулась ОСОБА_6, яка не надала підтвердження прийняття спадщини та належним чином оформлені документи на спадкове майно. (а.с.22)

В матеріалах справи відсутні дані про звернення позивача з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини у разі пропущення строку для прийняття спадщини з поважних причин, передбачених ст.1272 ЦК України.

Не було надано позивачкою і відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на належне спадкодавцю нерухоме майно.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування").

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення та задовольняючи позовні вимоги позивача, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права не залучивши апелянта, до участі в справі в якості відповідача чи третьої особи, що вплинуло на вирішення спору по суті і на правильність вирішення справи, тому рішення підлягає до скасування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки, однак такі вимоги не можуть бути задоволені, оскільки для цього відсутні правові підстави.

Апелянт ОСОБА_7 не був залучений до участі у справі, однак згідно до ч.1 ст.292 ЦПК України він мав право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки судом вирішено питання про права та обов'язки апелянта на спадкове майно.

Згідно ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апелянт ОСОБА_7 не заявляв самостійних вимог в суді першої інстанції, тому судова колегія скаргу ОСОБА_7 задовольняє частково, рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2014 року, скасовує і ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, що не позбавляє права ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звернутися до нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину або з відповідним позовом до суду першої інстанції про захист своїх порушених прав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити часткво.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Станіславчицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до Станіславчицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :