У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 9 квітня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Восток» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10, треті особи: Сурсько-Литовська сільська рада Дніпропетровської області, ОСОБА_11, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком, усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення та зняття з реєстрації за місцем проживання,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Банк Восток» (далі - ПАТ «Банк Восток») звернулося до суду із указаним позовом, у якому просило визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1, усунути перешкоди у користуванні зазначеним житловим будинком шляхом виселення відповідачів та зняття з реєстрації за місцем проживання.

В обґрунтування позову банк зазначав, що ним набуто право власності на указане домоволодіння на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2009 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним 12 листопада 2004 року між банком та ОСОБА_11, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 67 тис. доларів США. Відповідачі зареєстровані та проживають у вказаному житловому будинку до теперішнього часу, та на вимогу банку про добровільне виселення не реагують. Ураховуючи викладене, ПАТ «Банк Восток» просило задовольнити позов.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 9 квітня 2014 року позов ПАТ «Банк Восток» задоволено. Визнано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_10 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1. Усунуто перешкоди ПАТ «Банк Восток» у користуванні спірним будинком шляхом виселення з нього ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_10 зі зняттям їх з реєстрації за указаним місцем проживання.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року рішення місцевого суду скасовано в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним будинком та відмовлено у задоволенні позову в цій частині. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ «Банк Восток», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для витребування та необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Оскільки вищезазначена касаційна скарга розглянута судом касаційної інстанції по суті й у відкритті касаційного провадження відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги поверненню не підлягає (Постанова Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року № 6-138цс14).

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 9 квітня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Восток» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10, треті особи: Сурсько-Литовська сільська рада Дніпропетровської області, ОСОБА_11, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком, усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення та зняття з реєстрації за місцем проживання, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний