Справа № 307/4292/14-ц
Провадження № 2/307/274/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Мельник В.І. при секретарі Гайдукова Н.А., з участю представника позивачів ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_2 де третя особа Тячівський районний відділ головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про визнання особи такою що втратила право користування житлом та зняття з паспортної реєстрації.

В С Т А Н О В И В:

Позивачі пред'явили позов в суд до відповідача та третьої особи про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з паспортної реєстрації.

Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно за №133 від 29 вересня 2009 року нам позивачам належить на праві приватної власності по ? житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

У вказаному будинку зареєстрований ОСОБА_2, який починаючи з 2011 року у вказаному житловому будинку не проживає, даним будинком не користується, що стверджується довідкою Калинівської сільської ради за №2485 від 16 вересня 2014 року, а також актом матеріально побутових умов.

Представник позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоч належним чином був повідомлена про день, час, місце розгляду справи, що стверджується повісткою про виклик в суд, а тому суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи - Тячівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений.

Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно за №133 від 29 вересня 2009 року належить позивачам на праві приватної власності по ? житлового будинку з надвірними спорудами.

Довідкою № 85 від 16 вересня 2014 року виданою Калинівською сільською радою в тім, що гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 більше трьох років на території ради не проживає.

Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.

Гарантуючи захист власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК ).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК).

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 в спірному будинку не проживає більше трьох років, суд вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України він втратив право користування будинком АДРЕСА_1.

На підставі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 72, 150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 383, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 197, 209, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,

РІШИВ

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користуватись житловим будинком АДРЕСА_1.

Зняти ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з паспортної реєстрації в будинку АДРЕСА_1 без його заяви у Тячівському районному відділі головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області.

Судові витрати покласти на позивачів

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонам які брали участь в розгляді справи, але не були присутні під час проголошення рішення у той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Тячівського районного суду В.І.Мельник