Номер провадження 2р/522/96/15
Справа № 2-276/07
УХВАЛА

27 листопада 2015 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у 2005 році звернулась до суду з позовом до відповідача, у якому просила визнати за нею право власності на: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; 1/4 частину квартири АДРЕСА_2; 1/2 частину вкладу в ощадному банку Одеського міського відділення № 5340, особовий рахунок № 148616 на імя ОСОБА_3; 1/2 частину вкладу вклад в ощадному банку Одеського міського відділення філія № 5322 Ленінського району м. Одеси, особовий рахунок № 57665 на імя ОСОБА_3; 1/2 частину вкладу вклад в ощадному банку Одеського міського відділення філія № 5375/0128, особовий рахунок № 07900190 на імя ОСОБА_4

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 22 травня 2007 року її позовна заява була задоволена.

В даний час ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2007 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, заяву, вважає, що заява не обґрунтована, не доведена та задоволенню не підлягає.

Так, судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2007 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2; визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину вкладу в ощадному банку Одеського міського відділення № 5340, особовий рахунок № 148616 на імя ОСОБА_3; визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину вкладу в ощадному банку Одеського міського відділення філія № 5322 Ленінського району м. Одеси, особовий рахунок № 57665 на імя ОСОБА_3; визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину вкладу в ощадному банку Одеського міського відділення філія № 5375/0128, особовий рахунок № 07900190 на імя ОСОБА_4.

Розяснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозумілого викладення справжнього змісту. Розясненню підлягає резолютивна частина рішення суду, яка повинна містити чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення або інших заявлених позовних вимог.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №-14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільний справі» розяснив, що резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні, та такі, що випливають зі встановлення фактичних обставин, висновки по суті розгляду вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України.

Також в постанові зазначень, що відповідно до статті 221 ЦПК України, розяснення рішення суду, а не ухвали можливо тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що складає його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більше повно та ясне ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення (п. 21 Постанови).

В своєї заяві про розяснення рішення заявник не вказує в чому саме не зрозуміло рішення суду, в якій частині його потрібно розяснити, у звязку з чим суд не знаходить підстав для задоволення заяви про розяснення рішення суду.

У відповідності з положеннями ст.60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 221 ЦПК України встановлено, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Таким чином, суд вважає недоведеною заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення, а тому й відмовляє у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 210, 221 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про розяснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя

27.11.15