Справа № 609/1174/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Ящук Т.М.

За участю секретаря Щепановської І.Б.

З участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

Представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шумськ , цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення завданої злочинними діями матеріальної та моральної/ немайнової/ шкоди.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення завданої злочинними діями матеріальної та моральної/ немайнової/ шкоди.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги позивача та пояснила, що 21 вересня 2013 року відповідач на грунті особистих неприязнених відносин із позивачем, вмисно наніс йому тілесні ушкодження в область голови, внаслідок чого він отримав черепно- мозкову травму, струс головного мозку та інші ушкодження, що стали наслідком того, що в січні 2014 року в нього було виявлено ряд захворювань, зокрема і кіста головного мозку, що призвело до інвалідності. На лікування, яке було пов»язане із отриманими тілесними ушкодженнями, починаючи із січня 2014 року в ряді медичних закладів, позивач витратив 6300 грн., що стверджується аптечними чеками. На лікування саме тих тілесних ушкоджень, які були виявленні у позивача при зверненні в Шумську ЦРЛ після побиття 21.09.2013 року, які вказані в висновку експерта, позивач не витрачав коштів, оскільки не було необхідності лікувати синці та садна обличчя. Представник вважає, що при дачі висновку судово- медичної експертизи експертом Тернопільського обласного бюро- судово- медичних експертиз неналежним чином було проведено огляд позивача та не зафіксовано більш тяжких тілесних ушкоджень таких, як черепно- мозкова травма та струс головного мозку, однак факт їх отримання стверджується рядом медичних документів, зокрема, записами в картках на ім.»я позивача стаціонарного хворого В.Дедеркальської РКЛ , Тернопільської обласної психоневрологічної лікарні , у висновках Тернопільського обласного центру медико- соціальної експертизи, науково- дослідного інституту реабілітації інвалідів Вінницького національного медичного університету ім.. М.І. Пирогова, які його захворювання пов»язують із отриманням тілесних ушкоджень 21.09.2013 року, внаслідок побиття відповідачем.

Діями відповідача 21.09.2013 року було нанесено позивачу моральну/ немайнову/ шкоду, яку він оцінив в 50000 грн., яка пов»язана із отриманням ним , як фізичних так і душевних страждань, порушенням повсякденного способу життя.

Крім того, представник просить стягнути 500 грн. судових витрат за оплату юридичної допомоги та 243.60 грн. сплаченого судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнали частково та пояснили, що факт нанесення тілесних ушкоджень відповідачем позивачу 21.09.2013 року не оспорюється ними, однак їх тяжкість та кількість встановлена в ухвалі Шумського районного суду від 28.10.2013 року, згідно якої відповідач наніс позивачу удар правою рукою в затилкову частину голови біля вуха, від чого останній впав на землю, а тоді наніс кілька ударів руками в область обличчя, внаслідок чого позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді рани носа, синців та садна обличчя і лівої вушної раковини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, про що свідчить і висновок судово - медичної експертизи. Відомостей про те, що відповідач наніс позивачу тілесні ушкодження у вигляді черепно- мозкової травми, струсу головного мозку в жодних медичних документах немає, їх ніхто не описав, а відомості лікарі вносили зі слів позивача через 101 день після дати побиття. Про те, що таких тілесних ушкоджень, які б могли потягнути інвалідність позивача, відповідач йому не завдавав і причинного зв»язку між отриманими 21.09.2013 року тілесними ушкодженнями та його інвалідністю немає стверджується висновок судово- медичної експертизи Тернопільського обласного бюро судово- медичних експертиз, який видавався на підставі ухвали суду та , який просять прийняти до уваги , заперечуючи, що відповідач якимось чином вплинув на його результати, оскільки він лише звернувся із письмовою заявою до бюро щодо належного дослідження всіх медичних документів та прийняття правильного рішення. За вказаних обставин в позові позивача щодо відшкодування матеріальних збитків просять відмовити. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то визнають, що діями відповідача 21.09.2013 року було останньому нанесено її, однак розмір, визначений позивачем, є завеликим, просять зменшити.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, покази свідка, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини , крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Моральна шкода полягає:

1/ у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я,

2/ у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведін -кою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів,

3/ у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна,

4/ у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ухвали Шумського районного суду від 28 жовтня 2013 року відповідач ОСОБА_2 21 вересня 2013 року приблизно о 22 годині під час суперечки із позивачем , яка мала місце на подвір»ї господарства, де вони проживають в с. Ходаки Шумського району, вмисно наніс удар правою рукою позивачу в затилкову частину голови біля вуха, внаслідок чого він впав на землю, а відповідач, нахилившись над ним , наніс йому ще декілька ударів руками в область обличчя, внаслідок чого спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді рани носа, синців та садна обличчя і лівої вушної раковини, що стверджується висновком судово- медичної експертизи .

Даною ухвалою кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України закрито у зв»язку з відмовою потерпілого ОСОБА_4 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як стверджується висновком судово- медичної експертизи № 1334 від 23.09.2013 року Тернопільського обласного бюро судово- медичних експертиз при судово- медичній експертизі у позивача ОСОБА_4 виявлена рана носа та синці і садна обличчя , лівої вушної раковини.

Зазначені вище ушкодження утворилися від дії тупих предметів приблизно за 1-2 доби до експертизи, що підтверджується їх характером і властивостями.

Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження, враховуючи незначні розміри рани носа, за ступенем тяжкості належать до легких.

Той факт, що між сторонами , як батьком та сином , тривалий час існують неприязнені відносини , ствердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_7

За вказаних обставин, враховуючи, що 21 вересня 2013 року відповідач на грунті особистих неприязнених відносин , які існують із позивачем , вмисно наніс йому легкі тілесні ушкодження, суд вважає, що своїми діями він наніс останньому моральну / немайнову/ шкоду.

Суд вважає, що потерпілий внаслідок дій відповідача дійсно отримав фізичну біль, адже отримав тілесні ушкодження шляхом нанесення йому ударів в область обличчя, при цьому на носі, обличчі, вусі залишилися сліди від ударів. Фізична біль безумовно відчувалася позивачем і в момент нанесення ударів так і після цього, до їх повного загоєння.

Разом із тим відповідач, який є молодою здоровою особою, батьком 3-х малолітніх дітей, допустив протиправну поведінку відносно позивача, який є його батьком, підняв на нього руку і наніс йому тілесні ушкодження.

Суд вважає, що при цьому позивач, отримуючи удари від рук сина, переніс сильні душевні страждання , це позначилося на його психічному стані, він пережив емоційний стрес від того, що син так поступив відносно нього, страх за своє здоров»я , в нього порушився нормальний спосіб життя, спокій.

Однак, суд вважає, що сума відшкодування в 50 000 грн. є завеликою, а розмір в 5 000 грн. буде повністю відповідати силі душевних та фізичних страждань позивача , які слід стягнути із відповідача в його користь , а в решті позовних вимог слід відмовити.

При цьому суд вважає, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість працювати та відшкодувати позивачу моральні збитки, які йому завдав своїми діями

Що стосується цивільного позову заявленого позивачем на суму 6300 грн., як відшкодування матеріальних збитків, які він вважає, що поніс внаслідок побиття його відповідачем, то в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Як ствердив представник позивача, позивач після отримання тілесних ушкоджень 21.09.2013 року від дій відповідача, зразу ж звернувся до Шумської ЦРЛ, де в нього було виявлено та описано легкі тілесні ушкодження, а саме синці та садна, однак саме на лікування цих ушкоджень позивач не витрачав свої кошти, оскільки це не потребувало лікування.

Що ж стосується того, що позивач та його представник вважають, що через 101 та більше днів після цієї події, у позивача при зверненні за медичною допомогою до Шумської ЦРЛ, Великодедеркальської РКЛ, Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні було виявлено більш складні захворювання, які вони пов»язують із отриманням 21.09.2013 року тілесних ушкоджень від дій відповідача, то суд вважає, що це не знайшло свого ствердження та спростовується висновком експерта № 078 комісійної судово - медичної експертизи Тернопільського обласного бюро судово- медичної експертизи, який підтвердив той факт, що у позивача 23.09.2013 року було виявлено декілька дрібних синців/ кровняків/ на обличчі, кілька саден та невелика рана кінчика носа, які не становили небезпеки для життя в момент їх спричинення, не супроводжувалися тривалим чи короткочасним розладом здоров»я , а тому належать до легких тілесних ушкоджень.

Об»єктивно обгрунтованих медичних даних для встановлення прямого причинно- наслідкового зв»язку між побиттям позивача 21.09.2013 року та його інвалідизацією, немає.

В висновку чітко описано і проаналізовано всі медичні документи на ім»я позивача, починаючи із 31.12.2014 року , коли він вперше був госпіталізований у Шумську ЦРЛ / через 101 день після 21.09.2013 року - дати нанесення відповідачем позивачу легких тілесних ушкоджень/ , 03.01.2014 р., коли він перебував на стаціонарному лікуванні в Великодедеркальській РКЛ, із 31.01.2014 року та 11.03.2014 року, коли він перебував на лікуванні відповідно в неврологічному відділенні ТОККПНЛ та у Великодедеркальській РКЛ та встановлено, що за період 23.09.2013 р.- 31.12.2013 року позивач за медичною допомогою не звертався , його стан ніхто з лікарів не спостерігав, медико- документованих даних за цей період немає .

Будь- яких тілесних ушкоджень при зверненні за медичною допомогою до Великодедеркальської РКЛ з 03 по 17 січня 2014 року у позивача не виявлено та не описано, а при встановленні діагнозу лікарі використали розповідь позивача про те, що він отримав черепно- мозкову травму в побуті 21.09.2013 року, результати комп»ютерної томографії голови позивача від 02.01.2014 року /» Ділянка кістозної енцефаломаляції у лівій лобній долі головного мозку, вірогідніше- хронічний інфаркт з формуванням кісти»/ , консультативний висновок нейрохірурга Тернопільської обласної поліклініки /» Відновний період інсульту або забою головного мозку»/, а тому виставили такий заключний діагноз : « Наслідки перенесеної 21.09.2013 року закритої ЧМТ, забою лівої лобної частки головного мозку у вигляді кістозної енцефаломаляції лівої лобної частки, стійкого вираженого цефалгіфчного с- му, легкого правобічного геміпарезу та елементів моторної афазії»/.

При стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні ТОККПНЛ із 31.01 по 18.02.2014 р. із 23.05 по 03.06.2014 р. та у Великодедеркальській РКЛ із 11 по 21.03.2014 р. у позивача тілесні ушкодження не спостерігались і лікарями не описані. Ставилися одні і ті ж діагнози, як у попередніх медичних картах щодо кісти лівої лобної долі головного мозку, не виключено травматичного ґенезу без обґрунтування діагнозу , або « наслідки перенесеної 21.09.2013 року закритої ЧМТ, забою головного мозку», яких ніхто з лікарів не спостерігав.

Даний висновок є науково- обґрунтованим, чітко та послідовно в ньому лікарями - експертами проведено дослідження всіх медичних документів на ім»я позивача, жоден із них не залишений поза увагою, а тому будь- яких сумнівів в його недостовірності чи неправдивості немає і він може бути прийнятий судом до уваги.

За вказаних обставин суд вважає, що на лікування саме тих тілесних ушкоджень, які були виявленні у позивача після побиття 21.09.2013 року, та, які вказані у висновках експертиз , ним не було затрачено коштів , із чим погоджується і представник позивача , а тому в частині позову про відшкодування матеріальних збитків в сумі 6300 грн. слід відмовити .

Також в користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 243.60 грн., як сплачений судовий збір при подачі позову про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди та із позивача в дохід держави слід стягнути 256 грн. 40 коп. недоплаченого судового збору при поданні позову про стягнення моральної /немайнової/ шкоди в сумі 50000 грн.

Що стосується стягнення із відповідача на користь позивача , витрат на правову допомогу в сумі 500 грн., то в цій частині судові витрати не підлягають до задоволення , оскільки правову допомогу адвокат Радасюк В.П. при розгляді даної цивільної справи не надавав.

На підставі наведеного, керуючись ст.23, 1166, 1167 , ст.ст.212,213,214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 моральну/ немайнову/ шкоду в сумі 5000/ п»ять тисяч/ гривень та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави судові витрати в сумі 256 грн. 40 коп.

Рішення вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т. М. Ящук