У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гончара В. П.,

суддів: Амеліна В. І., Карпенко С. О.,

Дербенцевої Т. П., Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Черкаської області від 17 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору від 04 вересня 2006 року № СSJ0SЕ00001983, звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача 55 576 грн 13 коп. заборгованості за вказаним договором та судові витрати.

Заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 17 лютого 2015 року заочне рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

У поданій касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності та заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 травня 2012 року вже стягнуто з відповідача заборгованість за зазначеним кредитним договором, а законом не передбачено подвійну цивільно-правову відповідальність.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що оскільки строк дії кредитного договору закінчився, то вказана позивачем сума заборгованості стягненню не підлягає, оскільки не передбачена нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 04 вересня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитно-заставний договір № СSJ0SЕ00001983, за умовами якого банк надав останній кредит у розмірі 6 тис. грн зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 2 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк з 04 вересня 2006 року по 04 вересня 2008 року включно.

Заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 травня 2012 року у справі № 2322/1153/12 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 60 892 грн 25 коп. заборгованості за кредитним договором від 04 вересня 2006 року № СSJ0SЕ00001983, розрахованої станом на 23 лютого 2012 року (а. с. 6-7).

Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що ухваленням заочного рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 травня 2012 року у справі № 2322/1153/12 про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 04 вересня 2006 року № СSJ0SЕ00001983, яке не виконано, зобов'язання за вказаним договором не припинилося, тому кредитор не позбавлений права на отримання 630 грн процентів за користування кредитом, 36 743 грн 24 коп. комісії за користування кредитом і 79 095 грн 14 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

За змістом ст. ст. 610 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843682/ed_2011_03_17/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 612 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843684/ed_2011_03_17/pravo1/T030435.html?pravo=1> порушенням зобов᾽язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Підстави припинення зобов'язання передбачені приписами ст. ст. 599 <nau://ukr/435-15|st599>-601 <nau://ukr/435-15|st601>, 604 <nau://ukr/435-15|st604>-609 ЦК України <nau://ukr/435-15|st609>. Зокрема, згідно зі ст. 559 ЦК України <nau://ukr/435-15|st559> зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що заочне рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 травня 2012 року у справі № 2322/1153/12 відповідачем було виконано.

Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що нарахування відсотків здійснюється в останню дату списання відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом - 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно. Дата погашення кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту.

Відповідно до п. 4.7 кредитного договору при непогашенні кредиту в строки, зазначені в п.п. 1.1, 3.3.3 цього договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно з п. 4.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову внаслідок закінчення строку дії договору та у зв'язку з тим, що складові суми заборгованості, зокрема проценти за користування кредитом, комісія за користування кредитом та пеня за несвоєчасне виконання умов договору, не передбачені нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України, на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд на зазначене уваги не звернув та не врахував, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, оскільки зобов'язання залишається невиконаним відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

Порушення апеляційним судом при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене у справі рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу вимог ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 17 лютого 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. П. Гончар

Судді: В. І. Амелін

Т. П. Дербенцева

С. О. Карпенко

Д. О. Остапчук