Справа № 525/1297/14-ц
Провадження № 2/525/17/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2015 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

З позову ПАТ «Дельта Банк», яке є правонаступником ТОВ «Комерційний банк «Дельта», що надійшов до суду 14.11.2014 року вбачається, що 28.03.2008 року між ПАТ «Комерційний Банк «Дельта» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №001-16094-280308 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно з п.п.1.2,1.3,2.1 банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 3000 грн., а остання прийняла на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 00,0 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до Правил здійснення операцій за картковими рахунками - до 30 числа кожного місяця.

Уклавши з ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, ОСОБА_1 порушила свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості.

ОСОБА_1 була повідомлена про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед ПАТ «Комерційний банк «Дельта». Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була.

Позивач вказує, що він виконав свої зобов'язання за кредитним договором №001-16094-280308 від 28.03.2008 року, однак остання, станом на 21.07.2014 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за кредитним договором і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно Правил здійснення операцій за картковими рахунками, внаслідок чого прострочена заборгованість ОСОБА_1 перед банком станом на 21.07.2014 року склала 2610 грн. 00 коп., де 2610 грн.00 коп. - тіло кредиту, 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 0,00 - заборгованість за відсотками, 0,00 - заборгованість за комісіями.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на неналежне виконання своїх зобов'язань ОСОБА_1 як боржником у кредитному зобов'язанні, позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 2610 грн. 00 коп., де 2610 грн.00 коп. - тіло кредиту, 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 0,00 - заборгованість за відсотками, 0,00 - заборгованість за комісіями та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн.60 коп. (а.с.1).

В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, в позовній заяві зазначається, що представник позивача Духота І.В. просить проводити розгляд справи у його відсутність (а.с.2), позивач належним чином рекомендованою кореспонденцією сповіщений про день і час розгляду справи (а.с.а.с.50,51).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 05.03.2015 року не з'явилась, від неї до суду 06.01.2015 року надійшла заява, в якій вона посилається на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом, і згідно ст.ст.256,257,267 ЦК України просить суд застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду з даним позовом та з цих підстав відмовити в задоволенні позову (а.с.32).

Суд вирішив можливим розглянути справу 05.03.2015 року у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, при цьому керуючись положеннями ст.197 ЦПК України та Рішенням Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить відмовити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Судом встановлено, що 28.03.2008 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №001-16094-280308 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно з п.п.1.2,1.3,2.1 банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 3000 грн., а остання прийняла на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,00 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до Правил здійснення операцій за картковими рахунками - до 30 числа кожного місяця (а.с.а.с.3-7).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 повинна була щомісячно сплачувати основні кредитні платежі (а.с.а.с.3-4).

Відповідно до п.1.2 кредитного договору від 28.03.2008 року, позивач відриває відповідачеві (держателю) картковий рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку №1 до Договору та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками.

Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного договору. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно.

Кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором.

Відповідно до п.2.1 моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя.

У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом.

Згідно п.3.6 Договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах.

З розрахунку заборгованості по даному кредитному договору, що наданий позивачем у справі вбачається, що ОСОБА_1 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором і станом на 21.07.2014 року має заборгованість за кредитним договором №001-16094-280308 від 28.03.2008 року в сумі 2610 грн. 00 коп., де 2610 грн.00 коп. - тіло кредиту, 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 0,00 - заборгованість за відсотками, 0,00 - заборгованість за комісіями (а.с.а.с.3-4). При цьому вбачається, що останній платіж ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором здійснено 23.12.2008 року в сумі 210 грн.

Пунктом 5.8 кредитного договору №001-16094-280308 від 28.03.2008 року встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання держателем зобов'язань по сплаті заборгованості за цим договором понад 91 календарний день, банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей договір, шляхом відправлення на адресу держателя відповідного листа. Через 10 календарних днів з дати відправлення на адресу держателя листа, цей договір вважається розірваним. Розірвання договору не звільняє держателя від обов'язку погасити в повному обсязі заборгованість, що була нарахована до дати розірвання договору, включаючи пеню, яка нарахована за порушення зобов'язань по цьому договору, а також за платежами, які можуть надходити до банку протягом 30 календарних днів з моменту розірвання цього договору.

Відповідачем у справі ОСОБА_1 06.01.2015 року до суду подано заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом за боргом, посилаючись на те, що нею останній платіж був здійснений 23.12.2008 року (а.с.32).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 14.11.2014 року (а.с.2); заява від позивача або його представника про поновлення строку звернення до суду не подавалась.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року №6-14цс14 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Згідно частини 3 та 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

З розрахунку здійснених платежів по кредитному договору №001-16094-280308 від 28.03.2008 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки вбачається, що термін сплати заборгованості по кредиту - згідно Правил здійснення операцій за картковими рахунками - до 15 числа кожного місяця (а.с.3). Вбачається, що у графі «Платежі» «сплачено» по вищевказаному кредитному договору маються наступні відомості: 10.04.2008 року - 210 грн., 17.06.2008 року - 210 грн., 16.07.2008 року - 210 грн., 13.11.2008 року - 2000 грн., 23.12.2008 року - 210 грн. (а.с.3).

В матеріалах цивільної справи відсутні будь-які докази, які свідчать про визнання боргу відповідачем по справі та про переривання перебігу строку позовної давності, починаючи з 23.12.2008 року відповідач ОСОБА_1 не здійснює будь-яких платежів за кредитним договором №001-16094-280308 від 28.03.2008 року, позивач звернувся до суду 14.11.2014 року з позовом поза межами строків, встановлених ст.257 ЦК України, в умовах надання кредиту інший строк позовної давності не зазначався, при цьому, відповідач ОСОБА_1 згідно положень ст.267 ЦК України подала письмову заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Пропуск строку звернення до суду є самостійною підставою для відмови у позові. Отже, на час звернення позивача з даним позовом до суду минув трирічний строк позовної давності.

Отже, виходячи з викладеного є передбачені законом підстави для відмови у задоволенні позову з вищевказаних підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256,257, ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України, ст.ст. 3,10,11,57,60,88,197,212-215,360-1 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-16094-280308 в сумі 2610 грн. 00 коп. відмовити в повному обсязі в зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя