У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Котовської міської лікарні до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків за касаційною скаргою Котовської міської лікарні на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 23 березня 2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля марки «УАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить Котовській міській лікарні, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08 червня 2010 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Страховиком ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля «Volkswagen» у розмірі 51 597 гривень 40 копійок.

На момент дорожньо-трансортної пригоди цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта».

У вересні 2012 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Котовської міської лікарні та ВАТ НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17 травня 2013 року стягнуто з Котовської міської лікарні на користь ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» завдану матеріальну шкоду у розмірі 26 607 гривень 40 копійок та 887 гривень 08 копійок судового збору.

Стягнуто з ВАТ НАСК «Оранта» на користь ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» страхове відшкодування у розмірі 24 990 гривень.

Посилаючись на те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 працював на посаді водія Котовської міської лікарні та здійснював свої службові обов'язки, позивач просив суд на підставі ст. 1191 ЦК України стягнути з відповідача на свою користь 27 494 гривні 48 копійок.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 січня 2015 року, позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь Котовської міської лікарні в порядку відшкодування завданої шкоди 1845 гривень 79 копійок.

В іншому відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

У касаційній скарзі Котовська міська лікарня просить змінити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про повне задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з того, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач перебував у трудових відносинах з позивачем, а тому несе матеріальну відповідальність в межах середньомісячного заробітку, у відповідності до вимог ч.1 ст. 132 КЗпП України.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Котовської міської лікарні відхилити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Горелкіна Н.А. Іваненко Ю.Г.