Справа № 336/8165/13-ц
Пр. №2/336/90/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» в особі Запорізького відділення № 1 публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», про витребування майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК АВТО», третя особа - ОСОБА_3, про заміну сторони у кредитному договорі, переведення права покупця, визнання права власності на автомобіль,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про витребування належного йому автомобілю „TOYOTA RAV4", державний номер НОМЕР_1, довіреність на право користування яким, а також на право здійснення правочинів щодо якого, 13 квітня 2010 року видана ним відповідачам.

В позові зазначив, що спірний транспортний засіб він набув за рахунок отриманого від третьої особи кредиту на підставі договору кредитування від 09.08.2007 року, в забезпечення виконання зобов'язань за яким передав автомобіль в заставу банківській установі згідно з договором застави, укладеним в той же день, що і договір кредитування. 2 квітня 2010 року, виконуючи прохання відповідачів щодо надання ним права тимчасового користування автомобілем, позивач отримав згоду керуючого Запорізьким відділенням № 1 публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» на передачу відповідачам права керування транспортним засобом. З цією метою позивачем видано на користь відповідачів згадану довіреність, строк дії якої сплив 13 квітня 2013 року. 18 травня 2010 року за актом приймання-передачі автомобіль банківською установою як заставодержателем переданий відповідачам в користування на час дії довіреності. Від повернення транспорту в добровільному порядку відповідачі відмовляються, що зумовило подання позивачем заяви до органів ДАІ ГУМВС України про розшук і затримання автомобіля, який (розшук) увінчався поміщенням автомобіля на штрафмайданчик по вул. Перемоги. Коли 14 вересня 2013 року сповіщений співробітниками міліції позивач прибув за транспортним засобом, він побачив, як відповідачі, самовільно проникнувши до салону авто, від'їжджають з території штрафного майдану. Оскільки перебування автомобіля у користуванні відповідачів порушує право ОСОБА_1 як власника, просить про витребування майна у відповідачів.

В судове засідання позивач не з'явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи у його відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

З аналогічними заявами, які містять заперечення проти позову, звернулися представники відповідачів.

ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК АВТО», який уточнила 21 листопада 2014 року.

В уточненому позові (а. с. 47-53 т. 2) зазначає, що 24 листопада 2009 року вона та відповідач ОСОБА_1, який саме в цей день брав на себе зобов'язання повернути позивачці за зустрічним позовом борг за договором позики у сумі 150000 грн., проте це зобов'язання не виконав, підписали акт приймання-передачі спірного транспортного засобу, який ОСОБА_1 набув за кошти, отримані за договором кредитування з публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії». В цей же день позичальник звернувся до банківської установи з заявою про надання дозволу на видачу довіреності на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на право керування транспортним засобом, страхування його позивачкою та подальшу сплату нею грошових коштів за кредитним договором. Отримавши дозвіл банку на вчинення цих дій, ОСОБА_1, 13 квітня 2010 року нотаріально посвідченою довіреністю уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 бути його представниками з питань, пов'язаних із вчиненням правочинів щодо користування та експлуатації належного ОСОБА_1 автомобіля „TOYOTA RAV4", а 29 квітня 2010 року публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» в особі представника, з одного боку, і ОСОБА_2 та ОСОБА_3, - з другого, склали акт прийому-передачі транспортного засобу. В період часу з 24 листопада 2009 року по 13 жовтня 2014 року позивач сплачувала щомісячні платежі в погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором кредитування, сплативши за вказаний період суму в 204500 грн. Відповідно до довідки Запорізького відділення № 1 ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» від 13.10.2014 року ОСОБА_2 сплатила всю заборгованість по кредиту № 02-Н/07/08/ФО/А від 09.08.2007 року у сумі 204500 грн. Оскільки позивачка сплатила повну вартість автомобіля у сумі, яка відповідає ціні договору купівлі-продажу, укладеному між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК АВТО», і розміру отриманого ОСОБА_1 кредиту, просить: замінити боржника за кредитним договором № 02-Н/07/08/ФО/А від 09.08.2007 року, укладеним між закритим акціонерним товариством «Банк НРБ», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії», та ОСОБА_1, з ОСОБА_1 на ОСОБА_2; перевести на ОСОБА_2 права покупця за договором купівлі-продажу транспортного засобу № ВА-0000245 від 24.07.2007 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК АВТО»; а також визнати за нею право власності на автомобіль „TOYOTA RAV4", державний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4; покласти на відповідача ОСОБА_1 судові витрати.

Представник ОСОБА_2 за зустрічним позовом в судове засідання 30 січня 2015 року не з'явилася, надавши письмову заяву про задоволення позову та вирішення справи у її відсутність (а. с. 119 т. 2).

Відповідач ОСОБА_1 надав аналогічне звернення (в частині прохання про вирішення спору без його участі), а також письмові заперечення проти зустрічного позову ( а. с. 112-113 т. 2).

Представник публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» в заяві від 23.12.2014 року (а. с. 108 т. 2) просить про проведення судового розгляду без його участі з урахуванням письмових пояснень, наданих суду 18 грудня 2014 року (а. с. 91 т. 2).

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК АВТО» надала суду письмове прохання про вирішення справи у її відсутність, яке містить повне визнання зустрічного позову (а. с. 121 т. 2).

Представник відповідача за первісним позовом і третьої особи за зустрічним позовом ОСОБА_3 в письмовому зверненні до суду просить про відмову у задоволенні первісного позову, висловлює думку про обґрунтованість зустрічного позову, а також прохання про проведення судового розгляду без його участі (а. с. 120 т. 2).

За таких обставин суд вважає за можливе у відповідності до ст. ст. 36, 158, 169 ЦПК України вирішувати справу без участі сторін, їх представників та інших осіб, які беруть участь у справі.

З письмових пояснень представника публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» випливає, що 9 серпня 2007 року між АТ «Сбербанк Росії» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у сумі 204500 грн. під 17 процентів річних з терміном повернення до 9 серпня 2013 року. В заставу банківській установі було передано автомобіль „TOYOTA RAV4", державний номер НОМЕР_1, набутий за кредитні кошти. 24 листопада 2009 року від ОСОБА_1 на ім'я начальника Запорізького відділення АТ «Сбербанк Росії» надійшла заява з проханням про надання дозволу на проведення всіх платежів за вказаним кредитом ОСОБА_2, надання дозволу на видачу довіреності на проведення ОСОБА_2 страхування набутого за кредитні кошти транспортного засобу. Зазначений дозвіл на ім'я приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 був наданий банком. Заборгованість за зазначеним кредитом у сумі 204500 грн. повністю сплачена ОСОБА_2, тоді як ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором кредитуванням не виконував.

У зв'язку з викладеним представник просить про задоволення зустрічного позову, оскільки за волевиявленням позичальника його зобов'язання зі згоди банку повністю виконала інша особа, тому набуття нею права власності на предмет застави, для придбання якого надавався споживчий кредит, є правомірним. Позов первісний, на думку представника банку, є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Письмові заперечення ОСОБА_1 проти зустрічного позову містять посилання на те, що передача або відчуження предмету застави заставодавцем зі згоди заставодержателя іншим особам не є заміною заставодавця у договорі застави, а так як угода про заміну боржника не укладалась, підстав для заміни боржника у кредитному договорі, а також для переведення права покупця за договором купівлі-продажу немає. Так як він є єдиним власником спірного транспортного засобу, просить про задоволення його вимог та про відмову у задоволенні зустрічного позову.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить первісний позов таким, що не підлягає задоволенню, і вважає за можливе ухвалити рішення на користь позивача за зустрічним позовом, з таких міркувань.

Судом встановлено, що 9 серпня 2007 року між закритим акціонерним товариством «Банк НРБ», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії», та ОСОБА_1 укладений договір кредитування № 02-Н/07/08/ФО/А, відповідно до якого банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти у сумі 204500 грн., а позичальник зобов'язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, використати його за цільовим призначенням, в силу п. п. 1.3, 2.1.1 кредит надається для придбання нового автомобілю „TOYOTA RAV4", 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, на підставі договору купівлі-продажу № ВА-0000245 (а. с. 15-23 т. 2). Зазначений автомобіль, як випливає з договору купівлі-продажу № ВА-0000245 від 24.07.2007 року (а. с. 57-59 т. 2), укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК АВТО» і ОСОБА_1 Відповідно до платіжного доручення № 959350 від 09.08.2007 року закрите акціонерне товариство «Банк НРБ» перерахувало на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК АВТО» за ОСОБА_1 204500 грн. для набуття автомобілю „TOYOTA RAV4", кузов НОМЕР_5 (а. с. 123). 9 серпня 2007 року в заставу фінансовій установі ОСОБА_1 переданий автомобіль „TOYOTA RAV4", державний номер НОМЕР_1 (а. с. 192-197 т. 1). На підставі нотаріально посвідченої довіреності від 13.04.2010 року ОСОБА_1 надав право ОСОБА_2, ОСОБА_3 представляти його інтереси в органах нотаріату, ДАІ або будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з усіх питань, пов'язаних з користуванням та експлуатацією автомобіля (а. с. 200 т. 1). На підставі акту приймання-передачі АБ «Сбербанк Росії» передав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 автомобіль „TOYOTA RAV4", державний номер НОМЕР_1, який є заставним майном за договорами кредитування і застави, укладеними 9 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та АТ «Сбербанк Росії», в тимчасове користування (а. с. 9 т. 1).

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна зобов'язання.

В силу ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор, а згідно із ст. 520 ЦК боржник у зобов'язанні може бути замінний іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Вирішуючи вимоги зустрічного позову, суд виходить з того, що кредитор в кредитному зобов'язанні - фінансова установа - надала дозвіл на заміну сторони в зобов'язанні, про що свідчить як наведений текст пояснень представника відповідача, так і зміст довідки (а. с. 109 т. 2) про те, що всі платежі, які здійснювалися ОСОБА_2 за кредитним договором № 02-Н/07/08/ФО/А від 09.08.2007 року за тілом кредиту та процентами за користування кредитом в розмірі 204500 грн. приймалися АТ «Сбербанк Росії» від ОСОБА_2 з дозволу та за погодженням з керівництвом АТ «Сбербанк Росії».

І оскільки ніяких перешкод для заміни боржника в зобов'язанні, згода на яку (заміну) надана кредитором, немає, суд вбачає всі підстави для заміни боржника за договором кредитування між закритим акціонерним товариством «Банк НРБ», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії», та ОСОБА_1, з первісного боржника на ОСОБА_2

Вирішуючи позов в частині вимог про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу автомобіля „TOYOTA RAV4", державний номер НОМЕР_1, суд виходить з того, що згідно із договором кредитування кредитні кошти надавалися позичальнику саме для набуття цього транспортного засобу (п. п. 1.3, 2.1.1); а суму, у якій наданий кредит, а саме: 204500 грн., фінансовою установою перераховано за позичальника на користь продавця платіжним дорученням № 959350; саме цю суму було сплачено ОСОБА_2 в погашення зобов'язань за кредитним договором, як випливає із вже згаданої судом довідки, тому вважає за можливе розв'язати і цю вимогу на користь позивача за первісним позовом.

За договором купівлі-продажу, як випливає із ст. 655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право приватної власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки зобов'язання за договором купівлі-продажу речі виконані позивачкою за зустрічним позовом, у зв'язку з чим на неї переведено право покупця за договором, суд знаходить обґрунтованою і вимогу про визнання за нею права власності на транспортний засіб з припиненням права власності на нього ОСОБА_1

Відповідно до ст. 387 власник має право витребувати своє майно від особи, що незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділо ним.

Так як з визнанням права власності на спірний транспортний засіб за позивачкою за зустрічним позовом право власності ОСОБА_1 на цей автомобіль припиняється, суд не вбачає підстав для задоволення вимог первісного позову про захист права власності шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння.

Стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки відповідно до правил цивільного процесуального законодавства підлягають і судові витрати, попередньо оплачені нею.

Керуючись ст. ст. 328, 387, 510, 520, 526, 611, 655, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 59, 60, 212-215, 224, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК АВТО» задовольнити.

Замінити боржника за кредитним договором № 02-Н/07/08/ФО/А від 9 серпня 2007 року між закритим акціонерним товариством «Банк НРБ», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії», та ОСОБА_1, з ОСОБА_1 на ОСОБА_2.

Перевести на ОСОБА_2 права покупця за договором купівлі-продажу № ВА-0000245 від 24.07.2007 року, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК АВТО» і ОСОБА_1, автомобілю „TOYOTA RAV4", кузов НОМЕР_5, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль „TOYOTA RAV4", кузов НОМЕР_5, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. „TOYOTA RAV4", кузов НОМЕР_5, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, 2285 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя О.В. Щаслива