АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3059/15 Головуючий 1 інст. - Довготько Т.М.
Справа № 643/700/15-ц
Категорія: кредитні Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Кружиліної О.А., Шаповал Н.М.,

за участю секретаря - Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 06 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», за участю третіх осіб - ОСОБА_2, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Широкової Вікторії Анатоліївни, про визнання частин кредитного договору недійсними,

в с т а н о в и л а:

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернуся у суд із позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк»), за участю третіх осіб - ОСОБА_2, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Широкової Вікторії Анатоліївни, про визнання частин кредитного договору недійсними.

На обґрунтування вказав, що 17 грудня 2007 року укладено договір № НАЕ2GА00000034, відповідно до умов якого ПАТ КБ «Приватбанк» надало йому кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 17 грудня 2007 року по 16 грудня 2027 року включно у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 22 000 доларів США 00 центів на ремонт нерухомості, а також у розмірі 4 714 доларів США 40 центів на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених пунктами 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагород за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати.

Пунктами 4.3., 5.4., 7.4. даного кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. 00 коп. + 5% від суми позову; при порушенні зобов'язань із погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні.

Посилаючись на те, що угодою передбачена подвійна відповідальність за одне порушення, просив визнати пункти 4.3., 5.4., 7.4. кредитного договору № НАЕ2GА00000034 від 17 грудня 2007 року недійсними.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 березня 2015 року цивільна справа передана на розгляд Київського районного суду м. Харкова з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до того ж суду для продовження розгляду. Зокрема, зазначає, що позов пред'явлено з дотриманням вимог пункту 7.1. кредитного договору № НАЕ2GА00000034, згідно якого місцем виконання є квартира АДРЕСА_1, належна йому на праві власності; дане житло знаходиться на території Московського районного суду м. Харкова.

Відповідач, треті особи ухвалу судді суду першої інстанції не оскаржили, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами статті 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Позови до юридичних осіб пред'являються за їхнім місцезнаходженням.

Позов стосується визнання пунктів 4.3., 5.4., 7.4. кредитного договору № НАЕ2GА00000034, укладеного 17 грудня 2007 року між сторонами, недійсними.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», позови, що виникають із кредитних правовідносин, пред'являються до суду за загальними правилами підсудності, визначеними главою 1 розділу Ш ЦПК.

При цьому суд має враховувати право споживача на пред'явлення позову також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування цієї особи або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (частина п'ята статті 110 ЦПК України).

На час звернення до суду ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано передав цивільну справу на розгляд Київського районного суду м. Харкова.

Ухвала судді від 06 березня 2015 року є законною, підстав для її скасування немає.

Доводи апеляційної скарги щодо місця виконання договору не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в пункті 7.1 кредитного договору № НАЕ2GА00000034 сторони погодили умови надання кредиту та погашення заборгованості.

Посилання на те, що у власності позивача знаходиться лише АДРЕСА_1, висновків суду не спростовує. До того ж, за цією адресою позивач був зареєстрований лише 12 березня 2015 року, тобто після постановлення ухвали про передачу даної справи на розгляд Київського районного суду м. Харкова.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 п. 1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 06 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді