Справа № 140/2145/14-ц Провадження № 22-ц/772/479/2015Головуючий в суді першої інстанції Царапора О. П.
Категорія 19Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.

При секретарі: Куленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Брацлав» про стягнення суми внесеної попередньої оплати та зустрічним позовом товариства з додатковою відповідальністю «Брацлав» до ОСОБА_2 про виконання зобов'язання в натурі шляхом прийняття товару, -

встановила:

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ВАТ «Брацлав» , правонаступником якого є товариство з додатковою відповідальністю «Брацлав», в якому просив стягнути з відповідача 149 523 грн. , внесених як передоплата за договором поставки товару.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 10 серпня 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір №87 на поставку доїльної установки УДЕ 2х4 «Ялинка» Стандарт з каркасом 2х8 в кількості 1 шт., за умовами якого розрахунок за товар здійснювався на умовах передоплати у розмірі 70% від загальної вартості товару, а саме 173374, 29 грн., яка повинна бути перерахована постачальнику протягом 3-х банківських днів від дати виставлення рахунку, решта вартості товару - 74303, 27 грн. повинні бути перераховані протягом 7 банківських днів від дати отримання факсимільного повідомлення про готовність замовленого товару до відвантаження. Строк дії договору встановлено з 10 серпня 2012 року по 10 серпня 2013 року. На виконання умов договору позивач сплатив 149 523 грн. Оскільки на день пред'явлення позову покупцем не в повному обсязі виконано обов'язок про внесення суми передоплати, термін дії договору закінчився, товар не поставлений, а також у покупця зникла потреба у придбанні товару, позивач вважає, що внесена сума підлягає поверненню.

11 листопада 2014 року ТДВ «Брацлав» звернулося із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просило зобов'язати відповідача за зустрічним позовом виконати зобов'язання, передбачене договором №87 від 10 серпня 2012 року в натурі, шляхом прийняття товару загальною вартістю 149 523 грн. та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

В позові зазначив, що згідно умов договору №87 від 10 серпня 2012 року ТДВ «Брацлав» зобов'язувалося поставити відповідачу ОСОБА_2 визначений договором товар, а відповідач у свою чергу зобов'язувався прийняти та оплатити його. Товариством 10.08.2012 року було надано відповідачу рахунок № 272 для внесення попередньої оплати, що відповідно вказує на те, що попередню оплату відповідач повинен був здійснити до 15.08.2012 року. В порушення умов даного договору та з порушенням встановлених строків за договором, відповідач здійснив попередню оплату не повністю, а саме в сумі 149523,00 грн. , при цьому не заявляв намірів про відмову від договору. За таких обставин, ОСОБА_2 порушив взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим, відповідно до ч. 3 ст. 538 ЦК України постачальник зупинив виконання своїх зобов'язань за договором, виконавши їх частково, на суму попередньо внесеної оплати, частково виготовлений товар зберігається на складі товариства. Посилаючись на вимоги ч. 4 ст. 690 ЦК України, просив зобов'язати ОСОБА_2 прийняти частково виготовлений та оплачений товар.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ТДВ «Брацлав» задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 виконати зобов'язання, що передбачене договором №87 від 10.08.2012 року в натурі шляхом прийняття товару загальною вартістю 149523,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТДВ «Брацлав» понесені ним судові витрати при подачі зустрічного позову до суду в сумі 243 , 60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність обставин справи висновкам суду, порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначав, що судом першої інстанції не застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а зустрічні позовні вимоги не ґрунтуються на нормах закону та умовах договору, а саме предметом договору поставки є індивідуально визначена річ - доїльна установка УДЕ 2х4 «Ялинка» Стандарт з каркасом 2х8, а не речі, визначені родовими ознаками (комплект вузлів та деталей), на прийнятті яких наполягає продавець, тому часткове виконання договору продавцем абсолютно виключається. Крім того, у продавця обов'язок щодо поставки товару не виник, оскільки покупець ОСОБА_2 не вніс повну суму передоплати товару відповідно до умов договору, оскільки строк дії договору закінчився, то відпала правова підстава набуття грошової суми, внесених як передоплата, а тому на підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України зазначені кошти підлягають поверненню.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, з підстав зазначених в ній, та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача ТДВ «Брацлав» - адвокат ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечила, просила суд її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

По справі встановлено, що 10 серпня 2012 року між позивачем ОСОБА_2 та ВАТ «Брацлав» (правонаступником якого є ТДВ «Брацлав») було укладено договір поставки. Предметом даного договору є доїльна установка УДЕ 2х4 «Ялинка» Стандарт-А з каркасом 2х8, в кількості 1 шт. яка виготовлена , та є власністю ТДВ «Брацлав» загальною вартістю 247 677, 56 грн. (а.с. 95-97).

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 вказаного договору розрахунок за товар, що є предметом даного договору здійснюється на умовах попередньої оплати у розмірі 70% від загальної вартості, а саме у розмірі 173 374, 29 грн. Сума попередньої оплати повинна бути перерахована покупцем на розрахунковий рахунок постачальника протягом трьох банківських днів від дати виставлення рахунку. Решта вартості замовленого товару, а саме 74 303, 27 грн. повинні бути перераховані покупцем на розрахунковий рахунок постачальника протягом семи банківських днів від дати отримання факсимільного повідомлення про готовність замовленого товару до відвантаження.

Згідно з ч. 2.2. договору товар, що є предметом поставки за цим договором, повинен бути поставлений постачальником покупцю не пізніше 25 календарних днів з дати зарахування суми попередньої оплати на розрахунковий рахунок постачальника.

Поставка здійснюється на умовах самовивозу зі складу постачальника. Момент виконання обов'язку постачальника передати товар визначається відповідно до положень ст. 664 ЦК України.

Постачальник зобов'язаний вивезти замовлений та оплачений товар не пізніше 14 банківського дня від дати отримання факсимільного повідомлення про готовність товару до відвантаження, за умови виконання п. 5.2 даного договору (п. 2.3. договору).

Перехід права власності на товар, що є предметом поставки за цим договором, відбувається в момент здійснення повного розрахунку за поставлений товар, випуск транспорту покупця з території постачальника до зарахування коштів у розмірі повної вартості замовленого товару на розрахунковий рахунок постачальника не допускається (п. 2.4, 5.2 договору) .

Пунктом 9.2 договору встановлено, що строк дії договору починає свій перебіг 10 серпня 2012 року та закінчується 10 серпня 2013 року.

10 серпня 2012 року ТДВ «Брацлав» було виставлено ОСОБА_2 рахунок НОМЕР_1 на оплату доїльної установки на суму 247 677, 56 грн. (а.с. 98).

На виконання умов договору ОСОБА_2 сплатив 149 523 грн. : 99503 грн. згідно квитанції від 23 серпня 2012 року та 50020 грн. згідно квитанції від 28 серпня 2012 року (а.с. 9).

Як вказує сам позивач в позовній заяві, ним виконано умову щодо внесення суми передоплати за товар не в повному обсязі, згодом потреба у зазначеному товарі відпала, а тому він не має наміру виконувати умови договору щодо оплати та прийняття товару.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Правові наслідки порушення зобов'язання передбачені статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до пункту 1 якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже з моменту укладення договору поставки у сторін виникають права і обов'язки щодо його виконання: у продавця - у встановлений строк передати товар у власність покупця, а у покупця - оплатити та прийняти товар.

Таким чином, доводи позивача ОСОБА_2 про те, що права і обов'язки сторін за договором виникають з моменту отримання продавцем суми передоплати від покупця не ґрунтуються на нормах законодавства, оскільки зобов'язання є чинним і закінчення строку дії договору не пов'язується з його припиненням.

Таке ж положення погоджено сторонами в п. 9. 3 договору, яким визначено, що закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

За своїм змістом договір поставки є зустрічним зобов'язанням.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже ОСОБА_2 прострочив виконання свого зобов'язання щодо внесення суми передоплати у встановлений в договорі строк та у визначеній сумі, а тому продавець має право застосувати один із наслідків прострочення боржником виконання, зазначений в ч. 3 ст. 538 ЦК України, зокрема зупинити виконання зобов'язання.

Тобто неналежне виконання покупцем своїх обов'язків, тягне за собою відповідальність, передбачену умовами договору та законом.

За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Умовами договору №87 не передбачено підстав для односторонньої відмови від договору покупця.

Також у ОСОБА_2 відсутні підстави для відмови від договору поставки, встановлені законом, зокрема ч. 1 ст. 615, ч. 1 ст. 665 ЦК України, якими передбачено таке право у разі порушення свого зобов'язання продавцем, в тому числі відмова продавця передати проданий товар.

Щодо повернення суми попередньої передоплати, то таке право покупця передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

Однак судом не встановлено порушення продавцем умов договору, зокрема порушення строку передачі товару, тобто позивачем не доведено наявність правових підстав для відмови від договору в односторонньому порядку та повернення суми попередньої оплати.

Не приймаються до уваги колегією суддів посилання позивача ОСОБА_2 на ст. 1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, оскільки дана норма не поширюється на спірні правовідносини.

Кошти були передані позивачем ОСОБА_2 відповідачу на підставі договору, який не оспорювався сторонами, тобто на правовій підставі, а закінчення строку дії договору не означає що підстава, на якій було отримано суму передоплати відпала.

Набуття однією із сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Тобто у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв'язку з договором, але не на виконання договірних умов.

Оскільки такі умови відсутні, підстав для повернення на коштів відповідно до ст. 1212 ЦК України немає.

Отже висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 про повернення суми попередньої оплати за договором поставки є правильним та обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем ТДВ «Брацлав», який є виробником та постачальником товару, що є предметом договору, було виготовлено обладнання на оплачену ОСОБА_2 суму загальною вартістю 149 523 грн. (а.с. 102-104).

Згідно п.3.2 договору приймання обладнання за кількістю відбувається відповідно до «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю», затвердженої постановою Держарбітражу СРСР 25.04.1966 року № П-6. Комплектація товару , що постачається наведено у додатках до даного договору.

Згідно п. 1.3 Технічних умов ТУ.У 29.3-4-2004, відповідно до яких виготовляється доїльна установка типу «Ялинка» УДЕ-16 , установка УДЕ-16 поставляється заводом-виробником в частково зібраному вигляді. Комплект поставки установки наведений в додатку А. (а.с. 124).

В матеріалах справи міститься комплектуюча відомість та упаковочні листи на доїльну установку УДЕх2 «Ялинка» Стандарт-А з каркасом 2х8 (а.с. 127-138).

Згідно акта приймання готової продукції на склад від вересня 2012 року ТДВ «Брацлав» на склад готової продукції товариства було передано частину комплектації за договором №87 від 10 серпня 2012 року на суму 126 602, 50 грн. без врахування ПДВ (з урахування 20% ПДВ зазначена сума становить 149 523 грн.). Зазначену частину комплектації виготовлено відповідно до комплектуючої відомості та упаковочних листів, найменування вузлів та деталей, а також їх вартість наведено у зазначеному переліку (а.с. 139-140).

Статтею 689 ЦК України встановлено обов'язок покупця прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно із ч. 4 ст. 690 ЦК України якщо покупець без достатніх підстав зволікає з прийняттям товару або відмовився його прийняти, продавець має право вимагати від нього прийняти та оплатити товар або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 3 ст. 538 ЦК України ТДВ «Брацлав» скористався своїм правом та зупинив виконання свого обов'язку та частково укомплектував доїльну установку на суму внесеної оплати.

Згідно з ч. 4 ст. 538 ЦК України якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Оскільки ОСОБА_2 відмовляється без достатніх підстав приймати товар, за відсутності порушення умов договору з боку продавця, який не відмовляється від договору, продавець має право вимагати від покупця прийняти оплачений товар.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку, про задоволення зустрічного позову ТДВ «Брацлав».

Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись, ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ І.М. Стадник

/підпис/ Ю.Б. Войтко

З оригіналом вірно: