У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гримич М.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 28 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

встановив:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що її на праві власності згідно договору дарування від 11 вересня 2009 року належить 73/100 частин житлового будинку, а ОСОБА_2 належить 27/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці, загальною площею 600 кв. м, яка рішенням № 1520 виконкому Одеської міської ради трудящих від 26 грудня 1955 року була відведена під індивідуальну житлову первинному власнику домоволодіння ОСОБА_5 На даний час у фактичному користуванні сторін знаходиться 592 кв. м земельної ділянки. Враховуючи викладене та з урахуванням уточнених позовних вимог просила встановити порядок користування нею відповідно до їх часток у праві власності на домоволодіння.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 28 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 592 кв. м визначеною координатами точок: 29, 20, 19, 18, 17, 13, 9, 8, 7-а, 6, 1 за адресою: АДРЕСА_1 згідно якого виділено у користування: ОСОБА_4 придомову земельну ділянку площею 69, 7 кв. м, що визначена точками: 20-21-25-26-27-28-3-2-1-29-20, придомову земельну ділянку площею 259, 0 кв. м, що визначена точками: 20-19-18-17-16-15-14-12-24-23-22-21-20; водопровідний колодязь загального користування площею 0, 3 кв. м житлового будинку АДРЕСА_1 залишено у спільному користуванні; придомову земельну ділянку площею 7, 8 кв. м, що визначена точками: 9-10-13-12-24 залишено у спільному користуванні.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга, в якій заявник просить поновити строк на оскарження зазначених судових рішень, посилаючись на поважність причин пропуску такого строку.

Відповідно до ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення строку, встановленого частиною першою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Заява підлягає задоволенню, оскільки причини, вказані в ній, є поважними.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги, додані до неї матеріали, зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд виходив з висновку судової будівельно-технічної експертизи та з урахуванням часток ОСОБА_4 і ОСОБА_2 у спірному будинку.

Судами першої та апеляційної інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою заявника з висновками судів по їх оцінці.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 28 квітня 2014 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 28 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ М.К. Гримич