Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1892/15 Головуючий у суді І-ї інст Бевз О. Ю.
Доповідач Суржик М. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

15.09.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Кіселика С.А., Суровицької Л.В.,

при секретарі Кравченко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації, завданої поширенням недостовірної інформації, та стягнення моральної шкоди.

Просила визнати недостовірною та такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію, поширену відповідачем інформацію, а саме :

- у зверненнях до Бобринецької РДА та Кіровоградської обласної державної адміністрації те, що позивач незаконно надала земельні ділянки двох садів по 20 га кожна, які підлягали розпаюванню між жителями громади, одну - орендатору з м. Кіровограда ОСОБА_4, іншу - посадовцю з м. Кіровограда ;

- у виступах на загальних зборах громадян Бобринківської сільської ради від 07.04.2015 року, а саме: "вона підробила виписку із загальних зборів бувшого КСП "Родина" щодо переведення пасовищ та саду в землі загального користування"; "сад незаконно віддала жителю м. Кіровоград ОСОБА_4", "сільський голова без згоди людей віддала в користування ОСОБА_4 Бобринківський сад, маючи при цьому свою вигоду"; "У нас неправильно розпайована земля, майже вкрадена. Це ти (до позивача) так зробила"; "Я голова. Мене обрала громада"; "А ще я хочу вам сказати громада, що коли мій батько воював на фронті у Велику Вітчизняну війну, мати нашого сільського голови ОСОБА_5 каталася з німцями на бричці".

Також просила зобов'язати відповідача спростувати вказану інформацію шляхом :

подання заяв до Бобринецької РДА та Кіровоградської обласної державної адміністрації під заголковом "Спростування" та з наступною інформацією "Мною організовувалось підготовка та підписання звернень жителів Бобринківської територіальної громади про те, що позивач начебто незаконно надала земельні ділянки двох садів, які підлягали розпаюванню між жителями громади Бобринківської сільської ради, одну - орендатору з м. Кіровограда ОСОБА_4 (директору ТОВ "АФ "Рось"), іншу - посадовцю з м. Кіровограда. Дана інформація не відповідає дійсності", протягом десяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням у даній справі;

оприлюднення резолютивної частини судового рішення у даній справі, без коментарів, доповнень та суб'єктивних суджень, на найближчих загальних зборах громадян Бобринківської сільської ради, але не пізніше одного місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням у даній справі;

Крім того, стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 57246 грн., а також понесені судові витрати.

Рішенням суду в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Просила рішення суду скасувати, позов задовольнити відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Колегією суддів на підставі досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_2 є головою Бобринківської сільської ради Кіровоградської області з березня 2006 року.

07.04.2015 року на загальних зборах громадян Бобринківської сільської ради під час свого виступу відповідач щодо позивачки наголосив : "вона підробила виписку із загальних зборів бувшого КСП "Родина" щодо переведення пасовищ та саду в землі загального користування"; "сад незаконно віддала жителю м. Кіровограда ОСОБА_4", "сільський голова без згоди людей віддала в користування ОСОБА_4 Бобринківський сад, маючи при цьому свою вигоду"; "У нас неправильно розпайована земля, майже вкрадена. Це ти (до позивача) так зробила"; "Я голова. Мене обрала громада"; "А ще я хочу вам сказати громада, що коли мій батько воював на фронті у Велику Вітчизняну війну, мати нашого сільського голови ОСОБА_5 каталася з німцями на бричці", що підтверджується випискою з протоколу загальних зборів ( а.с.7-11), і не оспорюється відповідачем.

Відмовляючи в позові суд дійшов висновку, що висловлювання відповідача на загальних зборах громадян Бобринківської сільської ради від 07.04.2015 року, а також у зверненнях до Бобринецької районної державної адміністрації та Кіровоградської обласної адміністрації є за своїм змістом оціночними судженнями, думками, критичною оцінкою певних фактів, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції і, відповідно до зроблених судом висновків.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд повинен визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо звернень відповідача до Бобринецької РДА та Кіровоградської обласної державної адміністрації з проханням перевірити правильність розпорядження земельними ділянками двох садів по 20 га кожна, які, на думку відповідача, підлягали розпаюванню між жителями громади. Тому само по собі звернення до компетентного органу не може бути визнано, як дії відповідача, направлені на спричинення шкоди честі, гідності чи ділової репутації позивача.

Поряд з цим, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим явленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Відповідно до положень статті 39 ЦПК України, при поширенні такої недостовірної інформації стосовно малолітніх, неповнолітніх чи недієздатних осіб з відповідним позовом до суду вправі звернутися їх законні представники. Якщо поширено недостовірну інформацію про особу, яка померла, з відповідним позовом вправі звернутися члени її сім'ї, близькі родичі та інші заінтересовані особи, навівши у заяві такі обставини: характер свого зв'язку з особою, щодо якої поширено недостовірну інформацію; у який спосіб це порушило особисті немайнові права особи, яка звертається до суду.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома

хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові

права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, ; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі ; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не довів правдивість інформації щодо позивачки, а саме : " вона підробила виписку із загальних зборів бувшого КСП "Родина" щодо переведення пасовищ та саду в землі загального користування"; "сад незаконно віддала жителю м. Кіровоград ОСОБА_4", "сільський голова без згоди людей віддала в користування ОСОБА_4 Бобринківський сад, маючи при цьому свою вигоду"; "А ще я хочу вам сказати громада, що коли мій батько воював на фронті у Велику Вітчизняну війну, мати нашого сільського голови ОСОБА_5 каталася з німцями на бричці". Зазначені висловлювання не можна вважати судженнями, оскільки вони стосуються конкретних фактів, які були розповсюджені відповідачем на загальних зборах громади в присутності 44-х членів громади. А тому в цій частині позов підлягає задоволенню, а в іншій частині стосовно висловлювань відповідача щодо неправильності розпаювання земель відмові, оскільки питання щодо розпаювання землі не входить в компетенцію сільського голови, особисте рішення з цих питань сільський голова не приймає.

Згідно з ч.1, п.4 ч.2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав ; моральна шкода полягає у приниженні її честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Колегія суддів вважає, що розповсюдження з боку відповідача зазначеної інформації щодо неї самої та її матері, померлої 21 листопада 1987 року, завдало позивачці моральних страждань, що беззаперечно впливає на її авторитет, як мешканки села, так і як сільського голови. Однак, виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, розмір моральної шкоди в сумі 500грн. колегія суддів вважає об'єктивним та достатнім.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду підлягає скасуванню, а позов задоволенню частково.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати колегія суддів покладає на відповідача відповідно по 243.60грн. за кожну вимогу.

Керуючись ст.ст.303,307, 309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 червня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що такими, що принижують честь, гідність та ділову репутацію, поширену 07.04.2015 року ОСОБА_3 під час виступу на загальних зборах громадян Бобринківської сільської ради, а саме : * вона (ОСОБА_2) підробила виписку із загальних зборів бувшого КСП "Родина" щодо переведення пасовищ та саду в землі загального користування ", "сад незаконно віддала жителю м. Кіровоград ОСОБА_4", "сільський голова без згоди людей віддала в користування ОСОБА_4 Бобринківський сад, маючи при цьому свою вигоду"; " що коли мій батько воював на фронті у Велику Вітчизняну війну, мати нашого сільського голови ОСОБА_5 каталася з німцями на бричці".

Зобов'язати ОСОБА_3 на найближчих після набрання чинності цього рішення загальних зборах громадян Бобринківської сільської ради спростувати зазначену інформацію шляхом оприлюднення резолютивної частини цього рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 730 (сімсот тридцять) грн..80 коп..

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: