_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3353/13-ц
Провадження № 2/520/801/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

при секретарі - Камінській О.О.

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду та просять ухвалити рішення, яким виселити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1, зі всіма особами, що проживають з ними для усунення перешкод у здійсненні позивачами, які є співвласниками квартири, права користування та розпорядження майном. При цьому позивачі посилаються на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 листопада 2014 року їм, в рівних частках по ? частині кожній, належить квартира АДРЕСА_1. У спірній квартирі проживають відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що є співвласниками іншої квартири АДРЕСА_2, де вони і зареєстровані. Також позивачі зазначили, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2013 року, яка ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014, залишена без змін, відповідачам було відмовлено у задоволенні їх адміністративного позову до КП «Міське агентство з приватизації житла», департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «ОМБТІ та РОН» про визнання незаконним та скасування рішення органу приватизації - розпорядження управління житлово-комунального господарства ОМР від 07 квітня 2004 року про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3. Однак, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 всіляко ухиляються та відмовляються у добровільному порядку, виселятися зі спірної квартири, у зв'язку з чим позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_2, позивачка ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6 позовні вимоги не визнали, у задоволенні позову просили відмовити зазначивши, що вони мають право на проживання у спірній квартирі, оскільки постійно там мешкають.

Відповідачка ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 квітня 2004 року Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради за №19-19017, ОСОБА_7 був власником квартири АДРЕСА_1, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ОМБТІ та РОН» від 09 червня 2004 року (номер запису: 213 в книзі: 509пр-5).

16 лютого 2014 року ОСОБА_8 помер (актовий запис про смерть №1845 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 17 лютого 2014 року) та після його смерті дружина - ОСОБА_3 та донька - ОСОБА_2 прийняли у рівних частках спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, посвідченими приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 10 листопада 2014 року за реєстровим №1009 та №1003.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2013 року, яка ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014, залишена без змін, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні адміністративного позову до КП «Міське агентство з приватизації житла», департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «ОМБТІ та РОН» про визнання незаконним та скасування рішення органу приватизації - розпорядження управління житлово-комунального господарства ОМР від 07 квітня 2004 року про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3.

Крім того, вищезазначеною постановою встановлено, що ОСОБА_4 з 20 липня 1977 року, а ОСОБА_5 з 30 травня 1970 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 та є співвласниками даної квартири.

Будь-яких належних доказів наявності у відповідачів права на проживання в АДРЕСА_1 до суду не надано.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідачі створюють позивачам перешкоди у здійсненні права користування належною їм квартирою №12 у будинку №8 по вул. Академіка Корольова в м.Одесі, шляхом ненадання можливості вселитись у квартиру та користуватись належним їй майном.

Згідно п.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При таких обставинах, суд вбачає правові підстави для захисту порушеного права та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Виселити ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_4 зі всіма особами, що з ними проживають.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.