АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1575/15
Справа № 415/5327/13-ц Головуючий І-ої інстанції: Калмикова Ю.О.
Категорія: договірні Доповідач: Коростійова В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коростійової В.І.,

суддів: - Трішкової І.Ю., Кірсанової Л.І.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 26 вересня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

29 серпня 2013 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду із вказаним позовом.

Просило стягнути з боржника за кредитним договором від 23 червня 2006 року ОСОБА_3 заборгованість станом на 30 червня 2013 року у загальній сумі 26933,16 грн., з яких:

-7371,23 грн. - заборгованість за кредитом;

- 17803,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1258,72 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідач ОСОБА_3, в особі свого представника, проти позову заперечував. До ухвалення рішення подав заяву про застосування строку позовної давності.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 26 вересня 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" у позові відмовлено за необгрунтованістю. Постановлено стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_3 витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи у сумі 1687,20 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просе рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. При цьому посилається на: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції не оскаржив. В особі свого представника, подав заперечення на апеляційну скаргу, вважав її безпідставною, а рішення суду - законним і обгрунтованим.

Перевіряючи законність і обгрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Позивач, як на підставу укладення кредитного договору між закритим акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ЗАТ КБ "ПриватБанк"), правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", посилався на заяву ОСОБА_3 від 23 червня 2006 року про видачу йому кредитного ліміту у сумі 7200 грн. (а.с.6)

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти того, що він підписував вказану заяву.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №377/02/375/03, проведеної Луганським відділенням Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз, складеного 16 квітня 2014 року, підпис від імені ОСОБА_3 в заяві б/н від 23 червня 2006 року виконано не ОСОБА_3, а іншою особою (а.с.81-85).

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що кредитні правовідносини між сторонами на підставі вказаної заяви не виникли.

Судом першої інстанції встановлено, що кредитні правовідносини між сторонами виникли з інших підстав.

ОСОБА_3 був клієнтом ЗАТ КБ "ПриватБанк", в якому він отримував пенсію по інвалідності.

23 червня 2006 року йому, як клієнту ЗАТ КБ "ПриватБанк", була видана платіжна карта "Універсальна" та установлено кредитний ліміт у сумі 7200 грн. Строк дії картки визначено у 2 роки.

Позивач посилається на те, що станом на 31 липня 2014 року ОСОБА_3 допустив заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 26933,16 грн., з яких:

-7371,23 грн. - заборгованість за кредитом;

- 17803,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1258,72 грн. - штраф (процентна складова).

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що порушене право не підлягає захисту.

Відповідно до ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За приписами ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі сплином строку виконання.

Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги важається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Судом першої інстанції встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що кінцевий строк повернення кредиту відповідає строку дії картки.

Строк дії кредитної картки - червень 2008 року.

Строк позовної давності сплив 31 червня 2008 року.

В останнє ОСОБА_3 отримав за платіжною картою гроші 7 серпня 2008 року, а останній платіж за кредитом ОСОБА_3 здійснив 27 вересня 2009 року.

До суду ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося 29 серпня 2013 року (а.с.2).

Таким чином, позивач пропустив строк позовної давності.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

ОСОБА_3 до винесення судом рішення, зробив заяву про застосування строку позовної давності (а.с.94).

Натомість ПАТ КБ "ПриватБанк" заяву про поновлення строку позовної давності та доказів поважності причин пропуску строку позовної давності не надало.

За таких обставин, суд першої інстанції підставно відмовив ПАТ КБ "ПриватБанк" у позові у зв'язку з пропуском ним строку позовної давності.

Така ж правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року, яка прийнята за результатами розгляду заяви про перегляд рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, по справі №6-14цс14 і яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів при вирішенні спорів у подібних правовідносинах.

Із мотивувальної частини рішення вбачається, що суд першої інстанції відмовив ПАТ КБ "ПриватБанк" у позові за сплином пропуску строку позовної давності, проте у резолютивній частині рішення помилково вказав "за необгрунтованістю". У зв'язку з чим ці слова підлягають виключенню із резолютивної частини рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Посилання ПАТ КБ "ПриватБанк" на те, що позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності, спростовується наведеними вище доказами.

Безпідставним є і посилання на заяву ОСОБА_3 від 23 червня 2006 року і Умови та правила надання банківських послуг, оскільки судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 вказану заяву не підписував.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.3 ч.1 ст.307, п.п. 3, 4 ч.1 ст.309, ст. 313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 26 вересня 2014 року змінити.

Виключити із першого абзацу резолютивної частини рішення слова "за необґрунтованістю".

В іншій частині це ж рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: