Справа № 138/1795/15-ц
Провадження №:2/138/573/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2015 року м. Могилів - Подільський

Могилів - Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Цибульського О.Є.,

за участю секретаря Спічко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Могилеві-Подільському Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1. В даному будинку були зареєстровані, як члени її сім'ї: донька позивача ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_2. У 2007 році шлюб між донькою позивача та відповідачем було розірвано. З 2010 року донька позивача та відповідач проживають окремо.

Враховуючи той факт, що відповідач не проживає в будинку позивача тривалий час, починаючи з 2010 року та те, що жодних інших домовленостей між сторонами по справі не було, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй будинком.

В судове засідання сторони по справі не з'явились.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

30 січня 2007 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3. було розірвано. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 від 29 січня 2013 року (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом №1-11 від 11.01.2011 та витягом про реєстрацію прав №28654773 від 12.01.2011 (а.с.6,7).

Відповідно до довідки квартального комітету м. Могилів-Подільський Вінницької області №350 від 29.05.2015, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, але фактично не проживає з 2010 року (а.с.13).

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Статтею 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей.

Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Доказів, які б спростовували факт відсутності відповідача за адресою місця реєстрації понад 1 рік, в матеріалах справи не має.

Враховуючи викладене суд, вирішуючи спір за наявними у справі доказами, приходить до переконання, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

При вирішенні даного спору суд також зважає на те, що відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідним уповноваженим органом з реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Зважаючи на зміст положень вказаних вище норм права, а також встановлені обставини, зокрема те, що відповідач не проживає в будинку належній позивачу більше одного року, та те, що він не є співвласником даного майна, суд вважає законними вимоги позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 150 ЖК України, ст.ст. 319, 391, ч.2 ст.405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 197, 209, 212-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: