У х в а л а

іменем україни

13 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кафідової О.В.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Фаловської І.М., Юровської Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про виселення та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 16 листопада 2007 року між ним та ОСОБА_3 укладено кредитний договір. В зв'язку з порушенням кредитних зобов'язань рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013 року звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, у рахунок погашення заборгованості у розмірі 336 544,78 грн. шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з можливістю здійснення банком всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. В спірній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Їм було направлено вимогу про виселення з квартири, однак в місячний строк квартиру не звільнили. Враховуючи зазначене, просили позов задовольнити.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 липня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Виселено ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та просить залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга заявника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідачі отримали від позивача вимогу про добровільне звільнення приміщення.

Установлено, що 16 листопада 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір.

В зв'язку з порушенням кредитних зобов'язань рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 у рахунок погашення заборгованості в розмірі 336 544,78 грн. шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

В спірній квартирі зареєстрована ОСОБА_5 та її неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено довідкою Ф-3 ЖЕКа № 305 від 03 лютого 2013 року (а.с. 7).

Судами встановлено, що банк направив на ім'я ОСОБА_5 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4 вимоги про намір звернути стягнення від 11 січня 2014 року.

Відповідно до статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

Примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд вірно взяв до уваги повідомлення про вручення поштових відправлень, що підтверджують факт отримання відповідачами вимог позивача про добровільне звільнення спірної квартири 15 січня 2014 року. Таким чином, апеляційний суд дійшов вірного висновку про виконання позивачем вимог Закону України «Про іпотеку» щодо направлення вимог про добровільне звільнення приміщення та про наявність правових підстав для виселення відповідачів.

Частиною 1 ст. 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції досліджено обставини справи повно, зібраним доказам дана оцінка.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни або скасування не встановлено.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Кафідова

Судді: В.С. Висоцька

М.К. Гримич

І.М. Фаловська

Г.В. Юровська