Провадження №2/761/1163/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 лютого 2015 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Макаренко І.О.,

при секретарі Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Корреспондент», товариства з обмеженою відповідальністю «В Контакте» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати ОСОБА_5 спростувати недостовірну інформацію та інформацію, що порочить честь, гість та псує ділову репутацію ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 шляхом зазначення в мережі Інтернет на сторінках: ІНФОРМАЦІЯ_1; ІНФОРМАЦІЯ_2; ІНФОРМАЦІЯ_3, що вказана відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 інформація у статті «ІНФОРМАЦІЯ_4» не відповідає дійсності, стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду на користь ОСОБА_1 у розмірі 10000,00 грн., на користь ОСОБА_2 у розмірі 10000,00 грн., на користь ОСОБА_3 у розмірі 10000,00 грн., на користь ОСОБА_4 у розмірі 10000,00 грн. та судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_5 розмістив в мережі Інтернет на сторінках: ІНФОРМАЦІЯ_1; ІНФОРМАЦІЯ_2; ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію наступного змісту: «Пока на востоке Украины идёт война, в Киеве, под прикрытием этого, частный предприниматель ОСОБА_4 з группой «друзей», решает свои материальные вопросы, открыто и нагло подделывая документы, лжесвидетельствуя в милиции и в судах…

«Думаешь поможет тебе твоя духовность? - сказал он мне как-то, - ты не в Европе, Украина - это Азия … Здесь всё решают деньги. Так что думаю ты мудро оценишь ситуацию, перепишешь на меня комнаты - и будешь дальше себе заниматься своей духовностью …».

Но последней точкой в наших «дружеских» отношениях стало письмо с угрозами, после которого мой страх взорвался на части, я разорвал доверенность - и тут началась жалкая месть … подделки документов, вызовы милиции, ложные заявления, странный визиты участкового… и даже звонки из ЖЕКа и Киевгаза …

Как оказалось, пока я находился в духовном поиске, писал книги о развитии, работал в сельских школах за 100 км. от Киева, давая детям новые возможности - а в это время мой бывший доверенный, предприниматель без образования ОСОБА_4 5 лет собирал на меня «компромат» для шантажа налоговой из-за аренды комнат, которые сам и сдавал …

Хорошо продумав, как меня развести, вместе со своим сообщником ОСОБА_1, работающим в каком-то суде и использующим судебную систему в корыстных целях, провернули стандартную схему квартирной аферы «от друзей», как я понял только эти летом, когда начались реальные угрозы…

Шантаж штрафами, налоговой, ответственностью за перепланировку квартиры, которую сам он и сделал, пока я был в другом городе, и даже угрозы тюрьмой…

«Эх, надо же было связаться с таким … «другом» … Желание помочь не всегда является добром. Зато всегда есть желающие всегда воспользоваться нашей добротой…

Но я ещё верю в эту страну, верю, что война здесь случайно и незаслуженно, а зло - где-то там, за границей… но … что я слышу снова и снова???

«Ну потеряешь ты квартиру, и что? Никто не будет бесплатно заниматься таким мелким делом … у нас тут миллионы вертятся, грабежи, убийства, война…».

«Кому сейчас нужна твоя Культура, Духовность? Если б ты всю жизнь не знания, а деньги собирал …»

«Пока не закроют дело, которое на тебя сфабриковали и проплачивают - лучше не пиши на них в милицию, твоё заявление пойдет протии тебя же, прямо к их купленному следователю…»

А время идет … Первое заседание их суда уже было…

Как он мог меня так подставить? Говорил жить негде, не знал я тогда, что у «друга» этого и дом в Киеве, и две квартиры… а может и больше??? От куда? Кто знает, кого он ещё разводил все эти годы, нечесть… Больше пяти лет я жил под манипуляцией быдла, а понял это только тогда, когда выбросил его из своего дома, ведь нечесть не знает предела наглости и жадности, не чувствует, когда переходит черту…»

Приняв моё многолетнее сострадание за слабость, ОСОБА_4 окончательно обнаглел, стал вести себя как хозяин в моём доме, престал здороваться, а когда случилась авария главного водопроводного крана - он спокойно продолжал ремонт своей дачи совсем забыв обязанности доверенного по квартире. Несколько раз были залиты соседи снизу, но чинить кран никто не собирался (чему есть свидетели)… Собранных за аренду комнат денег я уже не видел, все они шли на ремонт дачи ОСОБА_4, так как он, бедняжка, снова жаловался, что ему негде жить…

Прямо как тогда, 5 лет назад, когда мой сосед получил квартиру, а из комнаты выписываться не спешил - так и стояла она пол-года пустая… И когда «друг» ОСОБА_4 узнал об этом, он попросил меня пустить его пожить, ссылаясь на очень сложные условия в семье. Мама, отец - алкоголик, квартира маленькая, еще и брат…

Ну и впустил я его, помог… дал ключ от своего дома… Но жить он там не стал, сказал, что сдавать будет, а себе с девушкой снимет на Троещене… и так он начал его сдавать, а потом и вовсе захотел приватизировать, естественно, с моей помощью. Попросил меня помочь, ведь без меня - никак … И уже тогда, намекая на штрафы за незаконную сдачу комнат, сказал, что так как предприниматель, сам всё уладит, будет платить налоги, только надо написать на него доверенность…

Постепенно, уговорами, логикой, войдя в доверие убедил меня, что зачем мне тратить на все это время, ведь я небыл предпринимателем и никогда не вникал в юридические тонкости. Лучше бы я просто занимался своим поиском и развитием - это намного важнее! Здесь я не мог не согласиться, тогда я ему ещё верил, не знал, что интересует его далеко не духовность, а лишь способы влияния на людей из ЛНП, ДЭИР и т.д. и кроме власти, денег и контроля его мало что волнует…

Вобщем не знаю как, он убедил он меня расписаться меня со своей любовницей, ОСОБА_2, ведь ей негде было жить, а без киевской регистрации трудно найти нормальную работу. Но как оказалось позже, у её родителей в Путивле - целый дом - и её маленькая дочка, которой некогда заниматься гулящей маме…

И потом всё началось… ОСОБА_4 сказал, что сам всё уладит, организует, а мне беспокоиться не о чем, «все так делают». Как я мог знать тогда, что это одна из стандартных схем вымогательства? Это я узнал только после угроз, выйдя из постоянного влияния иллюзии «дружбы» … Много чего я узнал за это лето войны, которое оказалось для меня слишком познавательным в юридическом плане… Смешны мне были его подделки документов и заведённое на меня для вымогательства уголовное дело на основе наглой лжи… Это не первые его лжесвидетельства в милиции, было и раньше - даже меня втянуть пытался со своей подружкой ОСОБА_3, что б опорочить сына скандальной соседки, за пару месяцев до моего разрыва отношений с этим быдлом. Уже после того случая я понял, с кем связался… Та же самая ОСОБА_3 повторно пошла на ложь в милиции, когда задним числом ОСОБА_4 «сдал ей в аренду» мою квартиру и они вместе с ОСОБА_1 (который вполне в курсе всех событий) завели на меня уголовное дело, что бы я «испугался» и всё им отдал…

Но когда сообщница ОСОБА_4 вместе с его другом ОСОБА_1 решили, используя знакомства в суде, забрать у меня две комнаты - стало уже не смешно…", яка була поширена до відома більш, ніж 2800 осіб, внаслідок чого у цих осіб виникло негативне враження щодо професійних якостей ОСОБА_1, як юриста, чим завдано шкоди його діловій репутації; щодо особистих якостей ОСОБА_2, як людини та матері дитини, чим принижено її честь та гідність; щодо особистих якостей ОСОБА_3 як людини, чим принижено її честь та гідність; щодо особистих якостей ОСОБА_4 як людини, чим принижено його честь та гідність.

Позивачі в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позовні вимоги є необґрунтованими, позивачами не доведено чи була публікація розміщена ОСОБА_5, не надано доказів того, що автором публікації був саме ОСОБА_5

Відповідачі товариство з обмеженою відповідальністю «Корреспондент» та товариство з обмеженою відповідальністю «В Контакте» в судове засідання не з'явились, про час, місце та дату слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_7, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_5 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 було розміщено статтю під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_4» (а.с. 23-25).

ІНФОРМАЦІЯ_6 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 було розміщено статтю під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_4» (а.с. 26-29).

ІНФОРМАЦІЯ_7 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 було розміщено статтю під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_4» (а.с. 30-33).

Відповідно до ст. 200 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про інформацію», інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Частинами 1 і 2 статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; кожен має право вільно збирати зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу і дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав Людини у Справі Лінгенса проти Австрії (12/1984/84/131), Страсбург, 08 липня 1986 року, зазначено, що свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 Конвенції, свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе. На думку Європейського Суду з прав Людини, слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.11 Закону «Про інформацію», інформацією про фізичну особу є відомості чи сукупність відомостей про таку особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Конституційний Суд України в абзаці першому пункту 1 резолютивної частини Рішення від 30 жовтня 1997 року № 5-зп відніс до конфіденційної інформації про фізичну особу, крім вказаної, ще й відомості про її майновий стан та інші персональні дані. Конституційний Суд України вважає, що перелік даних про особу, які визнаються як конфіденційна інформація, не є вичерпним.

Відповідно до абзацу 5 пункту 3.3. Рішення Конституційного суду України у справі щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України від 20 січня 2012 року, Конституційний Суд України, даючи офіційне тлумачення частин першої, другої статті 32 Конституції України, вважає, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім'ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов'язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачами не надано суду належних доказів про те, що автором публікації є ОСОБА_5

Згідно ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року роз'яснено, що відповідно до статей 94, 277 ЦК фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При цьому суди повинні враховувати такі відмінності: а) при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною; б) спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила, а відповідь дає особа, стосовно якої поширено інформацію.

Отже, позивачі мають право на відповідь, тобто на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про інформацію», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року та враховуючи рішення Європейського Суду з прав Людини у Справі Лінгенса проти Австрії (12/1984/84/131), Страсбург, 08 липня 1986 року, ст. ст. 3, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Корреспондент», товариства з обмеженою відповідальністю «В Контакте» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення, а в разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: