Справа № 382/2526/14-ц Головуючий у І інстанції Литвин Л.І.
Провадження № 22-ц/780/715/15 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є.М.
Категорія 45 28.01.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

28 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Мережко М.В., Данілова О.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 08 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особою такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою, в котрій просила переглянути рішення Яготинського районного суду Київської області від 03 серпня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні представник заявника уточнив заяву та просив переглянути рішення на підставі п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України. Мотивуючи підстави перегляду заяви, представник зазначив наступне.

Яготинським районним судом 03 серпня 2012 року було ухвалено заочне рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Під час розгляду даної справи ОСОБА_3 не було і не могло бути відомо тих істотних для справи обставин, що його колишня дружина незаконно приватизувала будинок АДРЕСА_1 лише на себе, утаївши під час приватизації, що він був членом її сім'ї та постійно проживав у будинку разом із нею, був зареєстрований за вказаною адресою. Про зазначені обставини ОСОБА_3 дізнався лише у 2012 році з рішення суду. З цього приводу він звернувся до суду з позовом про визнання недійсним розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на будинок та про визнання права власності на ? частину спірного будинку.

Рішенням Яготинського районного суду від 2 жовтня 2013 року, рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 5 листопада 2013 року було скасовано розпорядження органу приватизації, визнано недійсним свідоцтво про право власності, а в задоволенні решти позовних вимог було відмовлено, оскільки єдиною правовою підставою для набуття ОСОБА_3 права власності є Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду». Реалізувати своє право на приватизацію житла на даний час він не може, так як рішенням Яготинського районного суду від 3 серпня 2012 року останній був визнаний таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Вважаючи себе співвласником будинку під час розгляду вказаної справи, він вважав, що не може бути позбавлений права користування будинком. Позивачка не мала законних підстав для звернення до суду з таким позовом тому, що на праві власності за законом їй належала лише ? частина будинку.

ОСОБА_2 в судовому засіданні просила не скасовувати рішення Яготинського районного суду від 3 серпня 2012 року, оскільки вважає, що вона є єдиним законним власником будинку, ОСОБА_3 в будинку не проживає, вивіз звідти все майно.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 08 грудня 2014 року рішення Яготинського районного суду Київської області від 03 серпня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням скасовано.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням відмовлено.

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви заявника.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги вважає, що вона частково обґрунтована та підлягає частковому задоволенню.

Так, суд обґрунтовував свої висновки наступними вимогами чинного законодавства та доказами, наданими сторонами.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 02 жовтня 2013 року визнано частково недійсним розпорядження органу приватизації ТОВ "Агрофірми "Дружба" № 48 від 02.08.2000 року про приватизацію житлового будинку по вулиці Поліська, 3 в селі Добраничівка Яготинського району Київської області видане на ім'я ОСОБА_2, визнано частково недійсним свідоцтво про право власності від 15.09.2000 року, видане на ім'я ОСОБА_2, зареєстроване в книзі № 18 за реєстровим номером 23 від 27.10.2000 року. Визнано за ОСОБА_3 право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1. Рішенням Апеляційного суду Київської області рішення Яготинського районного суду від 02.10.2013 року в частині визнання за ним права власності на частину будинку було скасоване, в іншій частині залишено без змін. Під час розгляду вказаної справи судом було встановлено, що ОСОБА_3 на час приватизації мав постійне місце проживання у будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_2, приватизувавши житло одноособово, порушила права свого чоловіка ОСОБА_3, передбачені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Підставою для визнання недійсними правовстановлюючих документів послугували ті обставини, що орган приватизації, в порушення вимог закону, передав будинок у власність ОСОБА_2 без згоди іншого подружжя, який постійно проживав на той час у спірному будинку. ОСОБА_2 приховала, що право на приватизацію будинку мав також її чоловік ОСОБА_3 Останній про порушення свого права дізнався у 2012 році, після вирішення справи за позовом ОСОБА_2 до нього про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

В силу ст. 61 ЦПК України вказані обставини не підлягають доведенню. В задоволенні вимог про визнання права власності за ОСОБА_3 судом було відмовлено, оскільки єдиною правовою підставою для набуття ним права власності є Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду». На даний час ОСОБА_3 не має можливості скористатись правом на приватизацію, так як рішенням Яготинського районного суду від 3 серпня 2012 року він визнаний таким, що втратив право на користування спірним будинком. Саме на підставі вищезазначених правовстановлюючих документів, які були в подальшому частково скасовані, ОСОБА_2 звернулася у 2012 році до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, хоча набула права власності на весь будинок незаконно.

В силу ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливає місце проживання власника та місце знаходження його майна. Позивач вважав себе співвласником спірного будинку, а тому був впевнений, що його неможливо позбавити права користування будинком, в зв'язку з чим він також вважав за можливе залишати цей будинок і тимчасово проживати у іншому місці. ОСОБА_2, скористувавшись необізнаністю свого колишнього чоловіка, звернулась до суду, як власниця всього будинку, з позовом про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 107 ЖК України, оскільки він, будучи членом сім'ї власника вибув на інше місце проживання і припинив внаслідок цього сімейні стосунки із нею. За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для скасування рішення Яготинського районного суду від 03 серпня 2012 року, для перегляду справи за нововиявленими обставинами та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому, суд вважає, що обставини зазначені ОСОБА_3 є істотними для справи, вони існували на момент ухвалення рішення судом, не були та не могли бути відомі ОСОБА_3 на час розгляду справи. Встановлення цих обставин під час розгляду справи було б безумовною підставою для відмови у задоволенні позову, так як ОСОБА_2 не мала законного права ставить вимоги про визнання ОСОБА_3 особою, яка втратила право на користування будинком, який не був поділений в натурі, не будучи законною власницею всього будинку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які відповідають вимогам чинного законодавства та наданим сторонами доказам. Разом з тим, судом першої інстанції було порушено норми процесуального законодавства, а саме: вимогами п. 5 ст. 21 ЦПК України.

Так, згідно з п. 5 ст. 21 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цій справі.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що обидва рішення були ухвалені тим самим складом суду, таким чином, з порушенням вимог вказаного законодавства (неповноважним складом суду).

У зв'язку з встановленими обставинами, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Натомість, суд першої інстанції обґрунтовано визначив підстави заяви заявника та постановив рішення на підставі вимог матеріального права, заява заявника повинна бути задоволено.

Апеляційна скарга, в зазначеній вище частині, обґрунтована та підлягає частковому задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 08 грудня 2014 року та рішення Яготинського районного суду Київської області від 03 серпня 2012 року за нововиявленими обставинами скасувати та ухвалити по справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особою такою, що втратила право на користування жилим приміщенням відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: