РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м.Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої-судді: Мазурок О.В.
секретаря: Самчук Т.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом Заступника прокурора міста Хмельницького в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «Подільський камінь» про поновлення на роботі, -
24 жовтня 2014 року, в порядку ст.45 Цивільного процесуального кодексу України, заступник прокурора міста Хмельницького звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 про поновлення на роботі в ТОВ «Подільський камінь», оскільки останній був призваний на військову службу до Деражнянського районного комісаріату, та звільнений у зв`язку з цим з посади технолога-виконавця 18.03.2014 року за п.3.ст.36 Кодексу законів про працю України. ОСОБА_1 продовжує перебувати на військовій службі у Деражнянському військовому комісаріаті. Звільнення ОСОБА_1 з основного місця роботи порушує його права на соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей, гарантованих Конституцією України. А тому він просить поновити ОСОБА_1 на посаді технолога-виконавця ТОВ «Подільський камінь» з 18.03.2014 року із збереженням місця роботи та середнього заробітку; скасувати наказ про припинення трудового договору від 18.03.2014 року за п.3. ст.36 КЗпП, визнати вказаний наказ незаконним..
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.
ОСОБА_1 направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав вказавши, що на даний час відсутній спір, оскільки позивач до товариства будь-яких звернень не подавав, на даний час за ОСОБА_1 зберігається робоче місце на товаристві, після демобілізації свого колишнього працівника і виявлення ним бажання повернутися на колишнього роботу товариством буде забезпечена йому реалізація такого права. Крім того ОСОБА_2 пропущено строк звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки поважність пропуску строку він вказав.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 18.03.2014 року ОСОБА_1 направив до директора ТОВ «Подільський камінь» заяву про звільнення його з роботи з
18 березня у зв`язку з призовом на військову службу згідно ст. 36 п. 3 КЗпПУ, ст. 21 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
18.03.2014 року ОСОБА_1 звільнений з роботи з посади технолога-виконавця ТОВ «Подільський камінь» на підставі наказу №1-к, згідно ст. 36 п.3 КЗпПУ; ст. 21 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та заяви ОСОБА_1 . З вказаним наказом ОСОБА_2 ознайомився 18.03.2014 року.
Відповідно до пункту 3 статті 36 Кодексу законів про працю України (яка була чинна на 18.03.2014 року) трудовий договір підлягає розірванню у разі призову або вступу працівника на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу.
20.05.2014 року було внесено зміни в п. 3 ст. 36 КЗпПУ та вказана стаття була викладена в наступній редакції призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім призову працівника на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року;
Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за військовослужбовцями строкової служби, які до призову працювали на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності і господарювання, зберігається при звільненні з військової служби право на працевлаштування їх в тримісячний строк на те ж підприємство, в установу чи організацію або їх правонаступники на посаду, не нижчу за ту, яку вони займали до призову на військову службу. Вони користуються за інших рівних умов переважним правом на залишення на роботі при скороченні чисельності або штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці протягом двох років з дня звільнення з військової служби.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення проведення мобілізації" (вступив в дію з 01.04.2014) внесені зміни до Законів України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Відповідно до статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" окремим видом служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим законом та іншими нормативно-правовими актами.
Початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на строкову військову службу, громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період або день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу у зв`язку з мобілізацією та звільнення з військової служби у зв`язку з демобілізацією проводяться в порядку, визначеному Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (стаття 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").
За громадянами України, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування та форм власності.
Таким чином, починаючи з 01.04.2014 громадяни, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, не підлягають звільненню, вони увільняються від роботи (звільняються від виконання посадових обов`язків) відповідно до статті 119 КЗпП України. При цьому за ними зберігається середній заробіток на період до одного року (починаючи з дати початку проходження військової служби).
Відповідно до прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення проведення мобілізації", який набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, застосування його вимог до працівників, звільнених з дня оголошення мобілізації до 01.04.2014, не передбачено.
Крім того згідно статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодекс, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Також суд враховує, що відповідно до вимог ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня , коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дні вручення копії наказу про звільнення або з видачі трудової книжки.
Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи місцькрайонний суд може поновити ці строки.
До суду не надано доказу поважність причин пропуску звернення до суду з вказаним позовом та доказу тому, що між сторонами існує спір..
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 36, 119, 233, 234 КЗпП України, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення проведення мобілізації", Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України суд, -
В задоволенні позову заступника прокурора міста Хмельницького в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «Подільський камінь» про визнання незаконним наказу №1-к від 18.03.2014 року про припинення трудового договору та його скасування, поновлення на роботі із збереженням місця роботи та середнього заробітку відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: