04.03.2015 Справа № 756/918/15-ц
Справа пр. №2/756/1811/15
ун. №756/918/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Андрейчука Т.В.
при секретарі - Ліщенко Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У січні 2015 року позивач публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк" (далі - ПАТ "Акцент-Банк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16 червня 2011 року між ПАТ "Акцент-Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №A3K6CC9GAI0112, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит для споживчих потреб у сумі 5800,00 грн на строк 36 місяців з 16 червня 2011 року до 15 червня 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 0,01% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту - 116,00 грн. Сторони визначили, що договір складається зі заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("розстрочка") та тарифів.
П. 3.2.2., п. 3.2.3., п. 3.2.4. умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("розстрочка") (стандарт) передбачено обов'язок позичальника повернути кредит, сплати проценти за користування ним та щомісячну винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі та в порядку, визначеному договором.
Проте за час дії договору позичальник не дотримувалася умов кредитного договору, не сплачувала кредит, проценти за користування ним та винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі та порядку, визначеному договором.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.
За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи вбачається, між ПАТ "Акцент-Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір від 16 червня 2011 року №A3K6CC9GAI0112, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит для споживчих потреб у сумі 5800,00 грн на строк 36 місяців з 16 червня 2011 року до 15 червня 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 0,01% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту - 116,00 грн. Сторони визначили, що договір складається зі заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("розстрочка") та тарифів (а. с. 6, 7-13).
Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ "Акцент-Банк" відповідачеві ОСОБА_1, які вона використала для споживчих потреб у повному обсязі.
Відповідно до п. 3.2.2., п. 3.2.3., п. 3.2.4. умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("розстрочка") (стандарт) позичальник зобов'язався повернути кредит, сплати проценти за користування ним та щомісячну винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі та в порядку, визначеному договором.
Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Однак ОСОБА_1 систематично не виконувала взяті на себе за договором про надання банківських послуг від 16 червня 2011 року №A3K6CC9GAI0112 зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустила заборгованість зі сплати кредиту, процентів за користування ним та винагороди за надання фінансового інструменту.
За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Повністю повернути кредитні кошти позичальник зобов'язався у термін до 15 червня 2014 року, проте вказане зобов'язання ОСОБА_1 не виконала.
За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу зазначеної статті, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій: невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання.
Отже, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.
Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Згідно з п. 5.3. умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("розстрочка") (стандарт) у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, він повинен сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн + 5% від суми заборгованості.
Пеня ж, в свою чергу, відповідно до п. 5.1. умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("розстрочка") (стандарт) сплачується позичальником у разі несвоєчасного погашення ним заборгованості за кредитом у розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості за кредитом, але не менше 1,00 грн за кожний день прострочення.
Пеня за прострочення позичальником термінів виконання своїх зобов'язань за договором складає 8994,89 грн, штраф за неналежне виконання зобов'язань за договором - 1285,66 грн (500,00 грн (фіксована частина) + 785,66 грн (процентна складова) = 1285,66 грн).
За положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
У своєму правовому висновку Верховний Суд України вказує, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (постанова Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року №6-100цс14).
Розмір пені за прострочення позичальником термінів виконання своїх зобов'язань за договором значно перевищує заборгованість за кредитом. Таким чином, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню за кредитним договором від 16 червня 2011 року №A3K6CC9GAI0112 до суми заборгованості за кредитом, тобто до 5156,44 грн.
За приписами ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ПАТ "Акцент-Банк" судовий збір у сумі 243,60 грн.
З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" заборгованість за кредитним договором від 16 червня 2011 року №A3K6CC9GAI0112, що складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 5156 (п'ять тисяч сто п'ятдесят шість) гривень 44 (сорок чотири) копійки, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 6 (шість) гривень 03 (три) копійки, заборгованості зі сплати щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у сумі 1555 (тисяча п'ятсот п'ятдесят п'ять) гривень 91 (дев'яносто п'ять) копійок, пені за прострочення позичальником термінів виконання своїх зобов'язань за договором у сумі 5156 (п'ять тисяч сто п'ятдесят шість) гривень 44 (сорок чотири) копійки, штрафу за неналежне виконання зобов'язань за договором у сумі 1285 (тисяча двісті вісімдесят п'ять) гривень 66 (шістдесят шість) копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Андрейчук