АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4535/15 Справа № 201/2319/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Брага А. В. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року

26 травня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Лисичної Н.М., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про стягнення витрат, пов'язаних з розглядом судової справи та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2015 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (а.с.65-69).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог (а.с.57-62).

Як на підстави апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.65-69).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.03.2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було призначено судову почеркознавчу експертизу по цивільній справі №201/841/14-ц (а.с.9).

16.06.2014 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі №201/841/14-ц позов ОСОБА_2 до ПАТ КБ "ПриватБанк", третя особа - ТОВ "Домотехніка" про визнання кредитного договору недійсним було задоволено повністю, в порядку розподілу судових витрат стягнуто з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_2 суму у розмірі - 243,60 гривень (а.с.8).

23.07.2014 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" було відхилено, а рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2014 року було залишено без змін.

07.08.2014 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про розподіл судових витрат та просила постановити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судової експертизи та витрати пов'язані з явкою до суду в загальному розмірі 6424,82 грн.

18.09.2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі №201/841/14-ц у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат, понесених нею під час судового розгляду справи було відмовлено (а.с.10).

28.12.2014 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області було скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2014 року та справу повернуто до суду першої інстанції.

21.04.2015 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суду, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ "ПриватБанк", третя особа - ТОВ "Домотехніка" про визнання кредитного договору недійсним (а.с.11).

За час судового розгляду Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська цивільної справи №201/841/14-ц, ОСОБА_2 були понесені витрати на оплату почеркознавчої експертизи (3182,00 грн. - оплата почеркознавчої експертизи, квитанція №759.146.1 від 09.04.2014 року; 31,82 грн. - комісія банку при оплаті почеркознавчої експертизи, квитанція №759.146.2 від 09.04.2014 року) та витрати пов'язані із явкою позивача до суду (3131,00 грн. - оплата авіаквитків на рейс Київ-Дніпропетровськ, 17.04.2014 року явка до суду для відібрання зразків підпису позивача для їх дослідження, квитанція №759.194.1 від 11.04.2014 року; 80,00 грн. - оплата паркування автомобіля в аеропорту Бориспіль 17.04.2014 року, в день вильоту до м. Дніпропетровськ, чек №640 від 17.04.2014 року (а.с.14-15).

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст. 1167 ЦПК України, ст.ст. 79, 88, 220 ЦПК України, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року №14 суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог.

Отже, у разі не вирішення питання про судові витрати суд, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення з урахуванням п.20 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року №14.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, 18.09.2014 року ухвалою Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська було застосовано норми цивільного законодавства та відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розподіл судових витрат, оскільки, на виконання вимог ст. 88 ЦПК України, судом при прийнятті рішення по цивільній справі №201/541/14-ц вже було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами, що складалися з судового збору, сплаченого позивачем та підтвердженого оригіналом квитанції. Вимоги щодо стягнення інших судових витрат, окрім сплаченого судового збору, позивачем при розгляді справи не заявлялись та не надавались жодні докази на їх підтвердження, а отже, докази надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог не були предметом дослідження при винесенні рішення по обумовленій вище цивільній справі №201/841/14-ц.

Крім того, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.07.2014 року по цивільній справі №6-16550св14 визначено, що витрати, понесені особою у зв'язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді конкретної справи, процесуальним законом віднесено до судових витрат, які відшкодовуються в порядку, передбаченому процесуальним законом і не можуть бути стягнуті за окремою позовною заявою.

Отже, законодавством чітко визначений певний порядок стягнення судових витрат, зокрема тих, що були предметом розгляду по справі, проте не вирішувалися судом - шляхом винесення додаткового рішення в рамках відповідної цивільної справи.

На підставі наведеного вбачається, що судові витрати відшкодовуються в порядку, передбаченому процесуальним законом і не можуть бути стягнуті за окремою позовною заявою.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: