Справа № 729/1463/14 Провадження № 22-ц/795/415/2015 Головуючий у I інстанції -Булига Н. О. Доповідач - Шитченко Н. В.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В,

при секретарі - Поклад Д.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бобровицького районного суду від 09 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Бобровицького районного суду від 09 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат та допущено до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповноту з'ясування обставин справи, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів не в повній мірі дотримані вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України щодо встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення спору.

Апелянт зазначає, що суд необґрунтовано не взяв до уваги стан здоров'я її дитини, яка має тяжке захворювання, потребує постійного лікування та догляду.

Вказує, що постановляючи рішення, суд не вмотивував та не обґрунтував підстави зменшення визначеного нею у позовній заяві розміру аліментів - 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції врахував стан здоров'я дитини, що має захворювання «дисплазія кульшових суглобів», та наявність на утриманні відповідача ще однієї малолітньої дитини.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні соцзахисту населення Бобровицької РДА та їй призначено допомогу при народженні дитини з 01 червня 2013 року по 01 червня 2017 року в розмірі 1012,5 грн. (а.с. 7).

Згідно ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 182 СК України та роз'яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи зі змісту наведених норм, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи в сукупності, дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача аліментів на утримання дитини у частці від його доходу.

Не беруться до уваги доводи апелянта про те, що судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів не враховано стан здоров'я дитини, оскільки в мотивах судового рішення вказано про наявність у дитини хвороби, що посвідчена висновком консультативної довідки ДУ «Інституту травматології та ортопедії НАМН України». Додані ОСОБА_2 до апеляційної скарги медичні довідки про стан дочки, датовані листопадом 2011 - березнем 2014 року, лише підтверджують констатований судом стан здоров'я малолітньої ОСОБА_3, але не свідчать про погіршення цього стану. Крім цього, довідки, на які посилається апелянт, до суду першої інстанції не подавались і предметом дослідження при вирішенні спору не були, а в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не наводить поважності причин, через які ці докази не були надані до суду першої інстанції. Отже, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в межах тих вимог і на підставі тих доказів, що заявлялись позивачем в суді першої інстанції. При цьому, апеляційний суд зважає на те, що інвалідність дочці сторін по справі не встановлювалась.

В ході розгляду справи встановлено також, що відповідач в даний час перебуває в іншому шлюбі і є батьком ще однієї малолітньої дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 26), яку зобов'язаний утримувати. Доводи апелянта про те, що відповідачем не надано доказів утримання малолітнього сина не беруться до уваги, оскільки обов'язок утримання дитини, батьком якої особа являється, встановлений законом. Позивач на підтвердження своїх доводів про те, що ОСОБА_1 свого сина не утримує, належних доказів не надала, а отже апеляційний суд вважає ці твердження позивача припущеннями, на яких не може ґрунтуватись судове рішення.

Саме ту обставину, що відповідач утримує ще одну малолітню дитину, батьком якої являється, судом першої інстанції обґрунтовано враховано як підставу для зменшення визначеного позивачем розміру аліментів, які повинні стягуватися з ОСОБА_1 на утримання дитини, отже доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу колегії суддів.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи в сукупності, дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення в повному обсязі позовних вимог.

Перевіряючи оскаржуване рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційним судом не встановлено таких порушень матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бобровицького районного суду від 09 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: