Провадження № 2/369/312/15
05 лютого 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Волчка А.Я.,
за участю секретаря Ткачук Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -
У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Відповідач добровільно відмовилась від перенесення паркану з частини земельної ділянки Позивача, тому остання була змушена звернутись до органів місцевого самоврядування для вирішення спірного питання щодо користування земельною ділянкою.
08 жовтня 2014 року земельно-узгоджувальною комісією Гореницької сільської ради Київської області складено протокол від 08.10.2014 року в якому зазначено, що Відповідач порушила межі земельної ділянки Позивача та рекомендовано ОСОБА_2 встановити межі своєї ділянки згідно її державного акта, а у разі не усунення перешкод рекомендували ОСОБА_1 звернутись до суду для вирішення цього питання.
09 жовтня 2014 року Гореницькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області на 38 сесії 6-го скликання винесено рішення про затвердження протоколу земельно-узгоджувальної комісії Гореницької сільської ради від 08.09.2014 року по заяві ОСОБА_1.
Позивач добровільно від користування зазначеною частиною своєї земельної ділянки не відмовлялась, органами місцевого самоврядування та судом рішення про позбавлення її права власності на цю частину земельної ділянки не виносилось.
В судовому засіданні представник Позивача підтримав заявлені позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішенням не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч.1. ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника Позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи.
Суд, вислухавши думку представник Позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав.
Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.
Відповідач добровільно відмовилась від перенесення паркану з частини земельної ділянки Позивача, тому остання була змушена звернутись до органів місцевого самоврядування для вирішення спірного питання щодо користування земельною ділянкою.
За змістом ч.1 та 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.3 ст.152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом способів.
Відповідно до вимог ч.1 ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.
За змістом ч.1 ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.
Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 08 жовтня 2014 року земельно-узгоджувальною комісією Гореницької сільської ради Київської області складено протокол від 08.10.2014 року в якому зазначено, що Відповідач порушила межі земельної ділянки Позивача та рекомендовано ОСОБА_2 встановити межі своєї ділянки згідно її державного акта, а у разі не усунення перешкод рекомендували ОСОБА_1 звернутись до суду для вирішення цього питання.
09 жовтня 2014 року Гореницькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області на 38 сесії 6-го скликання винесено рішення про затвердження протоколу земельно-узгоджувальної комісії Гореницької сільської ради від 08.09.2014 року по заяві ОСОБА_1.
Позивач добровільно від користування зазначеною частиною своєї земельної ділянки не відмовлялась, органами місцевого самоврядування та судом рішення про позбавлення її права власності на цю частину земельної ділянки не виносилось.
Таким чином, суд приходить до висновку, що права ОСОБА_1 як власника майна та землекористувача порушені внаслідок побудови зазначеного паркану між земельними ділянками Позивача та Відповідача, що перешкоджає ОСОБА_1 користуватися належною їй земельною ділянкою, а відтак зазначене право підлягає захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні нею права користування власною земельною ділянкою шляхом знесення побудованого бетонного паркану.
На підставі ст. ст. 15, 16, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 106, 107, 152 Земельного кодексу України та керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 15, 60, 61, 209, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: А. Я. Волчко