АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/613/15 Справа № 183/3250/14 Головуючий у 1 й інстанції - Березюк В. В. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

24 лютого 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Повєткіна В.В.

при секретарі - Левцунову І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми «Дружба», Багатської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області про визнання права власності на пай

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2014 року позивач звернувся до суду у вище вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельний пай розміром 6,53 га умовних кадастрових гектарів, вартістю 156 153,00 грн. із земель резервного фонду Багатської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. а.с. 2-4, 22-24).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено в повному обсязі (а.с.60-63)

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.67-69).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 04.09.1990 року прийнятий в члени колгоспу «Дружба» Новомосковского району Дніпропетровської області, звідки звільнений 10.02.1995 року (а.с.6, 16). 18 лютого 1994 року колгоспом «Дружба» було отримано Державний акт на право колективної власності на землю (а.с.7-8). Право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Однак, в списках членів колгоспу «Дружба», доданих до Державного акту на право колективної власності на землю під № 390 зазначений «ОСОБА_3» (а.с.13). Згідно Довідок, виданих ТОВ АФ «Дружба», при складанні списків членів колгоспу «Дружба», які мають право на земельний пай, ім'я позивача помилково було записане як «ОСОБА_3», замість «ОСОБА_2» (а.с.14-16). Відповідно до паспорта громадянина України ім'я позивача «ОСОБА_2».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги суд 1 інстанції виходив із того, що вищевказані списки, які затверджувалися відповідними зборами, в яких зазначено члена колгоспу «ОСОБА_3», позивачем не оспорювалися, доказів звернення з заявою про внесення до них змін позивачем не надано, а із Довідок, виданих ТОВ АФ «Дружба», вбачається, що при складанні списків членів колгоспу «Дружба», які мають право на земельний пай, ім'я помилково було записане як «ОСОБА_3», замість «ОСОБА_2», хоча відповідно до паспорта громадянина України ім'я позивача «ОСОБА_2». За видачею копії розпорядження про виготовлення сертифікатів на земельний пай позивач не звертався, та його не оскаржував. Отже позивач по справі «ОСОБА_2» у списках громадян, що мають право на земельний пай, доданих до державного акту про право колективної власності на землю - не значиться. Оскільки позивач не набув право на пай, а про порушене право йому стало відомо в 2005 році (під час дії Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року), про що він сам заявив в суді 1 інстанції, а до суду з позовом він звернувся 13.05.2014 року - через 9 років після того, як дізнався, що його право було порушено, тобто після спливу позовної давності, доказів поважності причин пропущення позовної давності позивач суду не надав, а відповідачем було заявлено про застосування строку позовної давності, застосувавши який, суд й відмовив у задоволенні позову.

Вказані висновки зроблені судом без порушення норм матеріального та процесуального права. Так, згідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону, підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельний сертифікат - це документ, що засвідчує право позивача на земельну частку й містить відомості про її вартість та розмір в умовних гектарах і не підтверджує право позивача на конкретну земельну ділянку.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 267 ЦК України, встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Доводи апелянта, щодо його права на земельний пай, оскільки він був внесений до відповідних списків під № 390, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідно до матеріалів справи «ОСОБА_2» під № 309 у списку члена колгоспу не значиться. А врахувати невідповідність імені, як «граматичну помилку», яка була допущена на думку позивача при складанні списків, колегія суддів не може, оскільки для цього існує інший порядок, встановлений законом.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та зводиться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду. Судом 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: