Справа № 185/373/15-ц
Провадження № 2/185/883/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Перекопського М. М.,
за участю cекретаря судового засідання Воротник В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді у приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -
У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3., ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1. У вказаному будинку з 2008 року зареєстровані відповідачі, які за зазначеною адресою не проживають більше одного року. У зв'язку з тим, що відповідачі зареєстровані у будинку, позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним будинком.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на те, що йому як власнику будинку створено перешкоди у користуванні та розпорядженні майном.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Павлоградської міської ради у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надавали.
З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.
Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.7-8/.
Крім позивача у будинку за вказаною адресою також зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2, 1958 року народження , ОСОБА_3, 1966 року народження, ОСОБА_4, 1971 року народження, ОСОБА_5, 1991 року народження, ОСОБА_6, 2010 року народження/а.с.9-16/.
Як вбачається з довідки від 12 січня 2014 року, виданої квартальним комітетом №29 м.Павлограда, відповідачі не проживають за місцем реєстрації більше трьох років/а.с.4/.
Крім того, свідок ОСОБА_7 судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивача, часто буває у нього вдома. Відповідачі ОСОБА_2 ОСОБА_3., ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 більше одного року не проживають у будинку позивача, особистих речей в будинку немає.
Отже, позивач, відповідно до ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у будинку за адресою : АДРЕСА_1, відповідачі не проживають більше дванадцяти місяців, а лише зареєстровані в ньому.
В зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований у спірному будинку, позивач не має можливості реалізувати своє право на розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку за вищезазначеною адресою.
Керуючись ст.ст.10,11,57,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, 1958 року народження , ОСОБА_3, 1966 року народження, ОСОБА_4, 1971 року народження, ОСОБА_5, 1991 року народження, ОСОБА_6, 2010 року народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя М. М. Перекопський