РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Могачевська В.Й.

за участю секретаря судового засідання Реєнт Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Староскалатської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ Держземагенства у Підволочиському районі, про визнання права на спадкове нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом про визнання за нею права на дві земельні ділянки загальною площею 2,39 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі 2,23 га., ріллі та 0,16 га., пасовище, які розташовані на території Староскалатської сільської ради, Підволочиського району, Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року .

Обгрунтовуючи свої вимоги позивачка посилалася на те, що після смерті батька відкрилася спадщина яка складається з двох земельних ділянок загальною площею 2,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Староскалатської сільської ради, Підволочиського pайону, Тернопільської області, які належали спадкодавцю, як члену колективного сільськогосподарського підприємства імені Леся Курбаса.

Заповідального розпорядження стосовно свого майна батько не залишав.

Спадкоємцями першої черги після смерті батька були: його дружина, а її мати - ОСОБА_6, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року; вона, ОСОБА_1 дочка, а також сини померлого, а її рідні брати ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Згідно з довідкою № 1130 від 13.11.2014р., виданою виконкомом Староскалатської сільської ради ОСОБА_1 проживала разом з батьком ОСОБА_4 та похоронила його, тобто спадщину після смерті батька прийняла.

Даний час вирішила оформити свої спадкові права. В листопаді 2014 року вона звернулася до приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини.

13 листопада 2014 року вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в представлених нотаріусу документах відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку, так як батько за життя не отримав правовстановлюючий документ на земельну ділянку.

У зв'язку з даними обставинами станом на сьогоднішній день позивачка не оформила право власності на спадщину за законом, після смерті батька ОСОБА_4, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на вищевказані земельні ділянки, а тому змушена звернутися до суду із даною заявою.

Позивач, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2, представники відповідача - Староскалатської сільської ради Підволочиського району та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділу Держземагенства у Підволочиському районі, в судове засідання не з'явилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності. Просять позов задовольнити.

Враховуючи позицію позивачки, заяви сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого 20 жовтня 2004 року Староскалатською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчать свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області 10 грудня 2014 року та свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, видане 07 вересня 1974 року Староскалатською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, являється донькою померлого ОСОБА_4.

Таким чином позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_4 та спадщину після смерті батька прийняла, про що свідчить довідка Староскалатської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області №1130 від 11 листопада 2014 року, з якої вбачається що ОСОБА_1 проживала та похоронила батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року В відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї, вважається таким, що прийняв спадщину.

Мати позивачки ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4, видане ІНФОРМАЦІЯ_3 року Староскалатською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області

З відповіді державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори 59/01-16 від 03.02.2015 року до якої долучена Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 39516956 від 03 лютого 2015 року видно, що після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року спадкова справа не заводилася, з заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався.

Наведене свідчить, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не приймали і приймати не бажають, про що свідчать також їх заяви, засвідчені секретарем виконавчого комітету Староскалатської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 12 листопада 2014 року та 14 червня 2013 року, зареєстрованих в реєстрі за №№94,59 відповідно.

Таким чином позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_4, яка спадщину прийняла та бажає оформити спадкове майно на свої ім'я.

Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу ОСОБА_8 від 13 листопада 2014 року №168/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті батька гр.. ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року по причині відсутності правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку.

Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям » - паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам. Паювання земель передбачало визначення розміру земельної частки ( паю ) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних часток в натурі. Розміри земельної частки ( паю ) обчислювалися комісіями, утвореними на підприємствах, кооперативах, товариствах, з числа їх працівників. У разі виходу власника земельної частки ( паю ) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою, здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Як вбачається з довідки, виданої КСП ім.. Л.Курбаса №9 від 10 березня 2011 року, померлий ОСОБА_4 дійсно був членом колгоспу та включений в списки на одержання земельної частки (паю).

З довідки №95 від 07 листопада 2014 року вбачається, що колгосп ім.. Горького перетворено в дослідне господарство ім.. Л.Курбаса в 1992 році, протокол №1 від 28 січня 1992 року. Дослідне господарство ім..Л.Курбаса перетворено в Державне сільськогосподарське підприємство ім..Л.Курбаса протокол №10 від 24.09.1992 року. Державне сільськогосподарське підприємство ім.. Л.Курбаса перейменовано в колективне сільськогосподарське підприємство ім.. Л.Курбаса, протокол №2 від 25 березня 2003 року.

Із виписки з протоколу загальних зборів трудового колективу та пенсіонерів №4 від 10 квітня 2003 року та списку громадян працюючих в КСП ім.. Л.Курбаса, а також пенсіонерів з числа працюючих, які мають право на земельну частку (пай) із земель КСП ім.. Л.Курбаса, які підлягають приватизації (додаток №1 до протоколів загальних зборів працівників КСП ім.. Л.Курбаса 11 лютого 2002 року) вбачається, що ОСОБА_4 мав право на одержання земельної частки (паю).

З копії розпорядження голови Підволочиської РДА №252 від 18 квітня 2015 року, вбачається, що згідно Додатку 1 до розпорядження голови Підволочиської РДА від 18.04.2005 р. №252 «Список громадян, яким передається земельні частки (паї) у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Староскалатської сільської ради (ДСП ім.. Л.Курбаса) № зп 107 значиться ОСОБА_4, якому передається у власність земельна частка (пай) загальною площею 2,39 га, - № по ріллі - 0010266, площа 2,33 га; № по пасовищах - 0010579, площа 0,16 га. Підстава: фонд №172, справа №250 арк. 98-106.

Таким чином, судом встановлено, що спадкодавець мав право на одержання безоплатно у приватну власність земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок колишнього ДСП ім.. Л. Курбаса, однак не оформив у встановленому порядку своїх прав, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Однією із підстав припинення права власності є смерть власника ( п.11 ч.1 ст.346 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на вказане позивач, після смерті батька спадщину прийняла, однак через відсутність правовстановлюючого документу, не може оформити спадкове майно на себе, що свідчить про порушення її прав, які підлягають судовому захисту.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так як право батька позивачки ОСОБА_4 на дві земельні ділянки загальною площею 2,39 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі 2,23 га., ріллі та 0,16 га., пасовище, які розташовані на території Староскалатської сільської ради, Підволочиського району, Тернопільської області, знайшло своє підтвердження зібраними і перевіреними судом доказами, у позивачки, яка успадкувала після його смерті усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті також виникло право на ці земельні ділянки .

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 57, 64, 209, 212, 213, 61 ЦПК України , ст.ст. 15, 392,1218,1225,1261,1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на дві земельні ділянки загальною площею 2,39 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі 2,23 га., ріллі та 0,16 га., пасовище, які розташовані на території Староскалатської сільської ради, Підволочиського району, Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Тернопільської області через Під волочиський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: