Справа № 539/3992/14-ц
10 лютого 2015 року Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді - Гудкова С. В.
при секретарі - Яценко Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Свій позов мотивувала тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після розірвання шлюбу, у 2005 році відповідач виїхав з м.Лубни у невідомому напрямку і отримати адресу його місця знаходження для звернення щодо стягнення аліментів, вона не мала можливості, тому усі обов»язки по утриманню дитини лягли на неї.
В даний час дитина навчається в Лубенському медичному училищі, навчання потребує додаткових витрат і стипендія розміром 550 гривень не може забезпечити мінімальних потреб дитини.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позов підтримали, прохали задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, через засоби масової друкованої інформації, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив.
10.02.2015 року головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.8), мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), яка проживає з позивачкою і повністю знаходиться на її утриманні.
Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.
Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
З матеріалів справи вбачається, що позивачкою вживались заходи щодо розшуку відповідача з метою стягнення аліментів на утримання їх доньки, оскільки, зі слів позивачки, останній у 2005 році після розірвання між ними шлюбу, знявся з реєстрації за постійним місцем проживання та поїхав у невідомому напрямку.
Однак, вжитими позивачкою заходами не вдалося розшукати відповідача та стягнути з нього аліменти на утримання дитини, оскільки відповідач дійсно ухилявся від сплати аліментів.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, чим ставить позивачку та в тяжке матеріальне становище, тому, суд вважає, що є підстави для стягнення аліментів, однак, у меншому розмірі, а саме в сумі 500 гривень.
Враховуючи дану суму аліментів, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що позивачкою дійсно вживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача, однак, за період часу з 01.10.2014 року по 25.11.2014 року, а тому аліменти за минулий час слід стягнути саме за цей період в сумі 1000 гривень.
Позивачка при подачі до суду матеріалів позовної заяви звільнена від сплати судових витрат, при таких обставинах судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок слід стягнути з відповідача на користь держави.
Крім цього, за розміщення оголошення в пресі про виклик відповідача, відповідачкою було понесено судові витрати в сумі 123 гривні, які, на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 84 Цивільного процесуального кодексу України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
На сьогодні дане питання врегульоване Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", яким визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Суд не може погодитись із розрахунком адвоката ОСОБА_4 щодо вартості наданих правових послуг адвокатом, вчинених поза судовим засіданням, оскільки враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає, що адвокат навмисно завищив кількість витраченого часу з приводу консультації - 1 год., складання 4-х запитів - 2 год., підготовка та складання позову - 3 год. Отже, у стягненні вищезазначених витрат слід відмовити.
Крім цього, з журналів судових засідань вбачається, що адвокат ОСОБА_4 брав участь у судовому засіданні 08.12.2014 року - 06 хвилин, 22.12.2014 року - 12 хв., 10.02.2015 року - 12 хв., а всього 30 хв .
Таким чином, відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. ( 1218 грн. мінімальна заробітна плата, 40% - 487 грн. 20 коп.- за одну годину, за 30 хв. - 487, 20 грн. : 2 = 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст.180, 181, 182, 184, 191 СК України , ст.ст.10, 15, 60, 88, 212, 213, 214, 24-227 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред"явлення позову, тобто з 25.11.2014 року, і до настання повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.10.2014 року по 25.11.2014 року в розмірі 1000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за оголошення в газеті в розмірі 123 гривні та 243 гривні 60 копійок витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання ним його копії.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Гудков С. В.