АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: №22-ц/791/1359/15 Доповідач: Семиженко Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року червня 16 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого: Семиженка Г.В.

суддів: Іванової І.П.

Лісової Г.Є.

при секретарі: Предместніковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 05 березня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу,

ВСТАНОВИЛА:

у грудні 2014 року позивачка звернулася з вказаним позовом до суду посилаючись на те, що 05 червня 2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «8 років разом» у доларах США № 008-21013-050614 та договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів № 001-21958-050614, за якими ОСОБА_2 передала, а банк прийняв на депозит грошові кошти в розмірі 6250 доларів США терміном до 02 грудня 2014 року під 10,75 % річних, відкрив на ім'я позивачки поточний рахунок № НОМЕР_1 у доларах США та надав у користування електронний платіжний засіб платіжної системи, 02 грудня 2014 року позивачка звернулася з заявою до відповідача про повернення вказаної суми з нарахованими процентами, у чому їй було відмовлено, у позові поставлено питання про стягнення з відповідача на користь позивачки вказаних грошових коштів у розмірі 6250 доларів США, нарахованих на цю суму відсотків в розмірі 48,68 долари США, відсотків за фактичне користування коштами після спливу терміну повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) до дня фактичного повернення повної суми коштів в розмірі 122,44 долари США та стягнення 3 % річних з простроченої суми в розмірі 34,17 долари США.

Рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 05 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, ухвалено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором банківського вкладу (депозиту) № 008-21013-050614 від 05 червня 2014 року в розмірі 6298,68 долари США, судовий збір на користь держави у сумі 1498,14 гривні, що еквівалентно 63 доларам США, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду поставлено питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем було виконано свої зобов'язання за договором банківського вкладу (депозиту) та перераховано кошти на поточний рахунок позивачки, у зв'язку з чим договір банківського вкладу (депозиту) № 008-21013-050614 від 05 червня 2014 року припинив свою дію, а тому вимоги позивачки про стягнення коштів з відповідача є безпідставними, банківська установа не є набувачем спірних коштів і не має повноважень з розпорядження особистими коштами клієнта, крім того в даній банківській установі на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 03 березня 2015 року діє тимчасова адміністрація, під час якої стягнення з банку будь-яких грошових сум у судовому порядку суперечить вимогам ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В судовому засіданні при апеляційному розгляді скарги представник відповідача вимоги скарги підтримала з підстав, що у ній зазначені, пояснила, що позивачка суму вкладу та процентів вже отримала на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та за його рахунок, позивачка у судове засідання не з'явилася.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Сторонами у справі не заперечується внесення позивачкою до банку заявленої до стягнення суми на підставі укладених договорів, за умовами яких на внесену суму повинні бути нараховані заявлені до стягнення відсотки, суму вкладу з відсотками на момент ухвалення рішення у справі позивачці виплачено не було.

Між сторонами в силу укладених договорів виникли правовідносини, врегульовані їх положенням та положеннями § 3 Глави 71 та Глави 72 ЦК України.

Встановивши порушення банком умов договору банківського вкладу, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки суми вкладу та нарахованих відсотків на підставі ч. 1 ст. 1058, ч. 2 ст. 1060 ЦК України, проте з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, оскільки він суперечить нормам чинного матеріального права та обставинам, які склалися на момент ухвалення рішення у справі, відповідно рішення суду у даній справі не відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Так, стягуючи з відповідача на користь позивачки суму вкладу та нараховані відсотки, суд не врахував, що відповідно до постанови № 150 Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, за рішенням № 51 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації в період з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року, рішенням цього ж органу № 71 від 08 квітня 2015 року строк тимчасової адміністрації збільшено до 02 вересня 2015 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом, який регулює дані правовідносини, та пріоритетним відносно інших законодавчих актів України.

Згідно з п. п. 6, 16 ст. 2 вказаного Закону тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Ст. 36 зазначеного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації, зокрема її ч. 1 встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту), уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Обмеження не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників, зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України, вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку, сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 цього Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно із ч. ч. 2, 3, 5 ст. 27 Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, з наданої представником відповідача до апеляційного суду виписки вбачається, що Фондом нараховано позивачці до виплати через Приватбанк 171028,71 гривні.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції вказаного не врахував та не зважив на те, що запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у даному випадку є підставою для звільнення відповідача від виконання умов договорів банківського вкладу та рахунку між сторонами, питання відшкодування за вкладом, а не виплати суми вкладу, вирішується повноважним органом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, визначеному Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача судом задоволено без законних підстав, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 05 березня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судового збору на користь держави скасувати, у задоволенні зазначених позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, на нього протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _