Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/6461/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11.09.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 09 грудня 1998 року, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

З 1994 року по 2010 рік ОСОБА_2 перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_5. Дітей від шлюбу не мають.

З вказаного року по теперішній час відповідач зареєстрований у зазначеному будинку на правах члена сім'ї.

У 2010 року подружні стосунки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 припинено. Відповідач добровільно з особистими речами вибув на інше постійне місце проживання, адреса якого позивачам не відома.

Із часу вибуття відповідач участі у витратах на утримання будинку та прибудинкової території не бере; добровільно знятися з реєстрації не бажає.

За вказаних обставин відповідач створює незручності та перешкоди у користуванні житловим приміщенням.

Тому позивач, посилаючись на вимоги ст. 405 ЦК України, та з врахуванням уточненої заяви в порядку ст. 31 ЦПК України просили визнати ОСОБА_5, що прописаний за адресою АДРЕСА_1, таким що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 направила до суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив у позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі та покази свідка, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 9 грудня 1998 року.

Відповідно до довідки форми 3 виданої ПАТ «Управління механізації і автотранспорту» № 212 від 17.06.2015 р. у вказаній квартирі, зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_5 з 01.07.2000 року.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно акту депутата Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 26 липня 2015 року, було зазначено наступне: що громадянка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що прописана та проживає за адресою: АДРЕСА_1 звернулась з проханням засвідчити те, що її колишній чоловік ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, з яким вона в даний час офіційно розлучена з 14 травня 2010 року, дійсно не проживає за даною адресою з жовтня 2011 року по даний час, що також підтверджують вищевказані свідки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не втратив право користування жилим приміщенням, оскільки відповідний акт складений депутатом сільської ради 26 липня 2015 року, а отже річний строк відповідно до вимог ст. 405 ЦК України ще не сплив, а отже підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням на даний час не має.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність відмови в позовних вимогах.

Керуючись ст. ст. 405 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.