Справа № 1308/1048/12 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/228/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

при секретарі Гацій І.І.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 4 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до виконкому Дублянської міської ради, ОСОБА_6, треті особи - Дублянська міська рада, ОКП Львівської обласної ради БТІ та ЕО, про визнання недійсними державних актів про право власності на землю, свідоцтва про право власності на магазин та скасування реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИЛА :

В листопаді 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до виконкому Дублянської міської ради, ОСОБА_6, треті особи - Дублянська міська рада, ОКП Львівської обласної ради БТІ та ЕО, та з врахуванням уточнених позовних вимог, посилаючись на те, що судовим рішенням визнано недійсним договір купівлі-продажу будинку і в час дії ухвали про забезпечення позову ОСОБА_6 приватизовано земельну ділянку, що виділена для обслуговування будинку, та на ній споруджено приміщення магазину, просив ухвалити рішення про визнання недійсними державних актів про право власності на землю, свідоцтва про право власності на магазин та скасування реєстрації права власності.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи. Посилається на те, що судом не враховано те, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19.07.2004 року визнано недійсним доручення, та недійсними договори купівлі-продажу будинку, та зобов»язано ОСОБА_6 повернути йому будинок у власність. Вважає, що ОСОБА_7 є законним власником будинку, а відтак, і власником земельної ділянки. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В зв»язку зі смертю відповідача ОСОБА_6 до участі в розгляді справи апеляційним судом залучено його правонаступника - ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . про заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково в зв'язку з наступним.

Матеріалами справи встановлено такі обставини.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 30.07.1998 року ОСОБА_8 продала ОСОБА_4 житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1. (т.1, а.с.9)

5.11.1998 року ОСОБА_9, який діяв від імені ОСОБА_4 на підставі доручення, продав вказаний будинок ОСОБА_10, яка діяла на підставі доручення від ОСОБА_11

7.02.2000 року ОСОБА_11, яка діяла через свого представника ОСОБА_9, продала вказаний будинок ОСОБА_6 (т.1, а.с.100)

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19.07.2004 року позов ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_4 задоволено та визнано недійсним доручення ОСОБА_4, видане ОСОБА_9, визнано недійсними договори купівлі-продажу спірного будинку від 5.11.1998 року та від 7.02.2000 року, зобов»язано ОСОБА_6 повернути ОСОБА_4 будинок. (т.1, а.с.26-30)

Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Дублянської міської ради №71 від 30.05.2000 року, останній є власником земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 0,1573 га ( з яких - 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,0573 га для ведення особистого підсобного господарства). (т.1, а.с.6)

Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю, виданим ОСОБА_6 на підставі рішення Дублянської міської ради №8 від 5.06.2009 року, останній є власником земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 0,0250 га для обслуговування магазину. (т.1, а.с.212)

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_6 є власником магазину в АДРЕСА_1. (т.1, а.с.5)

Придбаний 30.07.1998 року ОСОБА_4 у ОСОБА_8 будинок в АДРЕСА_1 був розташований на земельній ділянці площею 1410 кв.м, яка перебувала в користуванні ОСОБА_8 (т.1, а.с.173, 174)

17.02.2000 року Жовківським районним судом Львівської області, тобто до вирішення Дублянською міською радою 30.05.2000 року питання про передачу у власність ОСОБА_6 земельної ділянки, для забезпечення позову ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів накладено арешт на будинковолодіння в АДРЕСА_1. (т.1, а.с.61)

Статтею 17 ЗК України (1992 року) встановлено, що передача у власність громадян земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні інших громадян чи юридичних осіб, провадиться місцевими Радами народних депутатів після вилучення (викупу) їх у порядку, встановленому статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.30 ЗК України (1990 року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до таких висновків.

При укладенні договору купівлі продажу будинку від 30.07.1998 року від ОСОБА_8 до ОСОБА_4 разом з цими будинком перейшло у розмірах, передбачених статтею 67 ЗК України (1990 року) - 0,10 га, і право користування цією земельною ділянкою без зміни її цільового призначення.

А відтак, оскільки ОСОБА_4 в зв»язку з набранням законної сили рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19.07.2004 року повернуто у власність спірний будинок, а земельна ділянка, на якій будинок розташований, приватизована ОСОБА_6 та останньому видано Державний акт на право приватної власності на землю на підставі рішення виконкому Дублянської міської ради №71 від 30.05.2000 року, згідно з яким останній є власником земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 0,1573 га, порушеним є право ОСОБА_4 на користування земельною ділянкою площею 0,10 га, як належного користувача земельною ділянкою на підставі договору купівлі продажу будинку від 30.07.1998 року та відповідно до ст.ст.30, 67 ЗК України (1990 року).

Відповідно до правового висновку Постанови Верховного Суду України в справі №6-103 цс від 26.09.2012 року у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України).

Зазначених обставин та положень закону суд не врахував та прийшов до помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову з посиланням на постанову про відмову в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення виконкому Дублянської міської ради №71 від 30.05.2000 року, на підставі якого видано спірний Державний акт. ( т.3, а.с.96)

А відтак, оскільки в межах приватизованої ОСОБА_6 земельної ділянки, площею 0,1573 га, за винятком земельної ділянки площею 0,0250 га для обслуговування магазину, перебуває земельна ділянка площею 0,10 га га, право на користування якою підлягає відновленню в зв»язку з поверненням у власність будинку, колегія суддів вважає, що порушене право позивача на користування земельною ділянкою площею 0,10 га слід поновити шляхом визнання недійсним Державного акта на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Дублянської міської ради №71 від 30.05.2000 року, згідно з яким останній є власником земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 0,1573 га, в зв»язку з чим в цій частині рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вказаної позовної вимоги.

Разом з тим, колегією суддів визнаються безпідставними вимоги апелянта про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку площею 0,0250 га, свідоцтва про право власності на магазин та скасування реєстрації права власності, оскільки ОСОБА_4 відповідно до положень ЗК України не міг набути права користування на всю земельну ділянку - площею 0,1410 га, та не подав жодного доказу, що приватизація ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,0250 га, спорудження магазину будь-яким чином порушує його право користування земельною ділянко площею 0,10 га, яка визначена відповідно до ст.67 ЗК України (1990 року)

Керуючись п.п.1, 2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 4 червня 2014 року в частині відмови у визнанні недійсним Державного акта на право приватної власності на землю №1008 від 3.07.2000 року, оформленого на ОСОБА_6 скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю №1008 від 3.07.2000 року, оформлений на ОСОБА_6

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.