Справа № 361/4093/15-ц
Провадження № 2/361/2062/15
УХВАЛА

23 листопада 2015 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Маценко Н.П. вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору побутового підряду, повернення завдатку та подвійного розміру завдатку, відшкодування майнової та моральної шкоди

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про розірвання договору побутового підряду, повернення завдатку та подвійного розміру завдатку, відшкодування майнової та моральної шкоди.

До початку слухання даної справи по суті ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, нерухоме та рухоме майно, майнові права, що належать ОСОБА_2, заборонивши укладати будь-які угоди щодо цього майна, будь-яке відчуження та передачу останніх у заставу або інше їх обтяження чи передачу третім особам або перереєстрацію у межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 149327 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Частиною 3 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", відповідно до якої, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, ч. 3 ст.152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зважаючи на викладене та зміст заявлених позовних вимог, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Правових підстав для одночасного застосування двох видів забезпечення позову, а саме накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження майна, грошових коштів та майнових прав, які є майже ідентичними за своєю природою, суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, нерухоме та рухоме майно, майнові права, що належать ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1) у межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 149327 (сто сорок девять тисяч триста двадцять сім) грн.

Виконання даної ухвали доручити відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції.

Копію ухвали для відома направити ОСОБА_1 Івановичу Київська область, Броварський район, с. Димитрове, вул. Вагіна, 38).

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко