Справа № 740/5298/14
Провадження № 2/740/69/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі :

головуючого - судді Марченка М.М.

при секретарі Гришкевич В.О., Павленко О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ніжина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні прав користуванні та розпорядженні своїм майном шляхом визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням , -

в с т а н о в и в :

08 грудня 2014 року за вх. № 16556 ОСОБА_1 звернувся в суд з основною позовною заявою, а 18 грудня 2014 року та 06 січня 2015 року з уточнюючими позовними заявами до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні прав користуванні та розпорядженні своїм майном шляхом визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В позовних заявах ОСОБА_1 зазначає , що 16.02.2005 року його мати ОСОБА_4 продала йому будинок АДРЕСА_1. На момент укладення договору купівлі - продажу і до теперішнього часу в цьому будинку зареєстровані його рідна сестра ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її син, його племінник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які в будинку не проживають. Коли будинок належав його матері, то вона зареєструвала його сестру ОСОБА_2 в даному будинку, яка до теперішнього часу зареєстрована сама і її син. В будинку АДРЕСА_1 відповідачі не проживають протягом дев?яти років, а проживали за адресою АДРЕСА_2. Реєстрація відповідачів в будинку АДРЕСА_1 порушує його права як власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Просить усунути перешкоди у здійсненні його права в користуванні та розпорядженні своїм майном, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити і пояснив, що будинок АДРЕСА_1 належав його матері ОСОБА_4, в який була зареєстрована зі згоди власника його сестра, відповідач по справі ОСОБА_2 Деякий час в будинку проживала відповідач ОСОБА_2 із своїм сином ОСОБА_3 16.02.2005 року його мати ОСОБА_4, як власник всього зазначеного будинку, на підставі договору купівлі-продажу продала йому вказаний будинок. Після купівлі ним зазначеного будинку відповідач ОСОБА_2 із своїм сином ОСОБА_3 залишила вказаний будинок і переїхала проживати до матері ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2, але залишились зареєстровані в його будинку АДРЕСА_1. Він допоміг відповідачам перевезти всі речі з будинку АДРЕСА_1 за місцем проживання сестри з сином до будинку АДРЕСА_2. Перешкод в користуванні спірним будинком відповідачам він не чинив. При отриманні паспорта в його будинку був зареєстрований син сестри ОСОБА_3 без його відома. Відповідачі без поважних причин не користуються його будинком більше одного року, а фактично більше десяти років не проживають в спірному будинку, але залишаються в ньому зареєстровані. В добровільному порядку відповідачі не знімаються з реєстрації в його будинку, чим порушують його право на належне володіння, користування та розпорядження власним будинком. Просить усунути перешкоди у здійсненні його прав в користуванні та розпорядженні своїм майном, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що у спірному будинку АДРЕСА_1 вона була зареєстрована з 13.05.1997 року і її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 був також зареєстрований разом з нею у спірному будинку. Вона проживала у спірному будинку АДРЕСА_1 разом із сином, а після сімейного конфлікту вона з сином вимушена була покинути проживання за місцем реєстрації і не проживає у спірному будинку разом із сином ОСОБА_3 більше 10 років, десь з 2003 року. Просить в задоволенні позову ОСОБА_1, її брату по матері, відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, який про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Деснянська правда» від 15 січня 2015 року № 2 (28460) про виклик в судове засідання ОСОБА_3 на 10 год.00 хв. на 30 січня 2015 року.

Суд вважає можливим розгляд справи без нез`явившогося відповідача ОСОБА_3, який повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, проти чого не заперечував позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2

Допитані в суді свідки зі сторони позивача показали:

- свідок ОСОБА_5 в суді показав, що відповідач ОСОБА_2 із сином не проживає в будинку АДРЕСА_1 більше восьми років.

- свідок ОСОБА_6 в суді показав, що відповідач ОСОБА_2 із сином не проживає в будинку АДРЕСА_1 більше десяти років. Позивач не чинив відповідачам перешкод користуватись зазначеним будинком. Десь років 10 назад він допомогав відповідачу ОСОБА_2 перевозить речі з будинку АДРЕСА_1.

- свідок ОСОБА_7 показав, що він знає позивача з 2005 року і з цього року знає, що відповідач ОСОБА_2 із сином не проживала в будинку АДРЕСА_1. Десь років 7 - 8 назад він перевозив речі ОСОБА_2 з будинку АДРЕСА_1, де ОСОБА_2 проживала у своєї матері.

Допитані в суді свідки зі сторони відповідача показали:

-свідок ОСОБА_8 в суді показав, що ОСОБА_2 із сином дійсно проживала в будинку АДРЕСА_1, але скільки вже не проживає він не знає, але більше 2 - 3 років.

- свідок ОСОБА_4 в суді показала, що позивач ОСОБА_1 це її син, а відповідачі ОСОБА_2 її дочка, ОСОБА_3 її внук. Дійсно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали в будинку АДРЕСА_1, де також проживав із своєю сім`єю ОСОБА_1 Власником зазначеного будинку вона була одна і вирішила подарувати будинок сину ОСОБА_1, так як в неї мався ще будинок АДРЕСА_2, де вона проживала. Але договір дарування не оформляли, а 16 лютого 2005 року був оформлений договір купівлі продажу будинку, яким вона продала, а ОСОБА_1 купив будинок АДРЕСА_1. Більше п`яти років з нею за адресою АДРЕСА_2 проживають дочка ОСОБА_2 та внук ОСОБА_3, які залишись зареєстрованими за адресою АДРЕСА_1.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, свідків,

дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

За відомостями реєстраційного обліку Ніжинського МВ УДМС України в Чернігівській області від 26.12.2014 року за вх. № 17451 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка міста Ніжина, Чернігівської області зареєстрована з 13.05.1997 року за адресою АДРЕСА_1.

За відомостями реєстраційного обліку Ніжинського МВ УДМС України в Чернігівській області від 11.12.2014 року за вх. № 16761 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець міста Ніжина, Чернігівської області зареєстрований з 13.05.1997 року за адресою АДРЕСА_1.

В договорі купівлі - продажу будинку від 16 лютого 2005 року зазначено, що ОСОБА_4, ідентифікаційний № НОМЕР_1, що проживає в АДРЕСА_2, далі іменований «Продавець» та ОСОБА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_2, що проживає в АДРЕСА_1, далі іменований «Покупець», уклали цей договір про таке: За цим договором Продавець зобов`язується передати майно у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму. Будинок, що відчужується за даним Договором, розташований в АДРЕСА_1 і належить Продавцю на підставі: свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07 лютого 1989 року за р. № 2-191 Ніжинською держконторою, зареєстрованого у Ніжинському МБТІ 03 травня 1989 року про що зроблено запис за № 357, ( реєстрова книга № 2), договору купівлі-продажу посвідченого 14 грудня 1988 року за р. № 1-2612 Ніжинською держконторою, зареєстрованого у Ніжинському МБТІ 03 травня 1989 року про що зроблено запис за № 357, (реєстрова книга № 2). Продавець стверджує, що на момент укладення цього договору вказаний вище будинок не перебуває під арештом чи забороною, щодо нього не ведуться судові спори, він не заставлений, у податковій заставі не перебуває, відносно нього не укладено будь-яких договорів з відчуження щодо користування з іншими особами, як юридична адреса він не використовується, треті особи не мають прав на будинок. Продаж будинку за домовленістю сторін вчиняється за 27105 грн. 00 коп., які отримані Продавцем від Покупця під час оформлення договору. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за проданий будинок. Вказаний договір посвідчений 16 лютого 2005 року нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі № 273.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 06.11.2014 року № 29104152 вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 зареєстрований на праві приватної власності, розмір частки 1/1 за ОСОБА_1, громадянином України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Акт обстеження домоволодіння ОСОБА_1 будинку , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 від 31.11.2014 року про не проживання відповідачів в спірному будинку, наданий позивачем в якості доказу, не може бути взятий судом до уваги, так як в ньому не зазначено, які особи не проживають у вказаному будинку та зазначена дата 31.11.2014 року, а в листопаді місяці 30 днів і не є належним доказом в розумінні ст. 58 ЦПК України.

За змістом положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено органом реєстрації за наявності відповідного судового рішення про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним. Згідно зі ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом положень ст. 405 ЦК України члени

сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону; в разі відсутності члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік він втрачає право користування даним житлом.

Відповідачами всупереч положенням ст. 60 ЦПК України не надано суду жодних доказів поважності причин їх тривалого не проживання в будинку позивача АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 являється позивач ОСОБА_1, у вказаному будинку зареєстровані, але не проживають відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 без поважних причин понад один рік ( в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зазначала, що з 2003 року) і в добровільному порядку не бажають вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку з даного помешкання, що перешкоджає позивачеві використовувати всі правомочності власника житла, порушуючи цим самим його законні права та інтереси, тому суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в користуванні та розпорядженні своїм майном, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1

При подачі позовної заяви до суду позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією від 08.12.2014 року № 7 ПАТ «Ощадбанк». Судом позовні вимоги задовольняються. Тому питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 та ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 по 121 (сто двадцять одній) грн. 80 коп. з кожного на користь ОСОБА_1 в порядку повернення сплаченого судового збору за подачу позовної заяви до суду.

Керуючись ст. 405 ч.2 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в користуванні та розпорядженні своїм майном, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 та ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 по 121 (сто двадцять одній) грн. 80 коп. з кожного на користь ОСОБА_1 в порядку повернення сплаченого судового збору за подачу позовної заяви до суду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя