АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/2271/15 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: сімейні Доповідач -Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого , судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

Костенко Т.М.,

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_4, на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛА :

29 серпня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визначити розмір аліментів, визначений рішенням апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2011 року, у твердій грошовій сумі стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в розмірі 1000,00 грн. щомісяця.

Свої вимоги обгрнутовує тим, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12.01.2011 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку,щомісячно, починаючи з 20.09.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що з її боку вона прикладає всі зусилля для забезпечення потреб дитини, однак у зв»язку з тим, що відповідач неодноразово змінював місця роботи, а також що підприємства де він працював знаходяться в різних регіонах України, склалась ситуація внаслідок якою вона тривалий час не отримує аліментів на утримання дитини та станом на серпень 2014 року вона взагалі не знає де знаходиться її виконавчий лист , а з лютого 2014 року аліментів не отримує.

Як на підставу вимог щодо визначення розміру стягнутих з відповідача на її користь аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 щомісяця, позивач, з посиланням на вимоги ст. 184 , 192 СК України зазначає, що визначений судом розмір аліментів у частці до заробітку відповідача із-за мінливого та нерегулярного заробітку відповідача, не дає можливості виконати рішення суду , а також посилається на те, що для нормального розвитку дитини та забезпечення її усім необхідним для життя, навчання, особистих потреб необхідно не менше, як 2000,00 грн. на місяць.

Справу розглянуто судом першої інстанції за відсутності сторін.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2014 року позовні вимоги позивача задоволені. Суд стягнув з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року аліменти в розмірі 1000,00 щомісячно, починаючи з 29.08.2014 року та до досягнення дитиною повноліття, допустив негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.

Ухвалою Дзержниського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2014 року заява ОСОБА_3 про перегляд вказаного заочного рішення суду, залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати вказане заочне рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з»ясування судом обставин, які мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам та порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача зазначає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме ч.1 ст. 192 СК України та до виниклих між сторонами правовідносин необхідно було застосовувати вимоги ч.1 ст. 184 СК України.

Представник відповідача також зазначає, що зміна офіційних місць роботи відповідача не є , і не може бути наслідком його наміру уникнути від сплати аліментів, а різні розміри заробітної плати на різних місцях роботи , визнати нерегулярним, мінливим доходом в розумінні ч.1 ст. 184 СК України, оскільки право вибору роботи закріплено Конституцією України . Представник позивача також зазначає, що з травня 2014 року та на теперішній час відповідач перебуває на обліку в Харківському міському центрі зайнятості, як безробітний та отримує грошову виплату по безробіттю, тобто продовжує отримувати щомісячний офіційний регулярний дохід.

Представник відповідача також зазначає на відсутність будь-яких доказів, які б підтверджували факт зміни матеріального становища відповідача після ухвалення апеляційним судом 12.01.2011 року рішення про стягнення з відповідача аліментів в частині до його заробітку, тоді як здоров»я відповідача значно погіршилось , а наявність його захворювань потребує постійного лікування та постійних матеріальних витрат, та на його на безпосередньому утриманні знаходяться його батьки, які також потребують його матеріальної допомоги. Представник відповідача також вказує на погашення відповідачем всієї наявної у нього заборгованості по аліментам та постійне піклування відповідача про сина.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін і представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 29.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції, з посиланням на вимоги ст. 180, ч.1 ст. 192 СК України, виходив з доведеності позивачем вказаних позовних вимог та наявності підстав для зміни розміру аліментів.

Однак погодитись з таким висновком суду не можна.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 18 жовтня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково. Суд стягнув з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття ( а.с.4).

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2011 року вказане рішення суду першої інстанції було змінено, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково та з відповідача на її користь стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 20.09.2010 року до досягнення дитиною повноліття ( а.с.5).

Згідно до вимог ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий заробіток, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, за змістом вказана норма права визначає такі підстави для визначення аліментів у твердій грошовій сумі , а саме: нерегулярний чи мінливий заробіток платника аліментів, отримання ним частини доходу в натурі, наявність інших істотних обставин, які дають підстави для визначення аліментів у твердій грошовій сумі.

В ч.1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином , за змістом вказана норма права передбачає, що за рішенням суду може бути зменшено або збільшено розмір визначених за рішенням суду аліментів за таких умов: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставу доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як свідчить позовна заява позивача, вона, хоча і посилається як на підставу своїх вимог як на ч.1 ст. 184 СК України, так і на ч.1 ст. 192 СК України, однак свої вимоги обґрунтовує саме визначенням стягнутих з відповідача на її користь аліментів на утримання сина на підставі рішення апеляційного суду від 12 січня 2011 року, у твердій грошовій сумі та визначає розмір таких аліментів в сумі 1000,00 грн., посилаючись на нерегулярний та мінливий дохід відповідача, при цьому не просить збільшити чи зменшити розмір таких аліментів відповідно до ч.1 ст. 192 СК України.

Суд першої інстанції на вказані вище обставини справи та вимоги норм матеріального та процесуального права уваги не звернув та застосував до виниклих між сторонами правовідносин ч.1 ст. 192 СК України , тобто норми матеріального права, які не підлягали застосуванню та не застосував до виниклих між сторонами правовідносин ч.1 ст. 184 СК України, яка підлягає застосуванню.

Крім того, суд першої інстанції ухвалюючи вказане рішення , повторно стягнув з відповідача на користь позивача зазначені аліменти та не звернув уваги на те, що такі аліменти вже стягнуті на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2011 року.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що ухвалено судом першої інстанції з порушенням вказаних норм матеріального та процесуального права при невідповідності висновків суду обставинам справи ( пункти 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України), з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача та визначення розміру стягнутих з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_6 за рішенням апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2011 року аліментів у твердій грошовій сумі -750,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, виходячи з наступного.

Як свідчить рішення апеляційного суду Харківської області, суд, визначив розмір стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в 1/6 частині всіх видів заробітку відповідача , виходячи з того, що відповідач має постійну роботу на заробітку плату в розмірі 750,00 грн.

Таким чином , при визначенні розміру аліментів у зазначеній частці до заробітної плати відповідача, з урахуванням розміру його заробітної плати, такі аліменти на утримання дитини складали 1200,00 грн. на місяць.

Як свідчать наявні у справі довідки Харківського міського центру зайнятості про доходи ОСОБА_3, він в період з 15 лиспотада 2011 по 21 червня 2012 року , з 06 липня по 17 вересня 2012 року перебував на обліку як безробітний в Харківському МЦЗ ( а.с.9-10).

Вказані довідки також свідчать про те , що середньомісячний дохід відповідача в зазначений період часу складав 2136, 90 грн.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_3 ТОВ «АГРО СІТІ» , його дохід за період з 17 вересня по листопад 2012 року складав 1470,30 грн., тобто середньомісячний заробіток за вказаний період складав 490,10 грн. ( а.с.11).

В довідці про доходи ОСОБА_3 в ТОВ «СКАЙ лтд» зазначено, що у зазначеному товаристві він мав дохід лише у січні 2013 року в розмірі 1605,52 грн. ( а.с.12).

В довідці про доходи ОСОБА_3 в ТОВ «Виробничий Комплекс «Світло Шахтаря» його дохід за період з 28 січня по 28 лютого 2013 року складав 1513,41 грн. ( а.с.13).

Відповідно до довідки Харківського міського центру зайнятості про доходи ОСОБА_3 за період з 07 травня по 31 серпня 2014 року , він перебуває на обліку як безробітний з 07 травня 2014 року та його дохід за вказаний період часу складає 12073, 64 грн. , що в середньому складає 3018,41 грн. на місяць ( а.с.44).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 27 вересня 2012 року, відповідач також отримав дохід в розмірі 117 100,00 грн. від продажу 1/2 частини квартири ( а.с.108).

Вказані обставини справи свідчать про нерегулярний дохід відповідача, а також про велику амплітуду коливань такого доходу (мінливість такого доходу) та це, у відповідності до вимог ч.1 ст. 184 СК України, дає підстави для визначення розміру його аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір таких аліментів в сумі 750,00 грн. щомісячно, судова колегія , враховує стан здоров»я відповідача, а також ту обставину, що відповідач офіційно не працюючи, має змогу утримувати дорогий автомобіль, а також змогу 26 вересня 2014 року погасити наявну у нього заборгованість по аліментам на загальну суму 3340,00 грн. (89-91).

При цьому, судова колегія при визначенні розміру аліментів не бере до уваги посилання відповідача на те, що на його утримання знаходяться батьки-пенсіонери, оскільки доказів, які б свідчили, що батьки відповідача , які також отримують пенсію , потребують від нього матеріальної допомоги, він суду не надав.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково , то на підставі частин 1 та 5 статті 88 ЦПК України , підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316, 317, 319, 218 ЦПК України , судова колегія -,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_4, задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2014 року .

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визначити розмір стягнутих з ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: 61000 АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: 61202 АДРЕСА_2 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 за рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2011 року аліментів, у твердій грошовій сумі - 750, 00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог в іншій частині.

Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: 61000 АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді :