Справа № 352/2109/14-ц
Провадження № 22-ц/779/573/2015
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р.Р.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В., Соколовського В.М.,

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Майданської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та зобов'язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Майданської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Тисменицького районного суду від 03 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Тисменицького районного суду від 03 лютого 2015 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Майданської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та зобов'язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Майданської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку до вирішення Тисменицьким районним судом адміністративної справи за позовом ОСОБА_2 до Майданської сільської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Зазначає, що, подавши до суду клопотання про зупинення провадження у справі, ОСОБА_2 не долучила копії позовної заяви до Майданської сільської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії, що унеможливлює встановити зв'язок між цивільним та адміністративним позовом.

Суд не навів в оскаржуваній ухвалі жодної обставини, яка би робила неможливим розгляд цієї цивільної справи до закінчення розгляду справи адміністративного провадження та не встановив, які саме можуть бути вирішені питання в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2, що стосуються підстав, заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт ОСОБА_3 в засідання апеляційного суду не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду належним чином був повідомлений.

Представники ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 апеляційну скаргу заперечили, посилаючись на її безпідставність.

Представник Майданської сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся.

Вислухавши доповідача, пояснення представників ОСОБА_2, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

У п. 33 постанови №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом до Майданської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2 просила зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні належною їй на підставі свідоцтва про право на спадщину земельною ділянкою площею 0,0997 га в АДРЕСА_1, відновити межові знаки (огорожу) по межі, яка існувала до моменту її руйнування, скасувати рішення Майданської сільської ради народних депутатів від 01.12.1993 року в частині надання права відповідачу приватизувати присадибну ділянку та визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку.

В свою чергу, ОСОБА_3 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2, Майданської сільської ради про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,1017 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1, призначена для ведення садівництва і належить йому на підставі державного акту про право приватної власності на землю від 10.01.1994 року.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 17 листопада 2014 року вищезазначені позови об'єднані в одне провадження.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом до Майданської сільської ради, ОСОБА_2 просила визнати протиправною бездіяльність сільської ради та зобов'язати сільську раду розглянути її заяви від 24.07.2014 року, від 28.08.2014 року та від 21.10.2014 року про погодження межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та прийняти відповідні рішення.

Враховуючи, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як суміжними землекористувачами, виник спір з приводу відновлення меж між належними їм земельними ділянками і обставини, які є підставою позову в цивільній справі є предметом дослідження в адміністративній справі, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про зупинення провадження у справі до вирішення справи, яка розглядається в адміністративному порядку.

Оскільки можливість розгляду цивільної справи залежить від наслідків розгляду адміністративної справи, не заслуговують на увагу доводи апелянта з цього приводу.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Тисменицького районного суду від 03 лютого 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський