АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/742/15 Доповідач - Ткач О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметова В. Х., Гірський Б. О.,

при секретарі - Парандюк Ю.Б.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Теропільського міськрайонного суду від 17 березня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції в особі державного виконавця Кулин УВ. про визнання права власності на описане майно, виключення майна з акту опису та арешту майна,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась із вищевказаним позовом в якому просить визнати за нею право власності на: кухонний гарнітур, телевізор, диван, два м'які крісла, стіл дерев'яний, торшер, орбітрек, шафу-купе, праску, стінку, морозильну камеру, стелаж, які виключити з акту опису і зняти з них арешт, посилаючись на те, що вказані речі є її особистою приватною власністю.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17 березня 2015 року позов ОСОБА_3 - задоволено частково:

- виключено з акту опису та арешту майна, який складено 20.06.2014 року державним виконавцем Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції майно, а саме: п.2 кухонний гарнітур, п. 3 телевізор Philips, п.6 диван, біло-зеленого кольору, п. 7 два м'яких крісла зеленого кольору, п. 8 стіл дерев'яний, п.10 торшер кований з трьома лампочками, п. 11 орбітрек Тоrneo, п. 14 шафу купе, п. 18 морозильну камеру Snaige, які належать ОСОБА_3 та звільнити вказане майно з-під арешту, повернувши його власнику - ОСОБА_3;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким повністю відмовити в задоволенні позову посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, та неналежність доказів, що підтверджують приналежність позивачці речей побуту.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, заслухавши сторони, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17 березня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 сторонами не оскаржується.

Враховуючи зазначене, апеляційним судом перевіряється законність та обґрунтованість рішення чуду лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на описане майно, виключення майна з акту опису та арешту майна.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою доведено належність їй на праві особистої власності виключеного з акту опису арештованого майна.

Зазначений висновок є вірним лише частково, оскільки при його ухваленні судом першої інстанції не в повній мірі було враховано норми сімейного права та долучені до матеріалів справи докази, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що з 30 жовтня 1997 р. по 24 травня 2012 р. сторони перебували у шлюбі (а.с. 22).

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 57 СК України, - "Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

майно, набуте нею, ним до шлюбу;

· майно набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування, або в порядку спадкування;

· майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належать їй, йому особисто;

· житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

· земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України."

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про виключення з акту опису та визнання за ОСОБА_3 права власності на морозильну камеру Snaige, шафу-купе та кухонний гарнітур, врахувавши що вказане майно було придбане позивачкою після розірвання шлюбу, що вбачається з матеріалів справи та досліджених в суді апеляційної інстанції доказів.

Проте щодо іншої частини майна, суд апеляційної інстанції не може погодитись з виключенням його з акту опису та визнанням за позивачкою права особистої власності на це майно.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 08.02.2008 року ОСОБА_3 придбано телевізор марки Philips 20 PFL4122/10, що підтверджується видатковою накладною № Т21-001007 (а.с. 48). У вказаний період сторони перебували в шлюбі. Будь яких доказів про придбання вказаного телевізора за особисті кошти позивачкою не надано.

Даючи правову оцінку доводам позивачки щодо статусу майна-телевізора марки Philips 20 PFL4122/10, суд першої інстанції не проаналізував їх в контексті ст.ст. 60 та 57 СК і відповідно невірно визначив правовий режим вказаного майна, що є підставою для скасування рішення

В порушення норм ст. 60 ЦПК України, суд першої інстанції визнав за позивачкою право приватної власності та виключив з акту опису диван біло-зеленого кольору, два м'яких крісла зеленого кольору, торшер кований з трьома лампочками.

В справі відсутні будь-які докази про придбання ОСОБА_3 за особисті кошти за час шлюбу або до часу одруження цих речей. Доводи позивачки стосовно зазначених речей заперечує відповідач. Тому і в цій частині рішення підлягає до скасування.

Виключаючи з акту опису та арешту орбітрек TORNEU, суд зіслався на гарантійний талон №11870 та чек на суму 2499 грн (а.с.17), при цьому суд долучив вказаний документ без засвідчення його справжності. При розгляді справи в апеляційному провадженні, при зіставленні вказаного документа з оригіналом, було з'ясовано, що гарантійний талон за №11870 видано на велотренажер магнітний Vita В-352М вартістю 2499 грн.

Орбітрек та велотренажер є різними спортивними товарами, тому рішення стосовно орбітреку є необгрунтованим.

Відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки рішення є частково необгрунтованим, тому його слід скасувати в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на: диван біло-зеленого кольору, два м'які крісла зеленого кольору, торшер кований з трьома лампочками, телевізор марки Philips 20 PFL4122/10, орбітрек "Тоrneo" та виключення їх з акту опису і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17 березня 2015 року - скасувати в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на: диван біло-зеленого кольору, два м'які крісла зеленого кольору, торшер кований з трьома лампочками, телевізор марки Philips 20 PFL4122/10, орбітрек "Тоrneo" та виключити їх з акту опису і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог в цій частині.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.І. Ткач