ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7159/13-ц
Провадження № 2/362/780/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючий суддя - К.В.Медведєв,

при секретарі - Т.І.Савчук,

розглянувши в судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради Київської області, Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про скасування рішення органу місцевого самоврядування та державного акту на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради, Управління Держземагенства у Васильківського району Київської області та ОСОБА_7, ОСОБА_8 про скасування рішення органу місцевого самоврядування та державного акту на земельну ділянку.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області, з яким погодився Апеляційний суд Київської області, позов ОСОБА_2 задоволено, а в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою касаційної інстанції від 17.12.2014 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області та ухвалу Апеляційний суд Київської області скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому суд касаційної інстанції звернув увагу, що вирішуючи спір по суті, суди, не встановивши характеру спірних правовідносин та норми права, яка застосовується до цих правовідносин, не звернули уваги на те, що план зонування та детальний план території мікрорайону (кварталу), де розташована земельна ділянка № 20-А по вул. Червонофлотській у м. Василькові Київської області, не розроблені та не затверджені. У матеріалах справи відсутній генеральний план м. Василькова Київської області, який встановлював би порядок організації дорожнього, транспортного і пішохідного руху по вул. Червонофлотській. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази та правове обґрунтування того, що майданчик для розвороту транспортних засобів по вул. Червонофлотській у м. Василькові Київської області повинен бут розташований саме на земельній ділянці, яка була надана у власність ОСОБА_7 більш того, згідно з висновком відділу Держкомзему у м. Василькові Київської області від 17.01.2012 року № 13/03-12 будь-які обмеження на використання земельної ділянки по вул. Червонофлотській, 20-А у м. Василькові Київської області, що надана у власність ОСОБА_7, відсутні.

Позивачі з урахуванням заяви про уточнення позовної заяви, заяви про відмову від позову в частині вимог, ухвали про залишення позову без розгляду в частині вимог ОСОБА_10 звернулися до суду з вимогами про скасування рішення ОСОБА_6 міської ради Київської області № 03.28-27-УІ від 17 серпня 2012 року в частині ОСОБА_7, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_7, серія ЯЇ№943951, яка знаходиться по вул. Червонофлотської, 20 «а», в м. Василькові та скасування його державної реєстрації.

Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що вони є мешканцями вулиці Червонофлотська в м. Василькові, яка є односторонньою для руху транспортних засобів та тупиковою, у звязку з чим, в кінці вулиці відведено місце для їх розвороту, що є виключно необхідним, проте оскаржуваними рішеннями відповідачам були надані земельні ділянки, саме на місці відведеному для розвороту транспорту, чим порушуються їх цивільні права та інтереси.

Присутні в судовому засіданні позивачі та представник ОСОБА_2 вимоги позову, з урахуванням їх уточнення підтримали в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_6 міська рада Київської області, Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області в судове засіданя не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач ОСОБА_7 проти задоволення позову заперечила.

Представник ОСОБА_8 вказала, що позов є необґрунтованим.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, присутніх в судовому засіданні, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положення ст.ст.1 та 3 ЦПК України передбачають, що завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Згідно до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України є частиною національного законодавства, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом.

Зазначені права гарантовані ст.41 Конституції України.

Цивільне законодавство України зазначає право власності, як право особи на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Закон захищає право власності.

Відповідно до положень ч.3 ст.393 ЦК України та п.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», правовий акт органу місцевого самоврядування, що не відповідає Закону, визнається незаконним та скасовується судом.

У відповідності до положень ст.126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Як вбачається з положень ст. 391 ЦК України, ст.ст.152 і 155 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо користування належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Як встановлено в судовому засіданні, у відповідності до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 577500 від 6 березня 2008 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.08.2013 року позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2, є відповідно власниками земельних ділянок по вул. Червонофлотська, 35, та 25 «а», та побудованих на них житлових будинків.

ОСОБА_4 не надано доказів того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5мають права користування або право власності на майно по вул. Червонофлотській в м. Василькові.

З огляду відміток в паспортах ОСОБА_1 та ОСОБА_4, останні є зареєстрованими по вул. Червонофлотська, відповідно: 29 «а», та 29.

На підставі рішення ОСОБА_6 міської ради Київської області від 17 серпня 2012 року № 03.28-27-УІ ОСОБА_7 затверджено проектну документацію щодо відведення земельної ділянки по вул. Червонофлотської, 20 «а», та передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку (кадастровий № :11:006:007) загальною площею 0,10 га, надано дозвіл на виготовлення державного акту серії ЯИ № від 29 грудня 2012 року.

Згідно листа ОСОБА_6 міської ради від 29.07.2015 року план зонування міста Василькова не затверджений, детальний план території, в межах якої знаходяться земельні ділянки по вул. Червонофлотській №№20-а, 22 не розроблявся.

Згідно викопіювання з генерального плану м. Василькова, наданого суду, не вбачається обмеження щодо можливості надання спірної земельної ділянки ОСОБА_7

ОСОБА_4 позивачами або їх представниками не надано будь-яких доказів та правового обґрунтування того, що майданчик для розвороту транспортних засобів по вул. Червонофлотській у м. Василькові Київської області повинен бут розташований саме на земельній ділянці, яка була надана у власність ОСОБА_7 Факт того, що історично місце для розвороту знаходилося на земельній ділянці наданої ОСОБА_7 не означає, що він і має там знаходитись відповідно до встановлених норм і правил, і що саме таке місце для розвороту встановлено компетентними органами влади.

Більш того, суд приймає висновок відділу Держкомзему у м. Василькові Київської області від 17.01.2012 року № 13/03-12 будь-які обмеження на використання земельної ділянки по вул. Червонофлотській, 20-А у м. Василькові Київської області, що надана у власність ОСОБА_7, відсутні.

Суд приймає до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи №17/13-14 від 10 червня 2014 року, згідно якого розташування земельної ділянки ОСОБА_7 по вул. Червонофлотській, 20 «а», в м. Василькові Київської області по відношенню до земельних ділянок, що перебувають у користуванні мешканців вул. Червонофлотській в м. Василькові - ОСОБА_1, (вул. Червонофлотська 29-а), ОСОБА_2, (вул. Червонофлотська, 35), ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (вул. Червонофлотська,25-а), ОСОБА_4 (вул. Червонофлотська, 29) та ОСОБА_5 (вул. Червонофлотська, 13), а також по відношенню до всіх садибних забудов розташованих на вул. Червонофлотській в м. Василькові Київської області, ліквідує єдино існуючий роз'їзний майданчик, який ще виконує функції майданчику розвороту транспортних засобів. Цей існуючий майданчик обов'язково необхідно залишити на цій вулиці з односмуговим проїздом в садибній забудові, який виконує функції роз'їзду (роз'їзний майданчик) та поворотного майданчику (майданчик розвороту) розмірами, якого мають бути не меншими 12 м. на 12 м.

Натомість зазначений висновок експерта говорить про доцільність залишення на цій вулиці з односмуговим проїздом в садибній забудові, на спірній земельній ділянці розворот. При цьому доцільність такого розвороту не впливає на правомірність оспорюваного рішення та державного акту.

Суд не може прийняти висновки експерта про те, що при розташуванні земельної ділянки, наданої у власність відповідачу ОСОБА_7 на вул. Червонофлотській 20-А в м. Василькові Київської області порушуються вимоги приписів п. 3.11, 3.22 ДБН 360-92** „Містобудування. Планування та забудова міських і селищних поселень» щодо необхідності розміщення майданчиків розвороту та роз'їздів для транспортних засобів. Оскільки, земельна ділянка надана ОСОБА_7, не є земельною ділянкою, якою закінчується проїзд, і відповідно позивачами необґрунтовано, чому саме поворотний майданчик має знаходитись на земельній ділянці, наданої ОСОБА_7, а не на іншій земельній ділянці, якої закінчується проїзд.

Суд приймає висновок експерта, про те, що не можливо розміщувати частини земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, належних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по вул. Червонофлотській, 20 «а», та 22, в м. Василькові Київської області на території існуючого яру, схил якого фактично більше 15%, що є несприятливими умовами для будівництва, як це вимагають приписи т. 9 п. 9.1* ДБН 360-92** „Містобудування. Планування та забудова міських і селищних поселень".

Проте, вказаний висновок експерта свідчить про можливе порушення прав відповідача, а не позивачів. Отже, саме відповідачу належить право оспорювати з цих підстав правильність надання земельної ділянки, більш того відповідач не позбавлена можливості за допомогою земляних робіт поліпшити якість земельної ділянки.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими, матеріалами справи не підтверджуються та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 221, 223 ЦПК України, суд, -в и р і ш и в :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя