гСправа № 358/1281/15-ц Провадження № 2/358/487/15
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

03 серпня 2015 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Корбут В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовом, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 21.07.1995 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського РУЮ Київської області за № 90, посилаючись на те, що у них виникли різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття поваги один до одного, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Шлюб існує формально, а тому примирення не можливе. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має.

При вивченні заяви встановлено, що позивачем не враховано вимоги ч.4 ст.119 ЦПК України, де зазначено, що позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Так, згідно до п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб припиняється шляхом його розірвання за заявою подружжя або одного з них судом чи органом реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС). Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК ; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК.

В даному випадку з позовної заяви та документів доданих до неї не вбачається: чи виник спір між подружжям ОСОБА_2 щодо добровільного розірвання шлюбу.

Враховуючи те, що від шлюбу у позивача та відповідача не має неповнолітніх дітей, тому в першу чергу їм необхідно спільно або поодинці звернутись до РАЦС із заявою про розірвання шлюбу, оскільки від цього буде залежати, який орган в подальшому повинен вирішувати питання про розірвання шлюбу (РАЦС або суд).

Якщо відповідач не бажає звертатись до РАЦС у із заявою про добровільне розірвання шлюбу, позивач повинна про дану обставину зазначити в позовній заяві та на її підтвердження надати до позову в якості доказу, звернення позивача до відповідача про добровільне розірвання шлюбу.

Окрім того, в позові не зазначено, коли конкретно між позивачем та відповідачем припинились шлюбно-сімейні відносини.

Оскільки позивач подала позовну заяву без додержання вимог викладених у ст. 119 ЦПК України, тому необхідно залишити її без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, надавши позивачу 5 днів з моменту отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_3