Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2299/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Гуменюк А.І.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

14.09.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Письменного О.А.,

суддів: Дьомич Л.М., Карпенка О.Л.,

з участю секретаря: Лазаренко-Шаповалової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05.03.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Апеляційного суду м. Києва, Печерського районного суду м. Києва, Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, звернулися в суд з позовом до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Апеляційного суду м. Києва, Печерського районного суду м. Києва, Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, яким просили відшкодувати моральну шкоду за рахунок Державного бюджету України, кожному позивачу в розмірі 510000,00 грн. та 50% від суми відшкодування присудити на користь Збройних Сил України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.03.2015 року на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції з підстав її незаконності та необґрунтованості ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали суду та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначає, що судом незаконно відмовлену у відкритті провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.08.2015 року визначено підсудність справи за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Апеляційного суду м. Києва, Печерського районного суду м. Києва, Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, про відшкодування моральної шкоди, для розгляду в апеляційному порядку апеляційному суду Кіровоградської області.

Заслухавши доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом, що узгоджується з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади».

У розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ, що узгоджується з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів».

Зазначені роз'яснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч.5 ст. 1176 ЦК України шкода завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, за обвинувальним висновком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, оскільки згідно статтей 62, 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Рішення суду і, відповідно до цього, дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Суддя на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави.

Розгляд судом питань, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті,перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядку і їх виконання),нормами ЦПК України не передбачено.

Таким чином, оскарження дій судді, що пов'язані з ухваленням рішення у справі або постановлення ухвали можливе лише в порядку, визначеному процесуальним законом.

Оскарження таких дій шляхом подання скарги чи позовної заяви до іншого суду першої інстанції є неприпустимим, оскільки суперечить принципу незалежності суддів та недопущення впливу на них, закріпленого ст. 126 Конституції України.

Застосування положення ч.5 ст. 1176 ЦК України можливо лише коли предметом позову є дії чи бездіяльність, що не пов'язані із здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, що має на меті прийняття акту органом судової влади.

Незаконність дій або бездіяльність суддів обов'язково повинна встановлюватися не лише вироком суду,а й іншими відповідними рішеннями.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з вимогами, які не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права, які є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 п.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін, оскільки постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.303, ст. 307, ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05.03.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: