22-ц/775/193/2015(м)
Категорія 55 Головуючий у 1 інстанції Харитонова Г.Л.
Доповідач Мальцева Є.Є.
У х в а л а

Іменем України

04 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого - Мальцевої Є.Є.,

суддів - Баркова В.М., Ткаченко Т.Б.,

при секретарі - Одинцові Е.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за заявою прокурора Іллічівського району міста Маріуполя про видачу судового наказу про стягнення з публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_1 заборгованості із заробітної плати, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на судовий наказ Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

Судовим наказом Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 листопада 2014 року стягнуто з публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» (далі ПАТ «Азовзагальмаш») на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 2185,13 грн..

Не погоджуюсь із судовим наказом, боржник ПАТ «Азовзагальмаш» подав заяву про його скасування, в якій зазначив, що у поданій прокурором заяві про видачу судового наказу жодними доказами не підтверджується, що ОСОБА_1 відноситься до кола осіб, на яких розповсюджується дія ч.2, ч.4 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2014 року заяву ПАТ «Азовзагальмаш» про скасування судового наказу № 264/8736/14-ц від 05 листопада 2014 року про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати на користь ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ «Азовзагальмаш» просить судовий наказ скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначив, що судовий наказ видано судом на підставі норм, які втратили чинність на момент розгляду заяви прокурора Іллчівського району м.Маріуполя, підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Наявність таких підстав має бути підтверджена прокурором шляхом надання суду відповідних доказів.

Також вказав, що у заяві прокурора про видачу судового наказу належним чином не підтверджується, що ОСОБА_1 відноситься до кола осіб, на яких розповсюджується дія ч.2, 4 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності апелянта ПАТ «Азовзагальмаш», яке належним чином повідомлено про час і місце судового розгляду справи, і без участі прокурора, повідомленого про розгляд справи факсограмою.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення ОСОБА_1, який просив апеляційну скаргу відхилити, судовий наказ залишити без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Вирішуючи заяву прокурора Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області в інтересах ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» заборгованості по заробітній платі, суд виходив з того, що між сторонами існують спірні правовідносини, судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Частиною 2 ст.95 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Як вбачається зі справи, 05 листопада 2014 року видано судовий наказ про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 2185,13 грн.(а.с.15).

Відповідно до відомості нарахованої і виплаченої заробітної плати, заборгованість ПАТ «Азовзагальмаш» перед ОСОБА_1 по заробітній платі становить 2185 грн.13 коп., яка виникла за липень - вересень 2014 року (а.с.7-8 ).

Зазначений розмір заборгованості по заробітній платі сторонами не оспорюється.

Як передбачено частинами 1, 2, 4 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Наявність таких підстав має бути підтверджена прокурором шляхом надання суду відповідних доказів.

Представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність.

Частиною 2 статті 45 ЦПК України передбачено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів.

Згідно п. 4 Перехідних та прикінцевих положень Закону України від 18 вересня 2012 року № 5288-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань удосконалення діяльності прокуратури" (далі - Закон № 5288-УІ), на території адміністративно-територіальних одиниць, на яких центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги не розпочали надання такого виду правової допомоги, органи прокуратури можуть здійснювати представництво у суді інтересів громадян з такої підстави, як неспроможність громадянина через свій матеріальний стан самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження.

Отже, з огляду на вищенаведені положення Закону України «Про прокуратуру», колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, оскільки безпідставна невиплата заробітної плати більш як за один місяць, вчинена умисно, являється кримінальним правопорушенням, а тому прокурор, відповідно до положень ч.4 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», має право здійснювати представництво інтересів громадянина на підставі заподіяння громадянинові шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дійшовши такого висновку, колегія суддів також враховує положення п.4 Перехідних та прикінцевих положень Закону № 5288-УІ, які надають право органам прокуратури, до початку надання на території адміністративно-територіальних одиниць центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги, такого виду допомоги, здійснювати представництво у суді інтересів громадян з такої підстави, як неспроможність громадянина через свій матеріальний стан самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження.

Як пояснив в апеляційному суді ОСОБА_1, у нього склалося тяжке матеріальне становище через невиплату заробітної плати, з 7 вересня 2014 року він звільнився, заробітну плату в повному обсязі не отримав, а тому в листопаді 2014 року звернувся до прокуратури Іллічівського району м.Маріуполя з заявою про звернення в його інтересах до суду з заявою про стягнення нарахованої заробітної плати.

Згідно з ч.1 ст. 309-1 ЦПК України судовий наказ підлягає скасуванню в апеляційному порядку, якщо апеляційний суд встановить відсутність між стягувачем та боржником спірних правовідносин, на основі яких була заявлена вимога, передбачена частиною першою статті 96 цього Кодексу.

Враховуючи положення ч.1 ст.309-1 ЦПК України, та те, що прокурором Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області здійснено представництво інтересів ОСОБА_1 шляхом подачі заяви про видачу судового наказу про стягання заробітної плати, відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру», колегія суддів вважає, що судовий наказ Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05 листопада 2014 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ПАТ «Азовзагальмаш» - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 307, 309-1 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» відхилити.

Судовий наказ, виданий Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 05 листопада 2014 року, про стягнення з публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 2185 гривні 13 копіойк, на користь держави судового збору в розмірі 121 гривня 80 копійок - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Мальцева Є.Є.

Судді Барков В.М.

Ткаченко Т.Б.