Справа № 316/85/15-ц
Провадження № 2/316/206/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2015 р. Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Куценко М.О. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Прокурора м. Енергодара Запорізької області в інтересах держави в особі: Державного підприємства «Камянсько-Дніпровське лісове господарство», Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства до Енергодарської міської ради Запорізької області, ОСОБА_1, про визнання незаконним та скасування рішення Енергодарської міської ради, визнання недійсним виданого на його підставі державного акту на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі запис №10 від 15.07.2010р., повернення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Енергодара Запорізької області звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить:

· визнати незаконним та скасувати рішення Енергодарської міської ради від 16.06.2010 року

№249 в частині надання у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва;

· визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК

№934825, виданий ОСОБА_1, зареєстрований Державним земельним кадастром 15.07.2010р.;

· скасувати в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на

право постійного користування землею, договорів оренди землі запис №10 від 15.07.2010р.;

· повернути земельну ділянку площею 0,12 га, ринковою вартістю 1416,00 гривень, що

розташована в адміністративних межах м. Енергодар з кадастровим номером :11:053:0070 у державну власність, а саме: постійному користувачу ДП «Камянсько-Дніпровське лісове господарство».

16.02.2015 року через канцелярію суду від прокурора м. Енергодара Запорізької області надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просив: накласти арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :11:053:0070), яка згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №934825, належить ОСОБА_1

У обґрунтування даної заяви прокурор зазначив, що відповідач в ході розгляду справи має право на власний розсуд розпоряджатися спірною земельною ділянкою, в тому числі і відчужувати її, що в подальшому може призвести до неможливості виконання рішення суду.

Частиною 1 ст.153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність застосування заходів забезпечення позову, оскільки невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити або зробити неможливим надалі виконання рішення суду.

Разом з цим, суд вважає за необхідне застосувати інший захід, ніж запропоновано прокурором, а саме: заборонити вчиняти певні дії.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки (кадастровий номер :11:053:0070), яка згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №934825, належить ОСОБА_1.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М. О. Куценко