АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/144/2015 Головуючий в І інстанції Булах Є.М.
Категорія 6 Доповідач: Лісова Г.Є.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 16 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Лісової Г.Є.
Суддів:Семиженка Г.В.
Бугрика В.В.
При секретарі:Яковенку І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, та ОСОБА_7, ОСОБА_8 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 1 серпня 2014 року за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_6, треті особи - Херсонська міська рада, ОСОБА_14 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення

В С Т А Н О В И Л А:

7.03.2014 року ОСОБА_9, ОСОБА_10 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_12, третя особа - Херсонська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва, посилаючись на те, що відповідачці ОСОБА_12 на підставі договору дарування, укладеного 1.03.2006 року із ОСОБА_16, належало 16/100 частин житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1, замість якої нею був побудований новий будинок. Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 22.06.2007 року, яким за ОСОБА_12 було визнано право власності на самочинно збудований житловий будинок, скасовано рішенням апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2012 року і в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням виконкому Суворовської районної ради м. Херсона від 11.05.2012 року скасовано рішення №101 від 14.09.2007 року, яким було змінено розмір часток співвласників у зв'язку із будівництвом житлового будинку літ. «Ж» ОСОБА_12 із визнанням за ОСОБА_12 16/100 частки замість 80/100; ОСОБА_17 -15/100 замість 14/300; ОСОБА_10 - 15/100 замість 14/300; ОСОБА_18 - 15/100 замість 14/300; ОСОБА_19 - 23/200 замість 6/10, а також 23/300 та 23/600 замість 16/10 набутих за різними договорами; ОСОБА_9 - 39/100 замість 6/100.

Житловий будинок літ. «Ж» загальною площею 117,7 кв.м. не був зданий в експлуатацію і є самочинним будівництвом на земельній ділянці площею 503,1 кв.м. Земельна ділянка ОСОБА_12 під будівництво житлового будинку не виділялася.

Йому, ОСОБА_9, належить 39/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1.

17.01.2014 року стало відомо, що ОСОБА_12 подарувала 80/100 частин домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 ОСОБА_15, яка 12.02.2014 року 10/100 частин цього домоволодіння подарувала ОСОБА_11

Житловий будинок є самочинним будівництвом, що порушує його права, оскільки зменшилася площа земельної ділянки, що позбавляє співвласників можливості користування земельною ділянкою відповідно до належних їм первинних часток у праві власності на домоволодіння. Будинок побудовано біля його житлового будинку літ. «А», внаслідок чого відсутня візуалізація належного йому майна, закритий доступ від дороги, доступ повітря, світла, будинком зайнята земельна ділянка, на якій росли плодово-ягідні кущі та квіти. Зазначене впливає на ринкову вартість належного йому будинку літ. «А».

Просив усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою розташованою по АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинного будівництва житлового будинку літ. «Ж» загальною площею 117,7 кв.м., який складається з приміщення 1-1 пл. 10,2 кв.м.; санвузла 1-2 пл. 1,2 кв.м.; кухні 2-3 пл. 10,3 кв.м.; жилого приміщення 2-2 пл. 9,4 кв.м. коридору 2-1 пл. 7,0 кв.м.; жилого приміщення 2-4 пл. 26,1 кв.м. та підвалу пл. 52,6 кв.м., а також вирішити питання судових витрат.

Ухвалою Суворовського раойнного суду м. Херсона від 28 липня 2014 року суд замінив відповідача ОСОБА_15 на належних відповідачів ОСОБА_13 та ОСОБА_6.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 1 серпня 2014 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_9, ОСОБА_10 земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинного будівництва - житлового будинку літ. «Ж», загальною площею 117,7 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9, ОСОБА_10 по 81,20 грн. кожному понесених судових витрат.

В решті позову відмовлено.

В апеляційних скаргах на рішення суду ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, та ОСОБА_8, ОСОБА_7 просять його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Посилаються на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, та представник ОСОБА_20, яка діє від імені ОСОБА_7, ОСОБА_8, питання про права та обов'язки яких вирішено оскаржуваним рішенням, апеляційні скарги підтримали з підстав викладених у них, вважають, що рішення суду підлягає скасуванню як незаконне.

У поданих до апеляційного суду письмових заявах ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_14 апеляційні скарги не визнали, просять їх відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Справу розглянути за їх відсутності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення побудованого на ній житлового будинку літ. «Ж», суд виходив з того, що ОСОБА_12 земельна ділянка у власність чи користування для будівництва житлового будинку літ. «Ж» в АДРЕСА_1 Херсонською міською радою не надавалася, будинок побудовано без відповідних документів на право виконання будівельних робіт, а також без належно затвердженого проекту компетентними органами, а отже зведений на земельній ділянці по АДРЕСА_1 житловий будинок літ. «Ж» загальною площею 117,7 кв.м., який складається із приміщення 1-1 площею 10,2 кв.м., санвузла 1-2 площею 9,4 кв.м.; коридору 2-1 площею 7,0 кв.м.; житлового приміщення 2-4 площею 26,1 кв.м., підвалу площею 52,6 кв.м., є самочинним будівництвом, право власності на який ОСОБА_12 у встановленому діючим законодавством порядку не набуто.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Самочинним вважається будівництво житлового будинку, якщо він збудований на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_12 на підставі договору дарування, укладеного 1.03.2006 року із її матір'ю ОСОБА_16 набула право власності на 16/100 частин житлового будинку позначеного в плані літ.»А» по АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних будівель та споруд розташованих на земельній ділянці площею 503,1 кв.м., що підтверджується копією договору дарування посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_22, зареєстрованого в реєстрі за №416 та витягом про реєстрацію права власності за ОСОБА_12 на 16/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 виданого Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 6.03.2006 року (а.с.6-7,т.1).

Згідно з рішенням Херсонської міської Ради депутатів трудящих №569 від 27 червня 1955 року за домоволодінням по АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 503,1 кв.м. (а.с.82).

Так як придбане ОСОБА_12 жиле приміщення по АДРЕСА_1 було непридатне для проживання нею на цій земельній ділянці на місці старого будинку був побудований новий житловий будинок літ. «Ж» загальною площею 117,7 кв.м.

Позивачі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надавали згоду ОСОБА_12 на будівництво будинку на загальній земельній ділянці площею 503,1 кв.м.

Задовольняючи позов про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення житлового будинку літ. «Ж» суд першої інстанції не дав належної оцінки наявній у матеріалах справи Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК у Херсонській області від 29.11.2013 року ХС №0, згідно з якою житловий будинок вважається закінчений будівництвом та готовим до експлуатації (а.с.73).

26.12.2013 року ОСОБА_12 видано реєстраційною службою Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні свідоцтво про право власності на нерухоме майно на 80/100 частки домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1.

У зв'язку із тим, що на загальній земельній ділянці ОСОБА_12 побудувала житловий будинок літ. «Ж» її частка збільшилася до 80/100, а частки інших співвласників становлять: ОСОБА_17 - 14/300, ОСОБА_10 -14/300, ОСОБА_18 - 14/300, ОСОБА_9 - 6/100.

Оскільки ОСОБА_12 відповідно до вимог ст.ст. 34,39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року був наданий дозвіл на виконання будівельних робіт нового будівництва одноповерхового приватного індивідуального житлового будинку з цокольним поверхом розташованого по АДРЕСА_1, що підтверджується копією повідомленням про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого ДАБК у Херсонській області 24.12.2012 року ХС 7, житловий будинок був зданий в експлуатацію згідно з Декларацією про готовність об'єкту до експлуатації зареєстрованою інспекцією ДАБК 29.11.2013 року ХС 00, за ОСОБА_12 зареєстровано право власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна, то суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку про те, житловий будинок літ. «Ж» розташований на земельній ділянці площею 503,1 кв.м. є самочинним будівництвом, а також що ОСОБА_12 не набула права власності на житловий будинок літ. «Ж», що становить 80/100 частки домоволодіння по АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи 17.01.2014 року ОСОБА_12 відчужила належну їй частку 80/100 в домоволодінні по АДРЕСА_1 ОСОБА_15 на підставі договору дарування нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_23 зареєстрованого за номером 284, яка в свою чергу за договорами дарування від 10.07.2014 року відчужила 30/100 частки спірного будинку ОСОБА_13 та 30/100 частки будинку ОСОБА_6

Крім того, 12.02.2014 року на підставі договорів дарування ОСОБА_11 та ОСОБА_14 набули право власності на 10/100 частин кожний домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1.

Задовольняючи позов про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення житлового будинку літ. «Ж», судом не було враховано, що ОСОБА_14, якому належить на праві власності 10/100 частки спірного домоволодіння, залучений до участі в справі не як відповідач, а як третя особа, щодо прав і обов'язків якої не може ухвалюватися судове рішення по суті спору.

Крім того, на час розгляду справи судом апеляційної інстанції право власності на 15/100 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 набули в рівних частках по 15/200 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 згідно з договором дарування, укладеним 7.11.2014 року з ОСОБА_6 посвідченим нотаріально приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_22, зареєстрованим в реєстрі за №681 та 15/100 частки в рівних частках по 15/200 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 7.11.2014 року з ОСОБА_6 посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_22, зареєстрованого в реєстрі за №682, якими оскаржене ухвалене у справі рішення, як таке, що впливає на їхні права та обов'язки.

Відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст.391 ЦК України).

Висновок суду першої інстанції щодо порушення прав позивачів будівництвом житлового будинку літ. «Ж» на земельній ділянці загального користування по АДРЕСА_1 ґрунтується на звіті про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єктів від 24.03.2014 року, який наданий позивачами як додаток до позовної заяви, не є належним та допустимим доказом, оскільки одержаний з порушенням порядку встановленого законом, не на підставі ухвали суду. Крім того, зазначений звіт складений без урахування приміщення під літ. «К» зведеного на цій же земельній ділянці загальною площею 86,8 кв.м. та дослідження обставин щодо того чи його будівництво не є в причинному зв'язку із дефектами та пошкодженнями виявленими в будинку літ. «А».

Позивачі в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'являлися, а тому суд був позбавлений можливості роз'яснити їм про їх право заявити клопотання про призначення експертизи.

Не відповідає також обставинам справи і висновок суду першої інстанції про те, що будівництво будинку літ. «Ж» не було узгоджено із позивачами, які, як вбачається з матеріалів справи, давали згоду на будівництво ОСОБА_12 житлового будинку літ. «Ж» на земельній ділянці площею 503,1 кв.м. по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.22 постанови №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Оскільки судом першої інстанції при вирішенні цього спору не було враховано зазначених обставин, ухвалене у справі рішення не можна вважати законним і обґрунтованим, а тому його слід скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, ч.ч.1,3 ст.376, ст.377 ЦК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, та ОСОБА_7, ОСОБА_8 задовольнити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 01 серпня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_9, ОСОБА_10 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді