Номер провадження: 22-ц/785/2746/15
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі :

головуючого судді - Суворова В.О.

судді - Черевко П.М.

судді - Сватаненко В.І.

при секретарі -Фабіжевській Т.С.

з участю: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 17 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради,за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Третьої Одеської державної нотаріальної контори, Київської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 з 2003 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, -

встановила:

25 лютого 2014 року позивач звернувся з зазначеним позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_4 з 2003 року, однією сім'єю в квартирі позивачки як чоловік та жінка, та вели сумісне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер, та після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтва про право на спадщину не отримала, оскільки нотаріус їй роз'яснила, що необхідно надати рішення суду про встановлення факту проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю.

Представник Одеської міської ради позов не визнав, вказуючи, що відсутні докази про те, що позивачка більш як п'ять років проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю в його квартирі.

Представник Третьої Одеської державної нотаріальної контори участь при розгляді справи у суді першої інстанції не брав, направив лист, в якому просив розглянути справу в його відсутність, вирішення спору залишив на розгляд суду.

Рішенням суду першої інстанції від 17 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Третьої Одеської державної нотаріальної контори, Київської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового рішення, яким просить задовольнити позов у повному обсязі .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах вимог скаржника і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в позові виходив з того, що позивач не надав доказів, які б свідчили, що позивачка проживала разом з ОСОБА_4 однією сім'єю з 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Відповідно до роз'яснень, які викладені у Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" до заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Судовою колегією встановлено, що позивачка проживає у АДРЕСА_2, де і зареєстрована. ОСОБА_4 був зареєстрований в АДРЕСА_1, де і був зареєстрований. У 1988 році ОСОБА_4 сплатив пай за вказану квартиру (а.с.32). Судова колегія звертає увагу, що позивачка обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те , що вона проживала разом з ОСОБА_4 в її квартирі, про що вона надала довідку ЖБК "Центральний"(а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер (а.с. 7).

04 березня 2013 року позивачка звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, посилаючись на те, що вона перебувала з померлим у фактичних шлюбних відносинах та проживала однією сім'єю. Позивачка вказує, що на день смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 в місті Одесі та інших речей. Інших спадкоємців крім неї немає (а.с. 58).

На обґрунтування своїх вимог щодо проживання з померлим однією сім'єю позивачка надала наступні докази: абонентську книжку по розрахункам за електричну електроенергію, відповідно до якої вона сплачувала вартість спожитої електричної енергії 12 травня, 03 листопада 2001 року, 07 грудня 2004 року, 18 квітня 2005 року, 05 листопада 2005 р.(а.с.9-12) та спожитий газ у 2009 р.(а.с.13). Судова колегія вважає, що квитанції , які сплачені до 2004 р., не можуть бути прийняті до уваги як доказ проживання однією сім'єю, оскільки позивачка вказує, що проживала з померлим однією сім'єю з 2004 р. Крім того, судова колегія звертає увагу, що відповідно до квитанцій про сплачений газ за жовтень та грудень 2009 р. оплату проводила не позивачка. З урахуванням того, що сплата по комунальним платежам проводилася позивачкою з 2004 по 2012 р. 5 разів, судова колегія вважає, що вказані докази не свідчать про те , що позивачка з померлим проживала однією сім'єю .

Також на підтвердження своїх вимог за клопотанням позивачки були допитані у суді першої інстанції свідки ОСОБА_5 ОСОБА_6, які пояснили суду, що вони є подругами позивачки, та їм відомо, що позивачка разом з померлим проживала однією сім'єю як чоловік та жінка. Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що позивачка та померлий проживали то в квартирі позивачки, то в квартирі померлого, оскільки у свідка з позивачкою та померлим були дружні відносини, вони ходили один до одного у гості, так як квартири знаходяться у сусідніх парадних.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона була паспортистом. Довідку № 80 вона дійсно видавала позивачці, оскільки до неї приходили свідки з будинку позивачки та померлого і підтвердили, що померлий проживав з позивачкою. Також свідок пояснила, що позивачка з померлим проживали в квартирі померлого.

Судова колегія вважає, що вказані пояснення свідків не є достатніми , щоб встановити факт того, що позивачка та ОСОБА_4 з 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року проживали однією сім'єю.

Також позивачка як на підставу задоволення позивних вимог вказує, що вони разом з померлим придбали випрямувача для волосся. З урахуванням того, що не убачається, в загалі ким придбаний вказаний прилад, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що вказана обставина не підтверджує проживання однією сім'єю позивача та ОСОБА_4

Все перераховане дає підстави судовій колегії погодитися з рішенням суду першої інстанції, що позивачка в відповідності до ст. 60 ЦПК України не надала доказів, що в розумінні ст. 3 Сімейного Кодексу України вона проживала з померлим однією сім'єю.

Враховуючи все вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської областім , -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 17 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

В.І.Сватаненко

П.М. Черевко