АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 683/1483/14-ц
Провадження № 22-ц/792/619/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді П'єнти І.В.,

суддів Корніюк А.П., Грох Л.М.,

при секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: відповідача ОСОБА_1, адвоката Гіппіуса О.Б., позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. В обгрунтування якого зазначав, що 28 липня 2013 р. близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_6, керуючи автомобiлем «ОРЕL VIVARO», ресстрацiйний номер НОМЕР_1, та рухаючись по вул. Грушевського в м. Старокостянтиновi вiд Центрального ринку в напрямку центру м. Старокостянтинова, в порушення п.12.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкостi руху, не врахував дорожню обстановку i стан транспортного засобу, щоб мати змогу постiйно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не справився з керуванням, рiзко повернувши у лiвий бiк, перетнув проїжджу частину дороги вул. Грушевського, переїхав через бордюр та допустив зiткнення з ветеринарно-аптечним кiоском, розташованим по вул. Грушевського, 22, блок 2 в м. Старокостянтиновi. Внаслiдок зiткнення власник кiоску ОСОБА_7, який здiйснював торгiвлю i перебував у даному кiоску, отримав тiлеснi ушкодження середнього ступеня важкості. Позивач вказує, що внаслідок ДТП вчиненої з вини ОСОБА_1 йому завдано матеріальних збитків, які включають витрати на придбання ліків на лікування в сумі 2687 грн. 96 к., вартість пошкодженого аптечного кіоску в сумі 25783 грн., вартість пошкоджених препаратів в аптечному кіоску в сумі 15185 грн. 06 к., вартість звіту про оцінку нанесених збитків в розмірі 1000 грн. та вартість послуг адвоката в сумі 2800 грн. А тому, просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 82270 грн. 96 к. прямих матеріальних збитків, а з ОСОБА_5 - 90000 грн. та 50000 грн. компенсації за завдану шкоду здоров'ю та майну.

Вироком Старокостянтинiвського районного суду вiд 26 лютого 2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненнi злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у видi обмеження волi на строк 1 рiк 6 мiсяцiв з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки та, на пiдставi ст.75 КК України, звiльнено вiд вiдбування основного покарання з встановленням iспитового строку тривалiстю 1 рiк 6 мiсяцiв.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 13.05.2014 року вирок Старокостянтинiвського районного суду вiд 26 лютого 2014 року щодо ОСОБА_1 в частині розв'язання цивільного позову потерпілого ОСОБА_3 до ОСОБА_1 стосовно стягнення вартості пошкодженого аптечного кіоску та вартості звіту про оцінку нанесених збитків скасовано, а провадження в цій частині направлено на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі в порядку цивільного судочинства.

В ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 вартість пошкодженого аптечного кіоску в сумі 25783 грн. та моральну шкоду в сумі 50000 грн.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 25427 грн. на відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином та 2500 грн. відшкодування витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 5000 грн. відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 211 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 900 грн. за частково пошкоджений кіоск та 500 грн. моральної шкоди. Вказує, що судом неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи та не взято до уваги, що згідно протоколу місця події пошкодження, внаслідок ДТП були виявлені лише у правому кутку кіоску. Крім того, судом не витребувано кадастровий план земельної ділянки по вул. Грушевського, 24, блок 2, як належний доказ, для з'ясування того факту, чи орендував відповідач дану земельну ділянку на день скоєння ДТП та не встановлено місце знаходження належного відповідачу аптечного кіоску. Зазначає, що у ході розгляду справи у судового експерта ОСОБА_8 не було витребувано документу, який підтверджує його компетентність на проведення експертизи та право досліджувати рухоме майно. Посилається на те, що у ході розгляду справи не було встановлено вартість пошкоджень та поновлювального ремонту кіоску. Крім того, позивачем не було надано до суду жодного належного доказу на підтвердження визначеного судом розміру моральної шкоди в сумі 5000 грн. На думку апелянта, оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні відповідач та його адвокат підтримали апеляційну скаргу.

Позивач та його представник в судовому засіданні просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення або зміни рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суд повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 25427 грн.

Однак, суд першої інстанції дійшов таких висновків при неповному з'ясуванні обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенні норм матеріального та процесуального права.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Встановлено, що вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26.02.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання 1 рік 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців (а.с. 20-30).

Згідно даного вироку встановлено, що 28 липня 2013 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «OPEL VIVARO» реєстраційний номер НОМЕР_2, рухаючись по вул.Грушевського в м.Старокостянтинові від Центрального ринку в напрямку центру м.Старокостянтинова, в порушення п.12.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не справився з керуванням, різко повернувши у лівий бік, перетнув проїжджу частину дороги вул.Грушевського, переїхав через бордюр та допустив зіткнення з ветеринарно-аптечним кіоском, розташованим по вул. Грушевського, 22 блок 2 в м. Староконстянтинові.

Частиною 4 ст. 61 ЦПК України визначено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до висновку спеціаліста від 11.09.2013 року, проведеного спеціалістом ПП «Оцінка Еко Захід» матеріальний збиток, спричинений позивачу, становить 25783 грн.

Згідно ст.ст. 57, 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 19.08.2013 року, при детальному огляді аптечно-ветеринарного кіоску по вул. Грушевського, 24 блок 2, було встановлено, що права його частина посунута вглиб, фронтальний ближній правий кут має пошкодження шляхом деформації стіни (а.с. 81-92 т. 1 кримінальної справи).

Як вбачається з матеріалів справи оцінка вартості матеріального збитку проведена спеціалістом ПП «Оцінка Еко Захід», яке діє на підставі Статуту підприємства та Сертифікату суб'єкта оціночної діяльності №13541/12 виданого ФДМ України від 15.06.2012 року, де напрямком оцінки майна визначено - оцінку об'єктів у матеріальній формі.

Наданий позивачем звіт має відповідні посилання на використану літературу та норми чинного законодавства, які використовувались для проведення оцінки, перелік пошкоджень, які були заподіяні внаслідок ДТП, вартість матеріального збитку за відповідною формулою.

Відповідно до загальних правил оцінки доказів, передбачених ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному , повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінивши проведений спеціалістом ПП «Оцінка Еко Захід» звіт, колегія суддів вважає, що даним звітом підтверджується розмір реальних матеріальних збитків, спричинених позивачу, а тому він є належним та допустимим доказом.

Не може бути прийнято до уваги колегією суддів висновок експерта №6-87-14 судової будівельно-технічної експертизи від 10.09.2014 року, за яким визначено ринкову вартість аптечного кіоску, що розташований по вул. Грушевського, 22 блок 2 в м. Старокостянтинові до пошкодження та після пошкодження. Оскільки, за рецензією від 10.11.2014 року, вказаний висновок, проведений експертом ОСОБА_8, має зауваження у вступній та дослідницькій частинах, які могли вплинути на висновки надані за результатами досліджень. А саме, у вступній частині висновку відсутні дані про витребування додаткових матеріалів про технічний стан досліджуваного об'єкту до здійснення його руйнування після ДТП. У дослідницькій частині визначено ринкову вартість об'єкту по дохідному підходу. Далі від вартості визначеної за дохідним підходом було відмінусовано вартість на проведення ремонтних робіт визначену кошторисом, що в даному випадку є недопустимим, оскільки експерту не відомо технічний стан об'єкту до аварії. І з цього приводу є підставними доводи апеляційної скарги. В зв'язку з чим витрати позивача, пов'язані з проведення даної експертизи, в розмірі 2500 грн. не підлягають відшкодуванню на користь позивача (а.с. 66-117, 144-146).

В свою чергу, відповідач, заперечуючи розмір заподіяної матеріальної шкоди, не надав суду належних та допустимих доказів, які б давали підстави визначити розмір матеріальної шкоди в іншому розмірі.

Договір від 26.08.2003 року про придбання ОСОБА_3 дерев'яного переносного кіоску, розміром 3Х6 кв.м., на який посилається відповідач не підтверджує розміру заподіяної позивачу матеріальної шкоди (а.с. 156).

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачу, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, роз'яснювалось право на заявлення клопотання про призначення експертизи на встановлення розміру заподіяної позивачу матеріальної шкоди, проте відповідач наданим йому правом не скористався.

За таких умов, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню матеріальна шкода в розмірі 25783 грн. А тому, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 25427 грн. відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином та 2500 грн. відшкодування витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення в цій частині про задоволення позову.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на наявність суперечностей щодо зазначення місця знаходження належного позивачу ветеринарно-аптечного кіоску. Оскільки, відповідно до свідоцтва платника єдиного податку ОСОБА_3 здійснював господарську діяльність з роздрібної торгівлі фармацевтичними товарами в спеціалізованому магазині по вул. Грушевського, 24, блок 2 у м. Староконстянтинові (а.с 125 т. 1 кримінальної справи).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до ст. 23 ЦК Україниособа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

На думку колегії суддів, оцінюючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції врахував глибину та обсяг страждань, яких зазнав позивач в зв'язку з пошкодженням належного йому майна, та, з врахуванням засад розумності та справедливості, визначив суму відшкодування у розмірі 5000 грн.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції в цій частині.

Частиною 5 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

А тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 282 грн. 19 к. (100% задоволено вимоги майнового характеру та 10% - вимоги немайнового характеру). Зайво сплачений судовий збір в сумі 217 грн. 81 к. підлягає поверненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 25427 грн. відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином та 2500 грн. відшкодування витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи та судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 25783 грн. матеріального збитку та 282 грн. 19 к. судового збору. Повернути ОСОБА_3 217 грн. 81 к. зайво сплаченого судового збору.

В решті рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. П'єнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Цимбалюк О.В. Провадження № 22-ц/792/619/15

Доповідач -П'єнта І.В. Категорія № 30, 34