Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/86/15-ц
Провадження № 2/674/145/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуюча - суддя Кучерява А. В.

при секретарі Бей І.О.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дунаївці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий вивіз за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася в суду до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий вивіз за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем є двоє дітей: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею в м. Кротоне Італійської Республіки, вона матеріально їх утримує, піклується про їх здоров'я та розвиток.

Представник позивачки ОСОБА_1 позов підтримав і просив його задовольнити пояснивши, що з 18 серпня 1999 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, а 28 грудня 2013 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають двоє дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з ОСОБА_3 в м. Кротоне Італійської Республіки, позивачка матеріально їх утримує, піклується про їх здоров'я та розвиток. Відповідач участі у вихованні дітей не бере та добровільно не надає кошти на їх утримання, в зв'язку з чим рішенням Дунаєвецького райсуду від 07.11.2014 року присуджено стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей до їх повноліття. Восени 2014 року ОСОБА_3 приїхала з дітьми на Україну відвідати батьків, але назад вивезти дітей не може, оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати дозвіл на тимчасовий виїзд дітей за кордон, для навчання та лікування, його відмова є безпідставною і є ні чим іншим, як небажанням піклуватися про дітей, також зазначив, що син позивачки навчається в Італії з першого класу, зараз вже навчається в ліцеї, якого в даний час не відвідує, потребує реабілітації після проведеної операції, а тому звертається до суду і просить надати дозвіл на виїзд неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за кордон без згоди батька, ОСОБА_4, до повноліття дітей, що буде відповідати їх інтересам.

Третя особа: Представник служби в справах дітей при Дунаєвецькій РДА позов також підтримала і просили його задовольнити, оскільки батько відмовляється надати дозвіл на виїзд дітей за кордон, то діючи в інтересах дітей, такий дозвіл необхідно надати з метою навчання та оздоровлення дітей.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, будь-яких заперечень суду не представив.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивачки, представника третьої особи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 1999 року, а 28 грудня 2013 року шлюб розірвали, що підтверджується копією рішення Дунаєвецького райсуду №674/1914/13-ц від 28.12.2013р.

Від шлюбу є двоє дітей: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою і вона матеріально їх утримує, піклується про їх здоров'я та розвиток.

Відповідач участі у вихованні дітей не бере та добровільно не надає кошти на їх утримання, в зв'язку з чим рішенням Дунаєвецького райсуду від 07.11.2014 року присуджено стягнення з відповідача аліменти на утримання дітей до їх повноліття, що підтверджується копією рішення.

Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом і обов'язком батьків.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами).

У п. 2 ст. 4 цього Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", зокрема, зазначено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Позивачка бажає та має можливість виїхати разом з неповнолітніми дітьми за межі України, з метою навчання та оздоровлення останніх, однак не може отримати дозвіл на виїзд дітей від відповідача. Також виїзд є необхідним, в зв'язку з продовженням навчання сина, що підтверджується повідомленням Державного професійного індустріального та ремісничого навчального закладу ім. А.М. Барлаккі. Дочка ОСОБА_6 є уродженкою Італії, проживає із матірю.

Із матеріалів справи можливо зробити висновок, що відповідач необґрунтовано обмежує права позивачки на виховання дітей та обмежує її можливість як матері надати дітям найкраще.

Суд дійшов висновку про те, що надання ОСОБА_3 дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за кордон без згоди батька, ОСОБА_4, протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду, відповідатиме інтересам дітей та сприятиме зміцненню їх здоров'я та розвитку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218,224-226 ЦПК України, ст.ст. 8,150,313 СК України, ст.2, п.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п..2,4-2 Правил перетинання державного кордону , затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий вивіз за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька - задовольнити частково.

Надати ОСОБА_3, тимчасовий дозвіл на виїзд неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за кордон без згоди батька, ОСОБА_4, протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду.

Дозволити ОСОБА_3, без згоди батька, ОСОБА_4, оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: /підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду А. В. Кучерява