РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Якуші Н.В.

при секретарі Пічугіної А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, за участі третьої особи Восьмої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив суд визнати за ним право власності на квартиру № 49, що знаходиться у м. Харкові по вулиці Академіка Вальтера, будинок №13 по праву на спадщину після смерті ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що 08.10.2010 року померла ОСОБА_3, яка приходилася йому рідною тіткою, так яка була сестрою його батька ОСОБА_4. Зазначив, що ОСОБА_4, у встановлений законом шестимісячний термін після смерті ОСОБА_3 склав заяву, про відмову від прийняття спадщини на його користь. Зазначав, що на час смерті ОСОБА_3 їй належала квартира АДРЕСА_1, але після її смерті ніяких документів про право власності на вказану квартиру не залишилося, тому позивач звернувся до Департаменту Економіки та комунального майна та приватизації виконкому ОСОБА_2 міської ради із питанням про факт приватизації спірної квартири. Відповідно до письмової відповіді на вказаний запит № 1923 від 18.02.2011 р. йому було повідомлено, що згідно із розпорядженням відділу приватизації житлового фонду № 5448 від 07.03.2007 р. квартира АДРЕСА_2 передана у власність ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6. Документи знаходяться на видачі. Відповідно до довідки КП «ОСОБА_2 міське БТІ» № 3926/02-14 від 16.09.2014 р. право власності на квартиру АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012 р. не зареєстроване. Вказав, що ОСОБА_5 приходився чоловіком спадкодавцю ОСОБА_3, а ОСОБА_6 був їхнім сином. Вони усі були зареєстровані та постійно проживали разом у спірній квартирі, але син спадкодавиці ОСОБА_6 помер 28.01.2010 р., що підтверджує актовий запис про смерть № 1804 від 04.02.2010 р., а чоловік спадкодавиці ОСОБА_5 помер 04.04.2010 р., що підтверджує актовий запис про смерть № 4813 від 06.04.2010 р. Після смерті ОСОБА_6 його батьки не складали заяв про прийняття спадщини, а фактично її прийняли так як проживали за однією адресою. Ніяких інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6 не було. Після смерті чоловіка спадкодавиці ОСОБА_5 спадщину фактично прийняла його дружина - ОСОБА_3. Вказане свідчить про те, що після смерті ОСОБА_3, яка померла 08.10.2010 р., відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_3 на яку він має право як спадкоємець по закону.

Вказав, що з цього приводу позивач, у встановлений законом строк, звернувся до 8-ї ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 26186310 від 19.02.2011 р. Зазначив, що так як не збереглися документи, які б свідчили про родинний зв'язок між позивачем та спадкодавицею, нотаріальною конторою до архівних установ були відправлені відповідні запити, відповіді на які були остаточно отримані на початку травня 2015 р. Після встановлення факту родинних відносин між ним та спадкодавецею, зазначив, що 12.05.2015 р. він склав заяву до 8-ї ОСОБА_2 державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, на яку отримав письмову відповідь № 1025/02-14 від 12.05.2015 р., в якій повідомлялося, що у спадковій справі за № 136/2011, що була заведена Восьмою ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою до майна померлої 08 жовтня 2010 року ОСОБА_3, знаходяться документи, що із безспірністю підтверджують факт смерті спадкодавиці, час та місце відкриття спадщини, родинний зв'язок ОСОБА_1 з померлою. У відповіді також міститься підтвердження, що він прийняв спадщину, оскільки подав відповідну заяву до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк, та що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 Крім того, нотаріусом також було роз'яснено, що у звязку з тим, що право власності на квартиру № 49, що знаходиться в м. Харкові по вул. Академіка Вальтера, 13, ні за ким не зареєстровано, нотаріальна контора позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, розяснено його право звернутися для захисту своїх прав до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не зявився, повідомлявся належним чином, його представник ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності від 07.05.2015 року (а.с.19) надав заяву про розглідя справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_8, який діє на підставі довіреності від 30.12.2014р. №08-11/4636/2-14 (а.с.63) в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа представник Восьмої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, у вирішенні питання покладались на розсуд суду (а.с.85).

Дослідивши надані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 251378, 28.01.2010 р. помер ОСОБА_6 (а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 250496, 04.04.2010 р. помер ОСОБА_5 (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ № 282396, 08.10.2010 р. померла ОСОБА_3 (а.с.5).

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_5 приходився чоловіком спадкодавцю ОСОБА_3, а ОСОБА_3 ОСОБА_9 був їх сином. Вони усі були зареєстровані та постійно проживали разом у спірній квартирі, що підтверджується відповіддю Восьмої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 12.05.2015 р. № 1868/02-04 та звіреними копіями спадкової справи №1920/01-16, яка була отримана на запит суду. З вказаних документів також

вбачається, що ОСОБА_1 є рідним племінником спадкодавця, тобто є єдиним спадкоємцем за законом ОСОБА_10.

З відповіді Департаменту Економіки та комунального майна та приватизації виконкому ОСОБА_2 міської ради на запит приватного нотаріуса № 1923 від 18.02.2011 р. вбачається, що згідно із розпорядженням відділу приватизації житлового фонду № 5448 від 07.03.2007 р. квартира № 49 по вул. Ак. Вальтера, 13 у м. Харкові передана у власність ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6. Документи знаходяться на видачі (а.с.11). Ця ж інформація підтверджується листом Департаменту Економіки та комунального майна управління комунального майна та приватизації виконкому ОСОБА_2 міської ради від 08.06.2015 року №7523, з якому було конкретизований номер свідоцтва про право власності на спірну квартиру та зазначено, що до теперішнього часу власники квартири його не одержали та свідоцтво знаходиться в Управлінні (а.с.94).

Відповідно до довідки КП «ОСОБА_2 міське БТІ» № 3926/02-14 від 16.09.2014 р. право власності на квартиру АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012 р. не зареєстроване (а.с.12).

Відповідно до частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрастрації.

Таким чином, судом встановлено, що право власності на квартиру № 49 що знаходиться в місті Харкові по вулиці Академіка Вальтера, будинок № 13 , на теперішній час ні за ким не зареєстровано, у звязку з чим нотаріальна контора позбавлена можливості видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Пунктом 1 ст. 1265 ЦК України встановлено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Отже, матерілами справи встановлено, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_3, що є третім ступенем споріднення, а це означає, що він відноситься до п'ятої черги спадкоємців по закону.

З гідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

В силу статей 1,3,8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень

відповідних органів приватизації, що приймається не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, що постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством. У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Матеріалами справи підтверджується, що 20.10.2006 року ОСОБА_5 звернувся до уповноваженого органу із заявою про передачу йому та його родині у спільну часткову власність квартиру АДРЕСА_4 (а.с.100), на підставі якої було оформлено свідоцтво про право власності на житло від 07.03.2007 року №2А-07-283404 (а.с.95).

Таким чином, з урахуванням вказаних норм, судом вважає, що при житті ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11 виявили свою волю на приватизацію спірної квартири, але отримати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме квартиру №49, що знаходиться у місті Харкові по вулиці Академіка Вальтера, будинок № 13 та зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності не встигли у зв'язку з їх смертю.

Матеріалами справи було підтверджено, що нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_4, у зв'язку з тим, що право власності на неї не зареєстровано (а.с.18).

Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в звязку з чим в даний час неможливо належним чином оформити право власності на квартиру АДРЕСА_4, що належела померлій, що дало б можливість позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 в нотаріальній конторі.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу захисту, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування в судовому порядку.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, інші спадкоємці відстутні, а належні померлій на праві власності обєкти нерухомого майна не були належним чином нею зареєстровані відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, то суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3,10,11, 209,212,214-215,218,256 ЦПК України,ст.ст. 25, 182, 392 ЦК Укрїани, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, паспорт серії МК №459554, виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 31.03.1997 року) право власності на квартиру №49, що знаходиться у місті Харкові по вулиці Академіка Вальтера, будинок № 13 по праву на спадщину по закону після смерті ОСОБА_3, яка померла 08.10.2010 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя Н.В. Якуша