У Х В А Л А

8 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2015 року в справі за позовом Коломийського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Досин Наталія Федорівна, приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Григорець Марія Василівна, про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2015 року, відмовлено у задоволенні позову Коломийського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2015 року відмовлено ОСОБА_4, від імені якої діє ОСОБА_5, у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України.

2 липня 2015 року до Верховного Суду України звернулася ОСОБА_4, від імені якої діє ОСОБА_5, із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2015 року, посилаючись на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме частини першої статті 232 ЦК України.

У підтвердження неоднаковості застосування норм матеріального права заявниця надала ухвалу Верховного Суду України від 14 лютого 2009 року, постанову Верховного Суду України від 25 лютого 2003 року та постанову Вищого господарського суду України від 28 квітня 2004 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відмовляючи у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права. При цьому відмовляючи в задоволенні позову Коломийського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що судами не встановлено, а позивачем не доведено наявність в діях ОСОБА_7 і ОСОБА_8 зловмисної домовленості та умислу на вчинення дій, які б спричинили негативні наслідки для ОСОБА_4 та ОСОБА_9

Згідно з ухвалою Верховного Суду України від 14 лютого 2009 року, постановою Верховного Суду України від 25 лютого 2003 року, ухвалених ним як судом касаційної інстанції, та постановою Вищого господарського суду України від 28 квітня 2004 року, наданих заявником для порівняння, суди, встановивши наявність зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною при укладенні договорів купівлі-продажу нерухомого майна, визнали ці договори купівлі-продажу недійсними.

У зазначених ухвалах суду касаційної інстанції, наданих заявником для порівняння, та в судовому рішенні про перегляд якого подано заяву, встановлено різні обставини справи, що не є неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4, від імені якої діє ОСОБА_5, обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Коломийського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Досин Наталія Федорівна, приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Григорець Марія Василівна, про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу за заявою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін