Справа №: 343/3157/14-ц
Провадження №: 2/0343/114/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2015 року м. Долина
Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого судді - Андрусіва І. М.,
з участю секретаря судових засідань - Височанської О.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення,-
Представник позивача в судове засідання не з"явився,однак подав суду клопотання де просить проводити розгляд справи без його участі ,позовні вимоги підтримує в повному обсязі,не заперечує проти заочного розгляду справи .
Відповідач в судове засідання не з"явився ,однак про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить оголошення в газеті "Галичина"№13-14 від 29.01.2015 року.
Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу можна розглянути в порядку заочного провадження і позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Заставним майном згідно договору застави рухомого майна за №IFU0AE00000031 від 07.09.2007 року є автомобіль ВМW, модель- 316, рік випуску- 1997, тип ТЗ- легковий седан-В, № кузова/шасі- НОМЕР_2, реєстраційний номер- НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_2.
У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно п.2 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути примусове виконання обов"язку в натурі.
Відповідно до положень ст.ст. 19, 20 ЗУ «Про заставу» в рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави.
Положеннями ч. 3 ст.24, ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.
Матеріали справи свідчать, що 03.11.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направило повідомлення № 30.1.0.0/2-614 про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання на адресу боржника ОСОБА_2. 11.11.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстрував в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.
Згідно договору застави рухомого майна №IFU0AE00000031 від 07.09.2007 року, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмета застави від імені заставодавця.
П. 42 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», передбачено, що при знятті автомобіля з обліку у Центрі вимагається пред'явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність покупцеві, а покупець приймає майно і зобов'язується сплатити грошову суму.
Відповідно до ч. 2 ст. 662 ЦК України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосується товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до п. 40 вказаного «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів», під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються.
Оскільки транспортний засіб перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_2, то позивач має право витребувати у нього транспортний засіб з усіма його приналежностями для подальшої реалізації цього майна.
Згідно зі ст. 25 ЗУ від 02.10.1992 року № 2654-XІІ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст.26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави, як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нормами чинного законодавства України заставодержателю надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі й продаж предмета такого обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 березня 2013 р. у справі № 6-10цс13).
Таким чином, оскільки згідно з договором застави рухомого майна, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі продажу Предмету застави від імені заставодавця.
Крім того, при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд також має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав ( п.41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).
Вартість предмету застави під час судового розгляду справи сторонами не оскаржувалася, клопотання про визначення на час розгляду справи вартості предмету застави не заявлялось, тому суд приходить до переконання про співмірність суми заборгованості за кредитом.
Належним чином порівнявши досліджені обставини та визначивши співмірність суми заборгованості за кредитом та вартості майна, перевіривши, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано зазначені зобов'язальні відносини щодо права позивача на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави, суд вважає встановленим порушення права позивача на виконання договірних зобов'язань, у зв'язку з чим для відновлення зазначеного права позивача слід позов задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору.
На підставі викладеного та ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1054 ЦК України, ЗУ «Про заставу», ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-216, 226-228 ЦПК України, суд-
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення- задовольнити.
предмет застави - автомобіль ВМW, модель- 316, рік випуску- 1997, тип ТЗ- легковий седан-В, № кузова/шасі- НОМЕР_2, реєстраційний номер- НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1),
комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля ВМW, модель- 316, рік випуску- 1997, тип ТЗ- легковий седан-В, № кузова/шасі- НОМЕР_2, реєстраційний номер- НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1).
Звернути стягнення на предмет застави: автомобіль ВМW, модель- 316, рік випуску- 1997, тип ТЗ- легковий седан-В, № кузова/шасі- НОМЕР_2, реєстраційний номер- НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційний банк«ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі- продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату. Свідоцтво про реєстрацію ТЗ замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію ТЗ або його дублікату для його подальшої реалізації, а також надати ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 3654,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд в 10-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: