Справа № 405/344/15-ц
Провадження №2/405/81/15
У Х В А Л А

26 січня 2015 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права постійного користування житлом,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить визнати право постійного користування (сервітуту) за нею (ОСОБА_3М.) та її неповнолітніми дітьми ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 трьома кімнатами в будинку відповідача за адресою: АДРЕСА_1, які позначені в технічному паспорті на цей будинок в розділі «план будинку» цифрами «3-5», «3-6», «3-7» із правом закривати ці кімнати власними замками та не допускати в ці кімнати сторонніх осіб. Визнати право вільного, цілодобового користування (сервітуту) за нею (ОСОБА_3М.) та її неповнолітніми дітьми ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 місцями загального користування в другому будинку за адресою: м. Кіровоград, вул. Чернишевського, 103, кв., позначеному на плані літерами «Д, д`, д, д`», а саме користування входом до будинку, приходжами, проходами та коридорами будинку, кухнею, санвузлом, душовою кабінкою, надвірними забудовами, присадибною ділянкою, хвірткою та воротами на вулицю.

Пункт 5 частини 2 статті 119 Цивільно-процесуального кодексу України передбачає викладення в позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, при цьому, порушене, невизнане або оспорюване субєктивне право, свободи чи інтереси, які зазначені позивачем у прохальній частині позову, повинні бути обґрунтовані обставинами, які є юридичними фактами, що в сукупності складають зміст позову. Хоча стаття 119 ЦПК України не вимагає від позивача обовязкового зазначення правової підстави позову, тобто вказівки на норму права, яка регулює спірні правовідносини, тим не менш позивач повинен в обґрунтування своїх вимог посилатися на те право, захисту якого він вимагає. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не посилання позивача на певну норму закону, яку суд може змінити, якщо її дія не поширюється на правовідносини.

Разом з тим, з прохальної частини позовної заяви встановлено, що позивач просить визнати право постійного користування (сервітуту) трьома кімнатами в будинку відповідача та місцями загального користування за адресою: АДРЕСА_1 за нею (ОСОБА_3М.) та її неповнолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, 28 грудня 2009 року, проте з позовною заявою про визнання права постійного користування житлом, позивач звертається лише від себе, та не зазначає, що вона в порядку ст. 39 ЦПК України діє, як законний представник і представляє інтереси неповнолітніх, як законний представник, хоча в позовних вимогах зазначені неповнолітні діти ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

З огляду на зазначене вище, позивачу ОСОБА_1 в позовній заяві слід також зазначити, як позивачів неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, права , свободи чи інтереси яких у суді захищає та представляє вона (позивач ОСОБА_3М.) як законний представник.

Крім того, відповідно до ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У порушення вимог зазначеної норми, копія позовної заяви подана без копій всіх документів, що додаються до неї, а саме: відсутні копії свідоцтв про народження ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що позбавляє суд можливості направити їх для ознайомлення відповідачу.

Враховуючи, що даний позов подано без додержання вимог, викладених в ст.ст. 119, 120 ЦПК України, то відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України він підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись п.2 ч.2 ст.119, ч. 1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права постійного користування житлом, залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Запропонувати позивачу в установлений строк виправити зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова