АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/592/2015р. Головуючий в І інстанції Ратушна В.О.
Категорія:19 Доповідач - Радченко С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 04 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Колісниченка А.Г., Капітан І.А.

при секретарі: Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом зазначаючи, що 14.03.2013 року між ним та його онукою - ОСОБА_2 був укладений спадковий договір, за умовами якого відповідач зобов'язалась виконувати розпорядження немайнового та майнового характеру за його рахунок, а саме: піклуватися з ним, відвідувати, підтримувати морально, щотижнево забезпечувати його продуктами харчування, забезпечувати приготування їжі по мірі необхідності на його особисте прохання, забезпечити йому проведення прибирання квартири та прання по мірі необхідності, але не менше одного разу на тиждень. Забезпечувати йому купівлю ліків або медичного обладнання за рекомендацією лікарів та забезпечення надання йому медичної допомоги та особистого догляду у випадку захворювання, супроводжувати його до закладів у разі виникнення такої потреби, придбавати йому одяг та взуття по мірі необхідності на його особисте прохання, в разі його смерті здійснити комплекс заходів та обрядових дій та поховати його, а в разі його смерті, відповідач набуває право власності на належну йому однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання не виконує, просив розірвати укладений між ними спадковий договір.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 січня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу, які надійшли на адресу апеляційного суду, ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 просив відхилити доводи апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами факт неналежного виконання відповідачкою обов'язків набувача, покладених на неї спадковим договором.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений Спадковий договір, який був посвідчений державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори., за умовами якого ОСОБА_1 (відчуджувач) передає після смерті у власність ОСОБА_2 (набувачу) квартиру АДРЕСА_1, а набувач зобов'язується виконувати розпорядження відчужувача, визначені даним договором, а саме: забезпечувати позивача за його кошти продуктами харчування, медикаментами, необхідним одягом, а також створювати йому належні умови для проживання, а саме: прибирати в квартирі, прати білизну та особистий одяг, готувати їжу, спілкуватися з позивачем, підтримувати морально, забезпечувати надання медичної допомоги, в разі смерті здійснити обрядове поховання (а.с.7).

Згідно зі ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно із ч.1 ст.1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Із встановлених судом, в межах наданих позивачем доказів обставин справи вбачається, що передаючи у власність ОСОБА_2 за спадковим договором після своєї смерті квартиру ОСОБА_1 підтвердив дійсність своїх намірів і те, що договір не носить характеру фіктивного чи удаваного правочину за умови виконання набувачем зобов'язань, встановлених п.1 договору.

Позивач стверджуючи, що відповідачка не виконує зобов'язання за договором, не надав на підтвердження цього належних доказів. У судовому засіданні, під час апеляційного розгляду справи було встановлено, що після ухвалення апеляційним судом Херсонської області рішення від 09.10.2014 року в справі між цими сторонами про розірвання спадкового договору (а.с.20), коли ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позову, останній перестав давати кошти ОСОБА_2, як це передбачено умовами договору, проте, відповідачка продовжувала виконувати свої обов'язки по договору, щотижня приїжджаючи до позивача з іншого міста. Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на акт управління праці та соціального захисту населення, який за своїм змістом не спростовує заперечення відповідача стосовно безпідставності позовних вимог.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції оцінюючи встановлені у справі обставини, на які позивач посилався, як на підставу для задоволення своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки наданих суду доказів і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності після проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: