У х в а л а

іменем україни

27 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дьоміної О.О.,Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Липовецької районної державної адміністрації, Відділу Державного земельного агентства у Липовецькому районі, ОСОБА_5, третя особа - садово-городній масив «Турбівський», про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 05 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 16 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недійсним виданий ОСОБА_5 на підставі розпорядження Липовецької районної державної адміністрації № 352 від 26 листопада 2009 року державного акта на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1199 га, призначену для ведення садівництва в садовому товаристві «Ромашка» масив «Турбівський», що розташовано на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. В обґрунтування позову зазначив, що вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку відповідач отримала внаслідок незаконного вилучення спірної земельної ділянки у нього і передачі їй цієї ділянки.

Заперечуючи проти вказаних вимог, ОСОБА_5 у грудні 2013 року подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка у неї як у власника не вилучалася і продовжує належати їй на праві власності. Вважає, що земельну ділянку відповідачі зайняли самовільно.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 28 січня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4 і зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 19 березня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення про часткове задоволення цього позову. Зобов'язано усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що перебуває у приватній власності ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку і зобов'язано ОСОБА_4 звільнити вказану земельну ділянку загальною площею 0,1199 га призначену для ведення садівництва і розміщену в садовому товаристві «Ромашка» масив «Турбівський» номери НОМЕР_1, НОМЕР_2, розташовану на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. У решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року вищезазначені судові рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 05 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 16 лютого 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. Зобов'язано усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що перебуває у приватній власності ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку і зобов'язано ОСОБА_7 та ОСОБА_4 звільнити вказану земельну ділянку загальною площею 0,1199 га призначену для ведення садівництва і розміщену в садовому товаристві «Ромашка» масив «Турбівський» номери НОМЕР_1, НОМЕР_2, розташовану на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення,а справу направити до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_4 та задовольнив зустрічний позов ОСОБА_5 оскільки наявні передбачені ст. ст. 125, 126 (у редакції, чинної на час виникнення спірних правовідносин), 140 ЗК України підстави для усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 05 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

О.О. Дьоміна В.М. Коротун А.В. Маляренко