Справа № 758/6082/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Дмитренко Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третіх осіб - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання довіреності недійсною, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна, скасування записів про реєстрацію права власності.

22.01.15р. представник позивача вдруге звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Заява обґрунтована тим, що ухвалою суду від 27.05.13р. накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, однак Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції, на підставі підробного документу, знято арешт з квартири.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, прийшов до висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.05.13р. накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, до вирішення спору в суді (т. 1, а.с. 38-39).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.11.14р. вбачається, що власником АДРЕСА_1 з 10.10.14р. по 21.11.14р. була ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.14р. Проте, 21.11.14р. зазначена квартира перейшла у власність ОСОБА_4, згідно договору купівлі-продажу від 21.11.14р.

Таким чином, судом встановлено, що заборона відчуження об'єкту нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, відсутня.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.06р. визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник цивільно-правовий спір майнового характеру з приводу відчуження нерухомого майна.

Враховуючи сукупність наведених вище обставин, можливість відповідачів вчиняти дії, спрямовані на відчуження спірного майна, суд приходить до висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заява позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, до вирішення спору в суді.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити для виконання Державній реєстраційній службі Україні, Четвертій Київській державній нотаріальній конторі, а сторонам - для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи винні в порушенні заходів забезпечення позову несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяО. В. Васильченко