Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Наумов С.В.,

при секретарі Слакві Марчук Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Служба громадянства і міграції та реєстрації фізичних осіб при УМВС України в Рівненській області про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, відшкодування моральних збитків, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою, відшкодувати моральні збитки.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач з березня 2009 року в квартирі № 11, по вул. Соборна,б 250 у м. Рівне не проживає, комунальні послуги не сплачує, постійно проживає за іншою адресою, а тому втратила право користування вище зазначеною квартирою. Відповідно до ст. 71, 72 ЖК України просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги повністю.

Відповідач та його представник позов не визнали і пояснили, що відповідач проживає у спірній квартирі з березня 1998 року, що підтверджуеться рішенням Рівненського міського суду від 08 травня 2009 року, яке набрало законної сили. Однак ОСОБА_1 після смерті його брата ОСОБА_5 не допускав ОСОБА_3 в квартиру, у звязку з чим вона звернулась до виконавчої служби і 05 лютого 2014 року вона була вселена у квартиру де і проживає по даний час.

Звернулась до ЖКП "Сонячне " з приводу розділення рахунків. В спірній квартирі в даний час перебуває холодильник та інші побутові речі які належать їй. Також відповідач вказує, що між нею та позивачем склалися неприязні стосунки. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін та свідків, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного .

Як встановлено судом, Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 травня 2009 року ОСОБА_3 визнано членом сімї померлого ОСОБА_6 та визнано за ОСОБА_3 право користування квартирою № 11 по вул. Соборній, БОС 250 в м. Рівне. (а.с.16 -19)

ОСОБА_1 чинилисяч перешкоди у користуванні квартирою для ОСОБА_3.

На підставі виконавчого листа № 2-3081, виданого 12.02.2013 року Рівненським міським судом Рівненської області про усунення перешкод у користуванні квартирою, відповідач ОСОБА_3 була вселена у квартиру АДРЕСА_1, останній були надані ключі від дверей вказаної квартири і зобовязано ОСОБА_7 (позивача) не чинити перешкод у користуванні квартирою. (а.с.3,20)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що працює з відповідачем в одній сфері, знає її з 2007 року , підвозив її на квартиру, заносив речі, матеріали для ремонту квартири. Про існування іншого житла йому не відомо.

Свідок ОСОБА_9 ствердив, що часто бачив ОСОБА_3 в дворі будинку Соборна, б 250 у м. Рівне, знає, що остання живе у кв.11 та була дружиною покійного ОСОБА_6. Такого, щоб ОСОБА_3 була відсутня більше 3, 6 місяців не памятає. Він проживає у цьому ж будинку в кв.18

Свідок ОСОБА_10ствердила, що знає ОСОБА_3 з 2000 року, часто бувала в неї на квартирі за вказаною вище адресою де робила ремонт. Бачила речі відповідача у квартирі .

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що є племінником ОСОБА_3, приблизно один раз в місяць приїжджав до неї в гості. Іншого житла у відповідача нема, знає про конфлікт між торонами з приводу проживання в квартирі.

Свідок ОСОБА_12 показала, що останнім часом вона не бачила, що ОСОБА_3 проживає в квартирі, однак знає що її кімната закрита на ключ. Про те, що ОСОБА_3 виселилася з квартири знає лише зі слів інших сусідів. Була присутня при складанні актів - 20.08.2014р., 20.09.2014р., 20.11.2014р., жіночих речей в квартирі не бачила.

Свідок ОСОБА_13, суду пояснила, що вона проживає в кватрирі яка розташована в сусідньому під"їзді. Із кв.11 буд.. 250 по вул.Соборна вона знає ОСОБА_13 та ОСОБА_7, також знала покійного ОСОБА_10. ОСОБА_14 з приводу не проживання ОСОБА_3 в кв.11. Також з нею підписувала ОСОБА_14 її дочка ОСОБА_12 . Їй повідомив ОСОБА_1, що необхідно прийти та посвідчити факт не проживання в квартирі ОСОБА_3 яку вона не знає та ніколи не бачила. Знає про те , що одна кімнатав квартирі була закрита.. В квартирі стояли стільці, проте позивач сказав, що це не його.

Суд критично оцінює поясненя вказаних вище свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13, оскільки їх свідчення та підписані з їх учстю вказані ОСОБА_14 від 20.08.2014р., 20.09.2014р., 20.11.2014р., не підтверджують вимог позивача, є суперечливими та не узгоджуються з іншими доказами в справі.

ОСОБА_15, на думку суду не вказують, що ОСОБА_3 без поважних причин не проживала понад шість місяців у спірній квартирі.

Відповідно до правил статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.

З пояснень сторін, а також з показань свідків та досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що іншого житла в ОСОБА_3 не має. Між сторонами склалися неприязні стосунки, внаслідок чого у них постійно виникають конфлікти, проте відповідач постійно продовжує проживати у спірній квартирі. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що на даний час в спірній квартирі знаходяться особисті речі відповідача.

Судом також встановлено, що позивачем на вхідних дверях в квартиру було змінено вставку у замку дверей. При цьому відповідачу нового ключа від вхідних дверей не було надано до моменту примусово виконання рішення суду про усунення перешкод у користуванні квартирою.

В зв'язку з цим, суд вважає, що відповідачу штучно були створеніперешкоди для того, щоб вона не змогла потрапити в квартиру.

Крім того, позивачем не було доведено, що ОСОБА_3 була відсутня та не проживала в квартирі понад 6 місяців.

Також позивач просить відшкодувати йому моральні збитки за рахунок відповідача в сумі 60 000 грн.

Суд не бере до уваги вимогу позивача, що йому було завдано моральної шкоди.

Відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно ст..23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р., у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивачем цих вимог не дотримано, не доведено завдання моральної шкоди та причинний зв'язок між неправомірною поведінкою відповідача та завданням моральної шкоди, а також не вказано з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди.

ОСОБА_7,у позовній заяві не вказано в чому саме полягає заподіяна йому моральна шкода, якими неправомірними діями її завдано, не встановлено також судом і фактів порушення його прав, та не зрозуміло з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди (збитків).

Отже, суд дійшов висновку що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог. Позивач в судовому засіданні не довів ті обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Понесені позивачем судові витрати при зверненні із позовом до суду які складаються із судового збору в сумі 243 грн.60 коп. підлягають віднесенню за його рахунок

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст. 71,72 ЖК України, ст. ст.23,1167 ЦК України, суд,-

В и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Служба громадянства і міграції та реєстрації фізичних осіб при УМВС України в Рівненській області про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, відшкодування моральних збитків, відмовити повністю.

Сплачений позивачем ОСОБА_7 судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. віднести за його рахунок.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись та отримати рішення 8 вересня 2015 року в Рівненському міському суді.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов