УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/6056/15-ц

Пров. №2/668/1746/15

27.05.2015 року суддя Суворовського районного суду м. Херсона Булах Є.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що на підставі розписки та виданої відповідачем ОСОБА_2 довіреності на право керування та розпорядження автомобілем НОМЕР_1, набув права власності на вказаний автомобіль. Однак, при зверненні позивача до органів ДАІ про реєстрацію вказаного автомобіля, позивач дізнався, що останній перебуває під арештом відповідно до постанов ВДВС Суворовського РУЮ м.Херсона. Просить суд визнати за ним право власності на спірний автомобіль та звільнити його з-під арешту.

Предявлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме: позивачем в обґрунтування позовних вимог не зазначено доказів з приводу набуття права власності на спірний автомобіль, не зазначено на підставі якого правовстановлюючого документу позивач володіє та користується автомобілем на час звернення із позовом до суду.

Крім того, вказує відповідачами у справі ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при цьому не заявляє позовних вимог до кожного із них.

Крім того, позивач просить суд визнати за ним право власності на автомобіль, мотивуючи тим, що набув таке право з підстав, не заборонених законом, в той час як з матеріалів справи вбачається, що спірний автомобіль перебуває у користуванні позивача на підставі довіреності та письмової розписки, які в свою чергу не є визначеними законодавством підставами правомірного набуття у власність рухомого майна.

Ставлячи вимогу про визнання права власності на підставі ст. 391 ЦК України не зазначено доказів, які свідчать про статус позивача як власника спірного автомобіля та про зареєстроване у встановленому законом порядку таке його право.

Зазначення доказів передбачено п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України.

Також позивачем не зазначена ціна позову, яка визначається у позовах про визнання права власності вартістю майна на час звернення позивача до суду із позовом.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 80 ЦПК України, суд попередньо визначає суму судового збору у розмірі 3654,00 грн.(пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Ст. 80 ЦПК України встановлено, що у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Оскільки позивачем надано квитанцію про оплату судового збору у розмірі 243,60 грн., вважається це оплатою за позовні вимоги не майнового характеру.

Враховуючи викладене, позивачу слід оплатити позовну вимогу майнового характеру, яка визначено попередньо у розмірі 3654,00 грн. та надати платіжний документ на підтвердження його оплати.

Крім цього, позивачу слід усунути вказані недоліки позову у визначені строку, або зазначити підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків 5 днів з дня отримання ухвали та розяснити, що в разі невиконання зазначених вимог у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_4