Справа № 755/7375/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Івіній М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження за заявою подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Заявники, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про розірвання шлюбу.

Свої вимоги заявники обґрунтовують тим, що між ними 30 січня 1999 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини - ОСОБА_3

Заявник, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить заяву задовольнити.

Заявник, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить заяву задовольнити.

Вивчивши зміст поданих сторонами заяв, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дошлюбне прізвище - ОСОБА_2, зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області 30 січня 1999 року, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 34 (а.с. 10)

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного Кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з серпня 2014 року, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Заявники категорично наполягають на розірванні шлюбу, переконані, що примирення з між ними не відбудеться.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим.

Крім того, між заявниками укладено договір про сплату аліментів на дитину, відповідно до якого встановлено розмір аліментів, що будуть сплачуватися ОСОБА_1 на утримання їхнього сина - ОСОБА_3.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких заявники наполягають на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, а тому заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження за заявою подружжя підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 36, 51, 104, 105, 109, 112, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 59-61, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження за заявою подружжя - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 30 січня 1999 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 34 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: