_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/509/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі :

Головуючого - судді Маломуж А.І.

за участю секретаря -Месропянцевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова группа» «Про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування»,

В С Т А Н О В И В:

25.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (надалі - ПАТ «СК «Українська страхова група»), в якому з урахуванням уточнень від 27.03.2015 року просив суд визнати недійсними п. 12.2, п.п.12.4.1,12.4.2 договору страхування №28-1501-13-00186 від 29.08.2013 року в частині, що містять посилання на поняття «ПЗС»- коефіцієнт пропорційності зобовязань страховика, стягнути з Приватного акціонерного товариства «страхова компанія «Українська страхова группа» на його користь 220995,95 гривень, у тому числі 191190,29 гривень основного боргу, 2221,88 гривень - 3% річних, 24880,49 гривень - інфляційних втрат, 2703,29 гривень - пені.

Позов обґрунтовував тим, що 29.08.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ СК «Українська страхова группа» як страховиком було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-1501-13-00186. Предметом договору є страхування належного позивачу автомобілю Ніссан Кашкай, 2011 року випуску, д/н НОМЕР_1. Згідно п. 8 ч. 1 договору строк його дії -29.08.2014 року. 01.07.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі належного позивачу автомоблія. 01.07.2014 року ОСОБА_1 подав до ПАТ СК «Українська страхова группа» через Південний центр заяву про настання страхового випадку з усіма необхідними документами та надав автомобіль для огляду і фотографування працівникам страхової компанії. 05.08.2014 року судовим експертом ОСОБА_2 (за ініціативою позивача) та залученим страховою компанією спеціалістом ОСОБА_3 було проведено експертне автотоварознавче дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту та матеріальних збитків, завданого володільцю автомобілю Ніссан Кашкай, р/н НОМЕР_1. Відповідно до складеного звіту ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту ТЗ складає 137892,72 гривень, вартість ТЗ - 241228,00 гривень, за звітом ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту складає 147577,52 гривень, вартість ТЗ 227936,70 гривень. Згідно звіту №07-022 спеціаліста-автотоварознавця про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобілю вартість відновлювального ремонту дорівнює 147577,52, що перевищує 60% дійсної вартості ТЗ, тобто ТЗ є конструктивно загиблим. ПАТ СК «Українська страхова группа» здійснило виплату страхового відшкодування за формулою, передбаченою п. 12.4.2 Договору. Позивач з вищевкзаним не згоден, що і стало підставою для звернення до суду.

В останнє судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Представник ПАТ «СК «Українська страхова група» в останнє судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення на уточнений позов, просив розглянути справу за відсутності представника відповідача, у задоволенні уточненого позову відмовити

Заслухавши сторін по справі у попередніх судових засіданнях, дослідивши надані сторонами письмові пояснення та письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

29 серпня 2013 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» (Страховиком) та ОСОБА_1 (Страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-1501-13-00186.

Предметом вказаного договору є страхування транспортного засобу Nissan QASHQAI, реєстраційний номер НОМЕР_1.

01 липня 2014 року сталася подія, що має ознаки страхового випадку, внаслідок якої Nissan QASHQAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 зазнав ушкоджень.

01.07.2014 року ОСОБА_1 подав до ПАТ СК «Українська страхова группа» через Південний центр заяву про настання страхового випадку з усіма необхідними документами та надав автомобіль для огляду і фотографування працівникам страхової компанії.

26.07.2014 року зроблено висновок (експерт ОСОБА_2.)щодо визначення вартості відновлювального ремонту та матеріальних збитків, завданого володільцю пошкодженого автомобілю Nissan QASHQAI, реєстраційний номер НОМЕР_1. За вищевказаним висновком вартість відновлювального ремонту ТЗ складає 137892,72 гривень, вартість ТЗ - 241228,00 гривень.

Крім того, 02.08.2014 року, залученим страховою компанією спеціалістом ОСОБА_3 . було складено інший звіт №07-022, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 147577,52 гривень, вартість ТЗ - 227936,70 гривень.

Згідно з п. 12.4 договору страхування, у разі, якщо згідно з актом авто товарознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту перевищує 60% дійсної вартості застрахованого ТЗ на дату настання страхового випадку, то це є підставою для висновку про конструктивну загибель застрахованого ТЗ.

Враховуючи вищевикладене, 27.08.2014 року ПАТ СК «Українська страхова група» сплатило на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 11200,00 гривень.

26.01.2015 року Київським районним судом м.Одеси за клопотанням позивача по справі була призначена судова автотоварознавча експертиза, за результатами якої ринкова вартість автомобілю Nissan QASHQAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 01.07.2014 року складала 263567,00 гривень. Вартість відновлювального ремонту ТЗ станом на 01.07.2014 року - 138 223,99 гривень, а вартість відновлювального ремонту на момент проведення 01.07.2014 року складає 203748,41 гривень (тобто їх відношення складає 52,4 %, що є менше 60%).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстави для визнання факту конструктивної загибелі ТЗ та застосування п. 12.4.1 договору страхування №28-1501-13-00186 від 29.08.2013 відсутні, а тому підлягає застосування п. 12.2 зазначеного договору щодо виплати страхового відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту автомобілю.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 20 Закону України "Про страхування" № 85/96-ВР від 07 березня 1996 року (із змінами та доповненнями) встановлено обов'язок страхувальника при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно ст. 990 ЦК України, ст. 25 Закону України "Про страхування" № 85/96-ВР від 07 березня 1996 року (із змінами та доповненнями), здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так відповідно до ст. 9 Закону України "Про страхування" розмір страхової суми, яка виплачується при настанні страхового випадку, визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При цьому страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому, а страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Аналогічна норма міститься і в ч. 3 ст. 988 ЦК України, відповідно до якої страхова виплата за договором страхування не може перевищувати розміру реальних збитків.

Крім того, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання недійсними п.12.2, п.п.12.4.1, 12.4.2 договору страхування №28-1501-13-00186 від 29.08.2013 року в частині, що містить посилання на поняття «ПЗС» - коефіціент пропорційності зобов'язання страховика, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 п. 15 Закону України «Про страхування» при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом.

Відповідно до ст. 9 п. 17 Закону України «Про страхування» у разі, коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Правилами добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) ПАТ «СК «Українська страхова група», зареєстрованими в Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та розміщення на сайті страхової компанії у мережі Інтернет визначено наступне:

-п.6.1:розмір страхової суми визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до діючого договору;

-п.6.8: за бажанням страхувальника ТЗ може бути застрахований на страхову суму, що становить частину (але не меше 50%) його дійсної вартості. Якщо страхова сума встановлюється нижче дійсної вартсоті ТЗ, таке страхування вважається частковим. В такому разі розмір страхового відшкодування розраховується у такій же пропорції, в якій страхова сума співвідноситься до дійсної вартості транспортного засобу.

Згідно зі ст. 17 ч.ч. 2, 3 Закону України «Про страхування» правила страхування повинні містити: порядок визначення розмірів страхових сум та і або) розмірів страхових виплат; порядок і умови здійснення страхових виплат. У разі, якщо страховик запроваджує нові правила страхування чи коли до правил страхування вносяться зміни та (або) доповнення, страховик повинен подати ці нові правила, зміни та (або) доповнення для реєстрації до Уповноваженого органу.

Жодних положень щодо застосування пропорційності зобов'язань страховика в залежності від зміни вартості застрахованого ТЗ на момент настання ДТП порівняно з моментом укладення договору страхування (як то передбачено наведеним п. 12.2 договору страхування № 28-1501-13-00186 від 29.08.2013), Правилами добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) ПАТ «СК «Українська страхова група», зареєстрованими в Національній комісії, не передбачено.

Таким чином, передбачене п. 12.2 договору страхування № 28-1501-13- 00186 від 29.08.2013 поняття ПЗС введене ПАТ «СК «Українська страхова група» у договір страхування всупереч зареєстрованим у Національній комісії правилам страхування, має призвести до зменшення належної позивачу суми страхового відшкодування на порушення вимог ст. 16 ч. 3, ст. 17 ч. ч. 2, 3 Закону України «Про страхування», а тому п. 12.2, п.п. 12.4.1, 12.4.2 договору страхування № 28-1501-13-00186 від 29.08.2013 в частині, що містять посилання на поняття «ПЗС» - коефіцієнт пропорційності зобов'язань страховика, підлягають визнанню недійсними з моменту укладення договору на підставі ст. 16 ч. З, ст. 29 Закону України «Про страхування», ст. 203 ч.1, ст. 215 ч. 2, ст. 633 ч. ч. 1, 6 Цивільного кодексу України.

Окрім того, відповідно до ст. 623 ЦК України («Відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання») боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Крім того, відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2015 № 4 при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

За таких обставин, з урахуванням умов договору страхування та висновку судової автотоварознавчої експертизи, суд дійшов висновку, що відповідач - ПАТ «СК «Українська страхова група», неправомірно, на порушення ст. 988 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про страхування», ст. 4 ч. 1 п.п. 2, 5, ч. 2, ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» та положень договору страхування, недоплатив позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 188 748,41 грн. (203 748,41 грн. - 3 800 грн. - 11 200 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Із вказаної суми: 203 748,41 грн. - вартість відновлювального ремонту згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи на момент розгляду справи, 3 800 грн. - сума франшизи, 11 200 грн. - фактично виплачена позивачу сума страхового відшкодування.

Також, у зв'язку з неналежним виконанням страховою компанією передбачених п.п. 9.3.2, 9.3.5, 9.4.2, 9.4.4, 15.2 договору (які зобов'язують саме страхову компанію вжити заходів до визначення розміру суми страхового відшкодування) своїх обов'язків щодо визначення вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля позивачем було залучено експерта ОСОБА_2, внаслідок чого позивач поніс витрати на проведення дослідження автомобіля в розмірі 560 грн. (550 грн. - вартість експертного дослідження, 10 грн. - комісія за банківські послуги; копії квитанцій наявні в матеріалах справи), які підлягають стягненню з відповідача.

Також під час проведення огляду автомобіля експертом ОСОБА_2 та залученим страховою компанією спеціалістом ОСОБА_3 відповідач необґрунтовано (оскільки визначення суми страхового відшкодування за ініціативою страхової компанії здійснювалося саме шляхом проведення автотоварознавчої експертизи та відповідного дослідження, у т.ч. розбирання та збирання, автомобіля) ухилився від оплати наданих ФОП ОСОБА_4 послуг щодо розбирання та збирання автомобіля вартістю 220 грн. (копії акта виконаних робіт та квитанції наявні в матеріалах справи), які також підлягають стягненню з відповідача як витрати, похідні від передбаченого договором обов'язку страхової компанії визначити розмір страхового відшкодування.

Таким чином, стягненню з ПАТ СК «Українська страхова група» на користь позивача підлягає 189 528,41 грн. (188 748,41 грн. + 560 грн. + 220 грн.).

Крім того, позивачем було понесені судові витрати з оплати судової автотоварознавчої експертизи, проведеної на підставі ухвали суду від 26.01.2015 у справі № 520/15991/14-ц, в розмірі 1 661,88 грн. (1476 грн. - вартість проведення експертизи, 14,76 грн. - комісія банку з оплату експертизи, 171,12 грн. - вартість повідомлення відповідачу про проведення експертизи; копії фіскальних чеків та повідомлення додаються).

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 191 190,29 грн. (189 528,41 грн. + 1 661,88 грн.).

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту належного мені ТЗ на момент дорожньо-транспортної пригоди складала 138 223,99 грн. Таким чином, безпідставно несплачена страховою компанією сума на момент виникнення спірних правовідносин (у липні 2014 року) становила 124 003,99 грн. (138 223,99 грн. - 3 800 грн. - 11 200 грн. + 560 грн. + 220 грн.).

Пунктом 19.1 договору страхування передбачено, що сторони несуть майнову відповідальність у вигляді сплати пені в розмірі 0,01 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, встановленої на кінцеву дату такого платежу.Пеня за договором складає 2 703,29 грн.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Збитки від інфляції складають 24 880,49 грн., а три проценти річних - 2 221,88 грн. (розрахунок додається).

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено у повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з ПАТ «СК «Українська страхова группа» судовий збір у розмірі 2209,95 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Уточнений позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова группа» «Про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування» - задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсними п.п. 12.2,12.4.1.,12.4.2 договору страхування №28-1501-13-00186 від 29.08.2013 року в частині, що містить посилання на поняття «ПЗС»-коефіціент пропорційності зобовязань страховика.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 220 995,95 гривень, яка складається з: 191190,29 гривень - сума основного боргу, 2221,88 гривень - 3 відсотки річних, 24880,49 гривень - інфляційні витрати, 2703,29 гривень - пені.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь держави судовий збір у розмірі 2209,95 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту оголошення рішення через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Маломуж А. І.

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ОДЕСИ

65080, м. Одеса, вул. Варненська, 3 «б»

телефон: 718-99-24

№ С-26

___________ 2015 року

вих..№____________

ОСОБА_1

АДРЕСА_1

ПАТ СК «Українська страхова група»

м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А

Київський районний суд м. Одеси надсилає на Вашу адресу рішення суду від 17.07.2015 року.

Додаток: на ______ аркушах.

Суддя: А.І. Маломуж