Справа №200/5339/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

28 січня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Черновська Людмила Григорівна державний нотаріус Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер :02:078:0008, загальною площею 0,0606 га, розташовану на території Бабушкінського районі АДРЕСА_1 та зобов'язати державного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на те, що їй на праві власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, належить домоволодіння АДРЕСА_1. Земельна ділянка кадастровий номер :02:078:0008, загальною площею 0,0606 га, належна спадкодавці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Д* № 042929 № 66049036 від 03.06.1998 р., на якій розміщене вищевказане домоволодіння, входить до складу спадщини, але заповітом охоплена не була. Як власниця домоволодіння, вона має право на спадкування вказаної земельної ділянки, але отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в порядку спадкування за законом позивач можливості не має, оскільки відповідач, яка є після смерті матері позивача спадкоємицею за правом представлення, не визнає за нею таке право, тому вона звернулась до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримала позов у повному обсязі, наполягаючи на його задоволенні з наведених у позовній заяві підстав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, судом ухвалено про заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України.

Представник третьої особи в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідно до свідоцтва про народження від 22.04.1971 р. позивачка є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Рішенням суду у сімейних справах Тель-Авівського округу, держава Ізраїль, від 01.07.2012 р. у справі 47008-06-12 шлюб, укладений, згідно свідоцтво серія НОМЕР_2 від 26.06.1999 р., між позивачем і ОСОБА_7, розірваний.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3, виданого 31.01.2014 р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 33, ОСОБА_1 взяла шлюб із громадянином ОСОБА_15 і змінила своє прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1.

У відповідності із свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 від 20.11.2012 р. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3

На момент смерті їй на праві власності належало наступне майно: домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого Бабушкінським районним відділом комунального господарства від 10.03.1988 р. згідно з рішенням виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів № 1014/10 від 24.12.1987 р., зареєстрованого в КП "ДМБТІ" 24.12.1987 р., реєстровий № 493 та земельна ділянка кадастровий номер :02:078:0008 загальною площею 0,0606 га, призначена для обслуговування вищевказаного нерухомого майна на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Д* № 042929 № 66049036 від 03.06.1998 р.

Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України, на час відкриття спадщини були ОСОБА_6 - чоловік спадкодавці і батько позивача, ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 - онука спадкодавиці, яка після смерті батька - рідного брата позивача та сина ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ОСОБА_9, згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 від 17.03.2010 р. померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, є спадкоємицею за правом представлення.

Згідно із заповітом ОСОБА_4 від 01.08.2002 р., посвідченим Державним нотаріусом П'ятої державної нотаріальної контори Неклесою О. М., зареєстрованим в реєстрі за № 5-2027, та виданим на його підставі свідоцтвом про право на спадщину від 19.11.2013 р., посвідченим Черновською Л.Г., завідуючою Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 2-5247, позивач набула право власності в порядку спадкування в цілому на домоволодіння АДРЕСА_1, складається з: А-1 - житловий будинок, Б - літня кухня, В - вбиральня, Г - гараж, 1-I - огорожа, яке зареєструвала на своє ім'я, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13074305 від 19.11.2013 р.

ОСОБА_6 - батько позивачки, відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_4 про що свідчить його заява від 17.12.2012 р., справжність підпису на якій посвідчений ОСОБА_11, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, реєстровий № 2854.

У відповідності із свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 від 26.03.2014 р., 24.03.2013 р. ОСОБА_6 помер.

За заповітом від 30.12.2013 р., посвідченим ОСОБА_12, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 733, усе належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов'язки, які належали йому на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть йому на день смерті, ОСОБА_6 заповів ОСОБА_1

У відповідності із п. "г" ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Судом встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :02:078:0008 загальною площею 0,0606 га, призначена для обслуговування домоволодіння АДРЕСА_1, на момент смерті належала на праві приватної власності ОСОБА_13 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Д* № 042929 № 66049036 від 03.06.1998 р., відповідно до ст. 1223 ЦК України заповітом охоплена не була, а тому є такою, що спадкується за законом, особами визначеними у ст.ст. 1261, 1266 ЦК України.

Згідно із ст.1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Відповідно до ст. З77 ЦК України, статті 120 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

За правилами ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно із постановою № 7 Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Правило статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди, до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 152 ЗК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб передбачений законом, у тому числі шляхом визнання права.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Оскільки право власності спадкодавиці ОСОБА_4 на день смерті на земельну ділянку кадастровий номер :02:078:0008 було підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю, до позивача, як одноособової власниці домоволодіння АДРЕСА_1 перейшло і право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом в межах і розмірі, відповідно до зазначеного акту, а відтак суд вважає позовні вимоги в частині визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 1296, ст.ст. 67, 68 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом за письмовою заявою спадкоємця, а відтак у суду відсутні підстави для задоволення решти позовних вимог в частині зобов'язання державного нотаріуса вчинити дії з видачі вищевказаного свідоцтва.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

Ч. 6 ст.154 ЦПК України передбачає, що у разі відмови в задоволенні позову, закритті провадження у справі або залишені без розгляду заяви, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 169, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою в квартирі АДРЕСА_2, право власності в порядку спадкування на земельну ділянку кадастровий номер :02:078:0008 загальною площею 0,0606 га, розташовану на території Бабушкінського районі АДРЕСА_1, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Д* № 042929 № 66049036, виданому 03.06.1998 р. на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів № 892 від 21.05.1998 р., зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватною власності на землю за № 011447, після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3

В решті позовних вимог - відмовити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 квітня 2014 року - скасувати.

Заборону державному нотаріусу Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Черновській Людмилі Григорівні вчиняти дії, спрямовані на оформлення, реєстрацію, перереєстрацію, видачу будь-яких документів, в тому числі свідоцтва про право на спадщину за законом стосовно земельної ділянки, або її частини, кадастровий номер :02:078:0008, загальною площею 0,0606 га, розташованої на території Бабушкінського району АДРЕСА_1, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Д* №042929 №66049036, виданому 03.06.1998 року на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів №892 від 21.05.1998 року, зареєстрованому в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №011447, на ім'я ОСОБА_2 (зареєстрована АДРЕСА_3, іпн. НОМЕР_1), після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 - зняти.

Заборону ОСОБА_2 (зареєстрована АДРЕСА_3, іпн. НОМЕР_1), будь-яким фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії та у будь-який спосіб, що прямо або опосередковано надають право власності або користування на земельну ділянку, або її частину, кадастровий номер :02:078:0008, загальною площею 0,0606 га, розташованої на території Бабушкінського району АДРЕСА_1, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Д* №042929 №66049036, виданому 03.06.1998 року на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів №892 від 21.05.1998 року, зареєстрованому в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №011447 - зняти.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2034,85 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів із дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його постановив за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Т.В.Шевцова