АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

23 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_2 про припинення дії пункту кредитного договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2015 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра», Банк), ОСОБА_2 про визнання припиненим пункту 3.2 «Порука» кредитного договору «Автопакет» 432/ П/207/2007-840 від 12 жовтня 2007 року.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 12 жовтня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2, ОСОБА_1 укладено кредитний договір «Автопакет» 432/П/207/2007-840, згідно п. 3.2 договору позичальник і поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники. У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов договору та з метою реалізації права на вимогу дострокового погашення кредиту ПАТ КБ «Надра» направив ОСОБА_2 вимогу, у якій повідомив про необхідність виконання зобов'язання за Кредитним договором достроково, протягом семи днів, чим на думку позивача встановив новий строк виконання зобов'язання. У зв'язку з тим, що Банк не пред'явив вимоги до поручителя протягом шести місяців вважала, що порука має бути визнана судом припиненою.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилалася на те, що рішення суду є незаконним та необгрутованим ухвалене з порушенням судом норм матеріального та процесуального прав, без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказувала, що суд першої інстанції не дослідив належним чином докази у справі та не взяв до уваги ту обставину, що у зв'язку із застосуванням права Банку на повернення кредиту достроково, було встановлено новий строк виконання зобов'язання за Кредитним договором до 22.12.2008, а отже Банком було пропущено строк звернення до суду, а зобов'язання за договором поруки викладені у п. 3.2. Кредитного договору є такими, що припинились в силу приписів частини 4 статті 559 ЦК України.

Зазначала, що судом не врахована заява відповідача про визнання позову та в порушення вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України сторонам не було роз'яснено наслідки відповідних процесуальних дій, не перевірено чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення та не надано вказаній заяві жодної правової оцінки.

Посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права, просила рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Представник ПАТ «КБ « Надра» - Хмиров Е.О. в суді апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні, зазначивши, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася причини неявки суду не повідомила.

ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПАТ «КБ «Надра», дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 12 жовтня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 (позичальник), ОСОБА_1 (поручитель) укладено Договір «Автопакет» № 432/П/27/2007-840, згідно п.п. 1.1 якого Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 31 941 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.1.4 Договору Банк надає Позичальнику Кредит з терміном погашення до 11 жовтня 2012 року.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ОСОБА_2 належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість перед ПАТ «КБ «Надра».

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Належне виконання умов договору було забезпечено порукою.

Згідно п.п. 3.2 Договору позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.

Пунктом 3.2.3 передбачено, що відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої із частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому.

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання поруки припиненою, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 546 ЦК України договір поруки є видом забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 559 ЦК України визначено підстави припинення поруки, а саме: 1. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. 2. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. 3. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. 4. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала на те, що Банк надіслав вимогу боржнику про дострокове погашення заборгованості та встановив новий строк виконання зобов'язання за Кредитним договором, а саме до 22 грудня 2008 року. Вважала, що оскільки Банк протягом шести місяців не пред'явив до неї вимогу, як до поручителя, порука є припиненою.

Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що судом не було належним чином досліджено докази у справі, оскільки вони є необґрунтованими.

На підтвердження обставини зміни Банком строку виконання зобов'язання, ОСОБА_1 було надано копію вимоги ПАТ «КБ «Надра» від 15 грудня 2008 року № 8478/05-04. Крім цього позивач надала копію розрахунку заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем документи не є належним доказом у справі.

Позивачем документи надані лише в копіях без надання оригіналів для співставлення та посвідчення. Копії розрахунку не скріплені печатками банку та не містить жодного підпису уповноваженої особи.

Матеріали справи не містять інших доказів на підтвердження доводів позовної заяви.

Враховуючи ту обставину, що представник Банку у судовому засіданні заперечував факт направлення вимоги ОСОБА_2 про дострокове повернення кредитних коштів, а ОСОБА_1 не було надано оригіналів документів на підставі яких вона обґрунтовувала позовні вимоги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав їх недоведеності.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи та дав належну оцінку всім доказам, наданим сторонами згідно зі ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а в рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність й обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права, а саме ст. 174 ЦПК України, оскільки у справі беруть участь двоє відповідачів, один з яких позов не визнав.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального та матеріального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/2423/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8038/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Фролова І.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.