Справа № 361/9786/14-ц
Провадження № 2/361/317/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Пухної О.М.

при секретарі - Якименко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому зазначав, що 07 жовтня 2006 року вони уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 656, та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1. Від спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя у подружжя не склалося, сторони мають різни погляди на життя та сім'ю, в результаті чого між ними часто виникають непорозуміння та сварки. З 16 березня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, почали проживати окремо один від одного. Шлюб носить лише формальний характер.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні викладеному, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що надання подружжю терміну на примирення жодних позитивних наслідків у відносинах не спричинило, тому збереження шлюбу є неможливим.

Відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнала, заперечувала проти його задоволення, пояснила, що не бажає припиняти шлюбні відносини, оскільки подружжя має двох неповнолітніх дітей, а тимчасові непорозуміння сторін не є підставою для розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 07 жовтня 2006 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 656, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с. 5). Прізвище після одруження: чоловіка - ОСОБА_1, дружини - ОСОБА_1.

Від спільного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчать копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_2, НОМЕР_3 (а.с. 10-11).

Крім того, судом з'ясовано, що сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, оскільки вони мають різни погляди на життя та сім'ю, в результаті чого між ними часто виникають непорозуміння та сварки. З 16 березня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, й на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить лише формальний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення

(ч. 2 ст. 112 СК України).

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 також передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У судовому засіданні встановлено, що продовжувати подальше спільне життя з ОСОБА_2 позивач не бажає, застосування заходів щодо примирення виявилося невдалими, збереження шлюбу суперечить інтересам ОСОБА_1

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя між сторонами є неможливим, суперечить інтересам сторін та шлюб носить формальний характер.

Ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За змістом ч. 2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 07 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 656.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пухна