Справа № 2-2073/11 Головуючий у І інстанції Лебідь - Гавенко Г.М.
Провадження № 22-ц/780/3356/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 30.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

30 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Журби С.О.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення дії зобов»язання та стягнення штрафу за умовами попереднього договору,

ВСТАНОВИЛА:

В 2011 році ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_3 та просила ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що 25 червня 2010 року між ними було укладено попередній договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов»язалася не пізніше 09 липня 2010 року продати ОСОБА_3 житловий будинок, загальною площею 288,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Коцюбинського, 2, та земельну ділянку, на якій він розташований, площею 0,0606 га.

На виконання п. 3 попереднього договору ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 аванс в розмірі 79 094 грн.

07 липня 2010 року між сторонами було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень до попереднього договору, яким встановлено дату підписання основного договору купівлі-продажу - в термін не пізніше 14 липня 2010 року.

14 липня 2010 року ОСОБА_3 подала нотаріально оформлену заяву про розірвання попереднього договору та повернення авансу у зв»язку з відсутністю проекту та технічних умов на електропостачання, надання неправдивої інформації щодо встановленої потужності електропостачання та розміщення газової плити.

Відмова ОСОБА_3 від укладення основного договору є необґрунтованою, в зв»язку з чим ОСОБА_2 просила суд на підставі ч. 2 ст. 635 ЦК України та згідно умов попереднього договору визнати зобов»язання по укладенню договорів купівлі-продажу нерухомого майна такими, що припинили свою дію, та стягнути з ОСОБА_3 на свою користь штраф в розмірі 79 094 грн.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, просила заочне рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 червня 2010 року між сторонами було укладено попередній договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов»язалася не пізніше 09 липня 2010 року продати ОСОБА_3 житловий будинок, загальною площею 288,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Коцюбинського, 2, та земельну ділянку, на якій він розташований, площею 0,0606 га (а.с.6).

На виконання п. 3 попереднього договору ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 аванс в розмірі 79 094 грн.

07 липня 2010 року між сторонами було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень до попереднього договору, яким встановлено дату підписання основного договору купівлі-продажу - в термін не пізніше 14 липня 2010 року (а.с.5).

14 липня 2010 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №946 посвідчив заяву ОСОБА_3 про розірвання попереднього договору з вимогою повернення їй у повному обсязі авансу, сплаченого відповідно до умов попереднього договору, у зв»язку з відсутністю проекту та технічних умов на електропостачання, надання неправдивої інформації щодо встановленої потужності електропостачання та розміщення газової плити.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Статтями 3, 627 ЦК України визначено свободу договору, а саме відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов»язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов»язань передбачені ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України.

За змістом ч. 3 ст. 635 ЦК України зобов»язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Оскільки основний договір в обумовлений сторонами у попередньому договорі строк до 14 липня 2010 року, укладений не був, дія попереднього договору, укладеного між сторонами 25 червня 2010 року, припинилася, в зв»язку з чим законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання попереднього договору припиненим.

Правильним є і висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу, що вбачається з наступного.

Відповідно до п. 8 укладеного між сторонами попереднього договору сторони домовилися, що той із них, хто необґрунтовано відмовлятиметься (ухилятиметься) від укладення договорів купівлі-продажу на вищезазначених умовах, повинен сплатити штраф у розмірі 100% від суми авансу, переданого за цим договором.

Заяву ОСОБА_3 від 14 липня 2010 року про розірвання попереднього договору з вимогою повернення їй у повному обсязі авансу, сплаченого відповідно до умов попереднього договору, не можна вважати необґрунтованою відмовою від укладення договорів купівлі-продажу, оскільки ця відмова викликана суттєвими для відповідача обставинами, які створили їй, як набувачу, перешкоди для придбання нерухомості у власність, - відсутність проекту та технічних умов на електропостачання, надання неправдивої інформації щодо встановленої потужності електропостачання та розміщення газової плити.

Крім того, обґрунтованість відмови ОСОБА_3 від укладення основного договору була предметом судової перевірки, і рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 червня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2011 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання необґрунтованою відмови від укладення договорів та визнання зобов»язання припиненим шляхом зарахування зустрічних позовних вимог відмовлено (а.с.57-61).

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :