Справа № 215/6315/14-ц
УХВАЛА

05 лютого 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Тарасенко О.В.

при секретарі - Пасько М.В.

за участю

представника скаржника - ОСОБА_1

представника ВДВС - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2014 року ОСОБА_3 звернулося зі скаргою, яка була уточнена 14.11.2014 року та 19.12.2014 року, на дії та бездіяльність під час виконання рішення.

В обгрунтування скарги зазначила, що 27.10.2014р. її було вперше викликано державним виконавцем Риба І. В., яка вручила їй квитанцію, щодо стягнення з неї 1690,58 грн. на підставі виконавчого документу, термін дії якого закінчився 19.04.2014р..

Такі дії державного виконавця вважає протиправними тому, що вони вчинені із порушенням вимог ст.ст. 1,6,7,8,17,18,19,22,23,25,26,27,30,31,82 ЗУ «Про виконавче провадження».

А протиправною бездіяльністю державного виконавця вважаю те, що до сьогоднішнього її жодним чином не повідомляли про наявність виконавчого провадження і яких би то не по вимог відносно стягнень з неї у примусовому порядку.

Згідно ч.1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен надіслати Постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом.

Згідно ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» у Постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення Постанови.

Згідно ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі не виконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», іншою Постановою державний виконавець може стягувати виконавчий збір...

Саме тому, що ні рекомендованим листом, ні під особистий підпис, державний виконавець не вручав їй, Постанову про відкриття виконавчого провадження в належний термін із наданням строку на добровільне виконання, немає підстав для стягнення з неї якого б то не було виконавчого збору.

Тому вважає, що дії державного виконавця по врученню їй квитанції про оплату виконавчого збору вчинені із порушенням ст.ст. 25,27,28,31 ЗУ «Про виконавче провадження» є протиправними.

Стосовно самого боргу у неї немає жодних спірних зобов'язань і не може знаходитись на виконанні ніякого виконавчого документу з цього приводу.

Їй відомо про те, що 13.11.2012 року стосовно суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_3 виносилось управлінням ПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу рішення № 8 про стягнення 1490,92 грн. В зазначеному рішенні чітко вказано про звернення до органів ДВС протягом року з дати набрання чинності.

Оскільки, цей виконавчий документ набрав чинності 18 квітня 2013 р. і протягом до 18 квітня 2014 р. її жодним чином ні хто не попереджав про порушення примусового виконання і вважає цей виконавчий документ - простроченим і втратившим чинність.

Саме тому, вважає протиправними дії державного виконавця вимагати від неї вперше 27.10.2014 р. яких би то не було дій щодо сплати по простроченому виконавчому документу.

Крім того, згідно ч.2 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії протягом шести місяців з дня винесення Постанови виконавчого провадження.

Оскільки, ніякої Постанови їй не вручали, а термін дії виконавчого документу закінчився в квітні вважає, що дії державного виконавця по врученню квитанції без дотримання вимог ст. ст.6-8,11,12, 25, 27, 28, 30, 31 ЗУ « Про виконавче провадження» є протиправними і змусили звернутися до суду із Скаргою.

27.10.2014р. вона подала до суду Скаргу на дії та бездіяльність держвиконавця ОСОБА_4 щодо її вимоги про оплату 1 690,58 грн. виконавчого збору без вручення належним чином Постанови про відкриття виконавчого провадження.

27.10.2014р. рекомендованим листом вона письмово повідомила держвиконавця ОСОБА_4 про оскарження її дій та бездіяльність, що підтверджує копіями поштової квитанції та повідомлення. 11.11.2014р. вона виконала вимоги суду і надіслала уточнену Скаргу .

21.11.2014р. вона подала особисто повторно Уточнене повідомлення про оскарження , що підтверджує ксерокопією цього документу із відміткою Тернівського ВДВС від 21.11.2014р. В цей же день - 21.11.2014р. їй було вручено рекомендованого листа із Постановою держвиконавця ОСОБА_4 про проведення виконавчих дій.

Тобто, незважаючи на обізнаність щодо оскарження нею її дій та бездіяльності держвиконавець продовжувала порушувати її права і викликала до неї додому працівників органів МВС та УПФУ в Тернівському районі.

З огляду на такі незаконні дії держвиконавця і не бажаючи спричинення моральної шкоди своїй родині та погіршення ставлення до неї з боку УПфУ в Тернівському районі, вона сплатила 24.11.2014р. 1 690,58 грн. виконавчого збору та 25,36 грн. комісійного збору і в цей же день повідомила під відмітку ВДВС що підтверджую ксерокопіями квитанцій з належною квитанцією.

Але, незважаючи на те, що вже 24.11.2014 р. держвиконавець мала в своєму розпорядженні оплачену квитанцію, 26.11.2014 р. від Відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно було відправлено листа із Витягом щодо арешту всього її нерухомого майна опис якого не відбувався, що підтверджує ксерокопіями конверту та Витягу.

Оскільки у неї немає не перед ким жодних зобов'язань стосовно сплати 1 690,58 грн. виконавчого збору і про звільнення її майна з-під арешту до тепер немає жодних повідомлень, просить визнати протиправними дії та бездіяльність державного виконавця Тернівського ВДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_4 щодо: вручення і вимог оплатити квитанцію на суму 1 690,58 грн. на користь одержувача Тернівський відділ ДВС м. Кривого Рогу - виконавчого збору без вручення їй належним чином Постанови про відкриття виконавчого провадження із зазначенням виконавчого документу та терміну на його добровільне виконання ; винесення Постанови від 07.11.2014р. про проведення виконавчих дій у неї вдома за участю працівників міліції та представника УПФУ в Тернівському районі; винесення Постанови від 07.11.2014р. про арешт всього її нерухомого майна; утримання безпідставно під арештом усього нерухомого майна навіть після оплати 24.11.2014р. повної суми по квитанції, а також стягнути з держвиконавця ОСОБА_4 на її користь безпідставно стягнутий виконавчий збір -1690,58 грн.; комісійний збір за оплату вище зазначеної суми -25,36 грн.; оплату за оформлення нотаріально посвідченою довіреністю - 248, 00 грн., разом 1963,94 грн..

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримала у повному обсязі.

Представник державної виконавчої служби - ОСОБА_2, вважає скаргу не обґрунтованою, зазначив, що на адресу Тернівського ВДВС Криворізького міського управління юстиції надійшло рішення УПФ України в Тернівському районі по справі №8 від 13.01.2012 року про стягнення з СПД ОСОБА_3 на користь держави в особі УПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу штрафних санкцій в розмірі 1 490,92грн. Даний виконавчий документ набрав чинності 18.04.2013 року та мав строк пред'явлення відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» один рік, тобто до 18.04.2014року.

Державним виконавцем відділу ДВС розглянувши заяву стягувача про прийняття виконавчого документа до виконання та перевіривши відповідність виконавчого документа вимогам передбаченим ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» дійшов висновку про відповідність наданих документів для відкриття виконавчого провадження. Керуючись ст.ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» 11.12.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вищезазначеного виконавчого документа з наданням боржнику строку для самостійного виконання.

В перше Скаржник з'явилася до відділу ДВС 27.10.2014 року, (про, що Вона особисто зазначає в Уточненій Скарзі від 11.11.2014р.), державним виконавцем Скаржнику було роз'яснено з приводу якого питання її викликано до відділу ДВС, а саме з приводу перебування на примусовому виконанні відносно Скаржника рішення УПФУ та з метою надання Скаржником підтвердження про виконання рішення УПФ України в Тернівському районі по справі №8 від 13.01.2012 року про стягнення з СПД ОСОБА_3 на користь держави в особі УПФУ в Тернівському районі штрафних санкцій в розмірі 1 490,92грн.

Не зважаючи на те що, Скаржник був обізнаний про існування даного рішення (виконавчого документа), адже про це свідчить як підпис Скаржника про отримання копії даного рішення на самому виконавчому документі так і підтвердження ним цього факту в тексті уточненої скарги від 11.11.2014р., підтвердження про виконання рішення №8 від 13.01.2012року Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі державному виконавцеві не надав. Державним виконавцем Скаржнику було зауважено на подальшому примусовому виконанні даного рішення зі стягненням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Отже скаржниця знала про існування відносно неї виконавчого документа, а саме рішення УПФУ в Тернівському районі; строки на звернення даного виконавчого документа до виконання стягувачем (УПФУ в Тернівському районі) не порушено і ствердження Скаржника про втрату чинності даного виконавчого документа на підставі того що її ні хто не попередив вважає помилковим, адже відсутня така норма в діючому законодавстві.

У Скаржника було вдосталь часу для виконання даного виконавчого документу без застосування примусу, адже відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі №2а/0470/1296/12 від 18.04.2013 року було відмовлено в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського адміністративного суду від 15.02.2012 року даною постановою їй відмовлялося в скасуванні рішення №8 від 13.01.2012року УПФ України в Тернівському районі. Тобто як вбачається ОСОБА_3 мала змогу виконати дане рішення починаючи з 18.04.2013 року, але не на момент пред'явлення даного виконавчого документа на примусове виконання до відділу ДВС та відкриття виконавчого провадження, а це 11.12.2013 року ( зі спливом майже 8 місяців), не на момент її першого з'явлення до відділу ДВС (27.10.2014 р. ще майже 10 місяців) підтвердження про виконання виконавчого документа надано не було.

Ствердження Скаржника про позбавлення її права на самостійне виконання даного рішення в зв'язку з неотриманням постанови про відкриття виконавчого провадження вважає безпідставним, адже відповідно до ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження», «Відкладення провадження виконавчих дій» зазначено, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Тобто Скаржнику як стороні виконавчого провадження відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» надано право на звернення до державного виконавця або відділу ДВС із заявою про відкладення провадження виконавчих дій та надання строку на самостійне виконання. Заяв про відкладення провадження виконавчих дій протягом примусового виконання даного виконавчого провадження до відділу ДВС від Скаржника не надходило.

Натомість Скаржником 27.10.2014 року до суду подається скарга на дії та бездіяльність державного виконавця про яку повідомляється державного виконавця та до відділу ДВС заявляється клопотання про зупинення проведення виконавчих дій.

Державним виконавцем дослідивши надані їй документи, про звернення до суду з приводу оскарження дій державного виконавця, приймається рішення не зупиняти виконавче провадження, адже відповідно до норм ст. ст. 37, 38 ЗУ «Про виконавче провадження», якими надано право та обов'язок державного виконавця зупинити виконавче провадження відсутні такі підстави для зупинення.

Державним виконавцем з метою виконання даного виконавчого документа 07.11.2014 року виноситься постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження про що внесено відповідні дані до Державних електронних реєстрів, також виноситься постанова про призначення проведення виконавчих дій, а саме перевірки майнового стану боржника за місцем мешкання.

І тільки після отримання відповідних постанов державного виконавця спрямованих на примусове виконання даного виконавчого документа Скаржником 24.11.2014 року нарешті зі спливом майже 1 місяця (якщо брати до уваги ствердження Скаржника про ознайомлення її 27.10.2014 року з вимогами про сплату боргу відповідно до виконавчого документа та вимогами які виникають внаслідок примусового виконання даного рішення) було виконано рішення №8 від 13.01.2012року Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі із сплатою виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, всього на загальну суму 1 690,58грн. Квитанцію про сплату боргу Скаржником надано до відділу ДВС 25.11.2014 року. Дані кошти Скаржником були зараховані на депозитний рахунок відділу ДВС.

На виконання вимог ЗУ «Про виконавче провадження» з метою перерахування стягнутих коштів з депозитного рахунку відділу ДВС державним виконавцем бухгалтеру відділу ДВС надано розпорядження від 26.11.2014 року, на перерахування даних грошових коштів 1 690,58грн. Дані кошти були розподілені та перераховані, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (№1280, 1288,1289 від 28.11.2014р.) на відповідні розрахункові рахунки відкриті в органах Державного Казначейства, а саме: 1 490,92грн. на рахунок УПФУ в Тернівському районі м.Кривого Рогу, як погашення боргу згідно виконавчого документа, 149,09грн. - на користь держави виконавчого збору та 50,57грн. - на користь держави витрат виконавчого провадження.

Із вищевикладеного вбачається про помилкове ствердження скаржника щодо безпідставності стягнення з неї 1 690,58грн., адже ця сума включає в себе як суму боргу по виконавчому документу так і виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Після надання Скаржником підтвердження про сплату боргу в повному обсязі, державним виконавцем 25.11.2014 року винесено постанову про звільнення майна боржника з під арешту про що внесено дані до відповідних Державних електронних реєстрів. Тому ствердження Скаржника про безпідставність тримання його майна під арештом вважає помилковим, адже арешт був знятий в той же день як стало відомо про виконання Скаржником своїх зобов'язань, а тому просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга на постанову державного виконавця від 03.09.2014 року не підлягає розгляду у Тернівському районному суді м. Кривого Рогу, як адміністративному з наступних підстав.

Згідно ст.18 ч.1 п.5 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті.

За змістом п. 5 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні зокрема адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті. Таким чином, за приписами вказаної норми, місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, дії державного виконавця оскаржуються під час виконання рішенням УПФ України в Тернівському районі № 8 від 13.01.2012 року про стягнення з СПД ОСОБА_3 на користь держави штрафних санкцій в розмірі 1 490,92грн.

Згідно ст.22 ч.І п.2 КАС України - суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження по справі, виявилося, що провадження відкрито без дотримання правил предметної підсудності.

Таким чином адміністративна справа повинна бути передана за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

На підставі ст.ст.18 ч.І,2, 21 КАС України, керуючись ст.22 ч.І п.2 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця передати за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАСУ , було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали обчислюється з дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали.

СУДДЯ: