Справа № 336/152/15-ц
Провадження № 2/336/656/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кляшторного В.С., при секретарі Ведмедьовій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та повернення майна в натурі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що йому на праві приватної власності наступні земельні ділянки :

· земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер :07:051:0087, розташована за адресою: АДРЕСА_1

· земельна ділянка площею 0,0831 га, кадастровий номер :07:051:0077, розташована за адресою: АДРЕСА_2

· земельна ділянка площею 0,0605 га, кадастровий номер :07:051:0090, розташована за адресою: АДРЕСА_3

За попередньою усною домовленістю між ним та відповідачем ОСОБА_2 для продажу зазначених земельних ділянок на ім'я останнього позивачем було видано нотаріальну довіреність від 10.12.2013 за № 2865 на представництво його інтересів з питання продажу вищезазначених ділянок тощо.

На виконання умов домовленості відповідачем ОСОБА_2 за довіреністю було зібрано пакет документів, необхідний для продажу земельних ділянок, а саме: експертна оцінка земельних ділянок, витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, та інше. Крім того ОСОБА_2 було знайдено покупця на зазначені земельні ділянки. Як позивачу було повідомлено відповідачем ОСОБА_2, покупець - ОСОБА_3 є доброю знайомою ОСОБА_2

24.01.2014 року відповідачем ОСОБА_2, який діяв в інтересах позивача, було укладено зазначені в позові договори купівлі-продажу земельних ділянок з відповідачем ОСОБА_3, які були посвідчені приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округ ОСОБА_4 В вищезазначених договорах від 24.01.2014 р. за №№ 141, 143, 145 відповідно зазначено наступне:

Земельна ділянка за адресою м. Запоріжжя, АДРЕСА_1 (кадастровий номер :07:051:0087), відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 31.10.2013, виготовленої оцінювачем ОСОБА_5, вартість даної земельної ділянки становить 58 000, 00 грн. За цю ж суму, за домовленістю сторін, і вчинено продаж. Кошти покупець сплатив до підписання договору;

· Земельна ділянка за адресою м. Запоріжжя, АДРЕСА_2 (кадастровий номер :07:051:0077), відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 31.10.2013, виготовленої оцінювачем ОСОБА_5, вартість даної земельної ділянки становить 48 198, 00 грн. За цю ж суму, за домовленістю сторін, і вчинено продаж. Кошти покупець сплатив до підписання договору;

· Земельна ділянка за адресою м. Запоріжжя, АДРЕСА_3 (кадастровий номер :07:051:0090), відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 31.10.2013, виготовленої оцінювачем ОСОБА_5, вартість даної земельної ділянки становить 35 090, 00 грн. За цю ж сума, за домовленістю сторін, і вчинено продаж. Кошти покупець сплатив до підписання договору.

·

При нотаріальному оформленні договорів між відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 позивач не був присутній. Також йому не було відомо, за які суми вчинено продаж, та не відомий факт проведення розрахунків між ОСОБА_2, як продавцем, та ОСОБА_3, як покупцем. Не отримавши від ОСОБА_2, який не виходив тривалий час на зв'язок, коштів від продажу земельних ділянок, будь-яких документів та інформації з приводу оформлення договорів і проведення розрахунку, позивач був змушений звернутися до експертної установи ТОВ «Власні Землі» для встановлення реальної ціни земельних ділянок та встановлення розміру його збитків від укладення довіреною особою зазначених договорів. Зі звітів про експертну оцінку земельних ділянок, виконанні ТОВ «Власні землі», отриманих позивачем, вбачається наступне:

· грошова оцінка земельної ділянки, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, АДРЕСА_1 станом на 31.10.2013 р., ринкова (оціночна) вартість складає 71 480, 00 грн.

· грошова оцінка земельної ділянки, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, АДРЕСА_2, станом на 31.10.2013 ринкова (оціночна) вартість складає 62 450, 00 грн.

· грошова оцінка земельної ділянки, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, АДРЕСА_3, станом на 31.10.2013 ринкова (оціночна) вартість складає 47 686, 00 грн.

На теперішній кошти від продажу належних позивачу земельних ділянок позивач так і не отримав. Вважає, що оцінка земельних ділянок під час укладання угод занижена, що порушило його інтереси як власника та продавця. На зв'язок відповідачі не виходять вже тривалий час, земельні ділянки фактично продані не в інтересах позивача (штучно занижена ціна земельних ділянок), переоформленні на покупця, а кошти від продажу ділянок він так і не отримав. На підставі цього позивач вважає, що має місце зловмисна домовленість його представника (відповідача ОСОБА_2.) з продавцем (відповідачем ОСОБА_3.) з метою нанесення йому збитків та заволодіння його майном, що призвело до настання явно несприятливих наслідків для нього як продавця належного йому майна.

Крім того, як зазначає позивач, відповідач ОСОБА_2 не міг не знати, що ціна за якою проводився фактичний продаж земельних ділянок є заниженою та не вигідною для нього, адже він проводить підприємницьку діяльність як фізична особа - підприємець за основним видом економічної діяльності у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, що включає в себе в цілому роботу на ринку землі.

На підставі вищевикладеного, та посилаючись на ст.ст. 232, 216, 237, 238 ЦК України позивач просить суд визнати договори купівлі-продажу земельних ділянок від 24.01.2014 р. зареєстрованими в реєстрі за №№ 141, 143, 145 недійсними, повернути йому, в натурі вищезазначені спірні ділянки та зобов'язати реєстрацій службу ЗМУЮ скасувати реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки за ОСОБА_3 та зареєструвати право власності за ним.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позов з підстав наведених в ньому, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. Конверт з судовою повісткою, який надсилався йому, повернувся на адресу суду з відміткою «За зазначеною адресою не проживає».

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що угоди були оформлені та виконані відповідно до умов чинного законодавства. Ніяких злочинних дій з боку покупця не було вчинено, ОСОБА_3 є добросовісним набувачем придбаного за угодами нерухомого майна, а тому підстави для задоволення вимог відсутні.

Зазначена в позові в якості третьої особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду лист, в якому просить розглянути справу без її присутності.

Представник третьої особи - реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень або пояснень не надіслав.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, допитані в судовому засіданні, підтвердили, що їм було відомо про намір позивача продати земельні ділянки та факт надання ОСОБА_1 довіреності на укладення угод ОСОБА_2 Також їм відомо, що останній не повернув гроші за продані земельні ділянки. Крім того, ОСОБА_6 стверджувала, що вона проживає з позивачем однією сім'єю без укладення шлюбу, але не була присутня при укладенні угод.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 238 ЦК України:

1. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

2. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє.

3. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Як вбачається з матеріалів, справи договори купівлі-продажу спірних земельних ділянок були укладені відповідно до умов чинного законодавства. При їх оформленні були додержані всі вимоги законодавства, а саме - угоди укладені в письмовій формі та нотаріально посвідчені. Умови угод передбачали ціну, за яку були продані земельні ділянки. Сторони зазначили, що виконали всі умови договорів та розрахувалися до нотаріального посвідчення угод.

Позивач не заперечував в суді той факт, що за попередньою усною домовленістю між ним та ОСОБА_2 на ім'я останнього ним було видано нотаріальну довіреність від 10.12.2013 за № 2865 на представництво його інтересів для продажу належних йому земельних ділянок.

Надані суду копії довіреностей свідчать про те, що позивач уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси з усіх без винятку питань, які стосувалися продажу вищезазначених земельних ділянок, відкриття рахунків для зарахування грошових коштів, що належать Позивачу з продажу вищезгаданих земельних ділянок та розпорядження такими рахунками.

З метою продажу належних позивачеві земельних ділянок ОСОБА_2 були надані такі права: - подавати та одержувати необхідні довідки та документи (рішення, виписки, витяги з Державного земельного кадастру, витяги з Державного реєстру речових на нерухоме майно, подавати будь які заяви, укласти договори купівлі - продажу, в тому числі з відстроченням платежу, а при необхідності попередні договори, договори завдатку та інші договори , які є необхідними для виконання доручення з продажу, визначаючи при цьому ціну, строки та умови, одержати належні Позивачу за укладеним договором гроші, сплачувати необхідні платежі, державне мито (плату), розписуватися за Позивача, а також вчиняти інші необхідні дії за цим дорученням.) Довіреність була видана строком на три роки.

Позивач перебуваючи у здоровому глузді розумів значення і умови правочину купівлі - продажу та правові наслідки, що і підтвердив своїм підписом на довіреності, якою визначив беззаперечне право ОСОБА_2 на власний розсуд визначати ціну на вищезгадані земельні ділянки та умови їх продажу, а також особистого одержання належних Позивачу грошових коштів сплачених покупцем за договорами купівлі - продажу вищезгаданих земельних ділянок.

В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на ст. 232 ЦК України, яка передбачає визнання судом недійсним правочину, який вчинено в наслідок зловмисної змови представника однієї сторони з другою стороною, як йому здається, через начебто заниження ціни земельних ділянок.

Доводи позивача суд оцінює критично, оскільки він мав право визначити у довіреності нижній поріг ціни за яку його представник не мав права вийти при укладанні договорів купівлі - продажу вищезгаданих земельних ділянок, але не зазначив ці обмеження.

На підставі довіреності ОСОБА_2 вчиняв дії в інтересах саме позивача, а не будь яких інших осіб, і виконав ті доручення, на які йому видавалися довіреності.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_2 тривалий час не виходить на зв'язок з ним та не передав йому гроші за продані земельні ділянки, на думку суду, не може свідчити про змову останнього з ОСОБА_3 з наміром зашкодити інтересам позивача. Як повідомила ОСОБА_3 в суді, позивач не телефонував їй взагалі, а ОСОБА_2 вона бачила один раз в своєму житті при укладенні договорів купівлі - продажу вищезгаданих земельних ділянок. Доказів, які спростовують ці обставини позивачем не надано.

Посилання позивача на ту обставину, що ОСОБА_2 під час укладання угод не повідомив нотаріуса про наявність сімейних стосунків ОСОБА_1 з ОСОБА_6 судом також оцінюється критично і не приймається до уваги, оскільки воно не ґрунтується на законі. У законному шлюбі позивач не перебуває, будь якого рішення суду про визнання факту його перебування у шлюбних відносинах нотаріусу при виданні довіреності Позивачем ОСОБА_2 не надавалось. Також не надавалися такі відомості нотаріусу при придбанні Позивачем вищезгаданих земельних ділянок. Таким чином, у нотаріуса була відсутня необхідність отримувати згоду будь яких інших осіб на продаж цих земельних ділянок, оскільки позивач володів ними на праві одноосібної приватної власності і будь яких узгоджень для надання права ОСОБА_2 продати ці земельні ділянки він отримувати не збирався.

Твердження позивача про те, що ОСОБА_2 не віддав йому гроші, які він одержав після продажу вищезазначених земельних ділянок, на думку суду, не може розцінюватися як підстава для задоволення позову, оскільки ОСОБА_3 не може нести відповідальність за дії ОСОБА_2 В даному випадку позивач невірно визначає предметність позовних вимог та особу, яка має відповідати за позовом.

Факт неповернення позивачу грошей, які ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 не оспорювався відповідачами. В суді позивач посилався на розписки, в яких ОСОБА_2 зазначив, що зобов'язується повернути ОСОБА_1 грошові кошти, взяті в борг. Як пояснив сам позивач, це були ті самі кошти, які були отримані від продажу земельних ділянок.

Та обставина, що вартість ділянок у угодах нижче, ніж у наданих висновках, на думку суду, не є підставою для визнання угод недійсними, оскільки позивач уповноважив ОСОБА_2 самостійно встановлювати ціну цих ділянок. Покупець у цьому випадку не несе ніякої відповідальності за дії довіреної особи продавця.

Таким чином договори купівлі - продажу вищезазначених земельних ділянок були укладені у відповідності з діючим законодавством України. Будь яких порушень закону сторонами при укладенні договорів купівлі - продажу не допущено, про що свідчать нотаріальні написи на всіх трьох договорах з купівлі - продажу вищезгаданих земельних ділянок. Надання додаткових розписок про передання та одержання грошових коштів за договорами купівлі - продажу законодавство України, яке прямо регламентує укладення договорів купівлі - продажу, не передбачає.

Суд вважає, що за даних обставин позивач мав звертатися з позовом до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів, які останній одержав від ОСОБА_3 до підписання договорів купівлі - продажу вищезазначених земельних ділянок. Але з позовами до ОСОБА_2 до суду або з будь - якими заявами до міліції з приводу привласнення ОСОБА_2 грошових коштів позивач не звертався, намагаючись повернути собі у власність земельні ділянки, власником яких став добросовісний покупець.

Таким чином, вимоги позивача про визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок недійсними та повернення майна в натурі, не ґрунтуються на законних підставах і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не розглядає питання про розподіл судових витрат, у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 238, 655, 657 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 154, 209, 212 - 215, 218, 244 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та повернення майна в натурі - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2015 р., а саме - арешт, накладений на земельні ділянки, що на праві приватної власності належать ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_4

· земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :07:051:0087, розташована за адресою: АДРЕСА_1

· земельну ділянку площею 0,0831 га, кадастровий номер :07:051:0077, розташована за адресою: АДРЕСА_2

· земельну ділянку площею 0,0605 га, кадастровий номер :07:051:0090, розташована за адресою: АДРЕСА_3

Ї

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Кляшторний