Справа № 715/398/15-ц
Провадження № 2/715/231/15
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2015 року Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складi: головуючого судді Цуркана В.В.
секретаря судового засідання Майщук С.В.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в смт. Глибока позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання дійсним договору застави, -
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просила суд позовну заяву задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини своєї неявки.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 577 ЦК України, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому, застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом.
Частина третя статті 640 ЦК України вказує на те, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.
Згідно з вимогами ч.2 ст.220 Ц України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Разом з тим, згідно з роз'ясненнями ч.2 п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.
З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки фактично договір застави не був укладеним, і не створив прав і обов'язків для сторін.
На підставі наведеного, ст.ст. 210, 572, 577, 640 ЦК України, п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» , керуючись ст.ст. 10, 57, 58, 60, 61, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання дійсним договору застави - відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: