Справа № 492/2118/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2015 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Борисової С.П., при секретарі - Каширній О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, за участю заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів - архівних довідок Арцизького трудового архіву № № Н-738/02-03, Н-737/02-03 від 08.09.2014 року, факту, що відомості про період роботи в КСП «Батьківщина» с. Плоцьк Арцизького району Одеської області, а також відомості про розмір нарахованої заробітної плати віднесені до його трудової діяльності на даному підприємстві, посилаючись на те, що він у зв'язку з досягненням пенсійного віку звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області, але він позбавлений можливості підтвердити свій трудовий стаж про період його роботи у КСП «Батьківщина» в період з 1983 - 1988 роки, а також розмір нарахованої та виплаченої заробітної плати у зв'язку з ліквідацією підприємства, а також не можливо встановити, що записи в архівних довідках віднесені саме до його трудової діяльності. В іншому порядку встановити факт належності архівних довідок у нього немає можливості, оскільки підприємство, що заповнило трудову книжку, ліквідовано.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю та просив суд заяву задовольнити у повному обсязі.

Від представника УПФУ в Арцизькому районі Одеської області надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. При цьому відповідно до письмової заяви представник УПФУ в Арцизькому районі заяву визнала та не заперечувала проти її задоволення.

Суд, вислухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з копії паспорту та диплому заявник значиться як ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4-5, 7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження прізвище заявника російською мовою значиться як «Нидялков» (а.с. 6).

Згідно копії трудової книжки колгоспника № 2494 вона видана 10.08.1978 р. на ім'я «ОСОБА_1», ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7-а), виправлення прізвища в трудовій книжці зроблені у відповідності з законодавством.

Стосовно вимог заявника щодо встановлення фактів належності йому правовстановлюючих документів - архівних довідок Арцизького трудового архіву № № Н-738/02-03, Н-737/02-03 від 08.09.2014 року та що відомості про період роботи в КСП «Батьківщина» с. Плоцьк Арцизького району Одеської області, а також відомості про розмір нарахованої заробітної плати віднесені до його трудової діяльності на даному підприємстві, суд вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однак, посилання заявника на необхідність встановлення в судовому порядку юридичного факту, а саме належності йому зазначених архівних довідок, як правовстановлюючих документів, тобто в порядку передбаченому ст. 256 ЦПК України є хибними, оскільки зазначені архівні довідки не є правовстановлюючими документами. В даному випадку, у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» правовстановлюючим документом, який надає право заявникові на отримання пенсії, є трудова книжка.

Крім того, з ксерокопій архівних довідок № № Н-738/02-03, Н-737/02-03 від 08 вересня 2014 року, виданих КП «Арцизьке районне підприємство «Трудовий архів», долучених до заяви вбачається, що вони видані на ім'я ОСОБА_1, а таким чином у відповідності до ксерокопії паспорту громадянина України на ім'я ОСОБА_1, яка долучена до справи, зазначені архівні довідки видавалися саме заявнику, і більш того, як вже вказувалось вище, ці довідки не є правовстановлюючими документами, а таким чином зазначена вимога заявника не може бути задоволена судом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість таких справ суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

В той же час статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який і затвердив постановою від 12.08.1993 р. № 637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (із змінами і доповненнями).

Згаданий Порядок передбачає можливість встановлення судом факту належності документа, що підтверджує трудовий стаж (п. 26), яким у відповідності до наведеної ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є трудова книжка, якщо зазначені в ній прізвище, ім'я та по батькові не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові особи за паспортом або свідоцтвом про народження. В усіх інших випадках підтвердження наявного трудового стажу здійснюється лише органами Пенсійного Фонду України шляхом витребування уточнюючих довідок з підприємств і організацій, а при не збереженні цих документів про трудовий стаж - на підставі показань свідків (пункти 1, 2, 20 названого Порядку).

Також судом приймається до уваги ухвала Верховного суду України по справі 6-21859 св09 від 18 листопада 2009 року, в якій зазначено, що встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, у зв'язку з чим заява про встановлення факту виконання роботи на певній посаді для зарахування до трудового стажу в порядку цивільного судочинства розглядатися не може. У судовому порядку може розглядатися факт належності документа про трудовий стаж, якщо ім'я, по батькові або прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в паспорті або в свідоцтві про народження.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 приводом його звернення до суду у даній справі стало його бажання довести у судовому порядку факт наявності у нього відповідного трудового стажу, необхідного для призначення пенсії і ці вимоги, з урахуванням викладеного вище не можуть бути розглянуті у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 256 ЦПК України, оскільки до наведеного у ній переліку вони не входять.

Таким чином приймаючи до уваги вище зазначене, вважаю, що суд в порядку цивільного судочинства не вправі вирішувати по суті питання про підтвердження трудового стажу заявнику, при цьому підмінюючи законодавчо визначений орган, до компетенції якого відноситься вирішення таких питань, в даному випадку Пенсійний Фонд України, у зв'язку з чим вимоги заяви ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 234, 235, 256 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні вимог ОСОБА_1 про встановлення факту належності архівних довідок № Н-738/02-03 та Н-737/02-03 від 08 вересня 2014 року, а також факту, що відомості про періоди роботи та розмір нарахованої заробітної плати віднесені до його трудової діяльності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Арцизького районного суду