Справа № 0216/280/2012
Провадження № 6-2/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді Тучинської Н.В.,

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

з участю представника відділу ДВС Мурованокуриловецького районного управління юстиції Гевко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці подання начальника відділу державної виконавчої служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції у Вінницькій області про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 14 вересня 2012 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» та стягнуто з ОСОБА_2 суму заборгованості по договору кредиту станом на 18 січня 2012 року в розмірі 140 873 гривні 40 копійок, а також судові витрати в сумі 1408 гривень 73 копійки.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 23 жовтня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, змінено рішення Мурованокуриловецького районного суду та стягнуто з ОСОБА_2 суму заборгованості по договору кредиту № VIUWGR000000021 від 04 вересня 2008 року станом на 18 січня 2012 року в розмірі 123113 гривень 17 копійок, з яких 61033 гривні 99 копійок - заборгованість за кредитом, 37243 гривні 68 копійок - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 7333 гривні 35 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом, 17502 гривні 15 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та судовий збір у розмірі 1231 гривня 13 копійок.

21 листопада 2012 року у ВДВС Мурованокуриловецького РУЮ відкрито виконавчі провадження на підставі виконавчих листів, виданих на виконання рішення апеляційного суду Вінницької області від 23 жовтня 2012 року.

В процесі виконання рішення суду, державним виконавцем Гевко О.М. було описано та арештовано ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1, яка належить боржнику за виконавчими документами.

Начальник ВДВС Мурованокуриловецького РУЮ звернувся до суду з цим поданням, у зв'язку з тим, що не можливо передати на реалізацію описане нерухоме майно, оскільки у будинку зареєстрована і проживає малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а орган опіки і піклування не дав дозвіл на реалізацію частини житлового будинку.

В судовому засіданні державний виконавець Гевко О.М. підтримала подання і заявила, що виконавча служба має проводити виконання за виконавчим документом у точній відповідності до рішення суду. В ході проведення виконавчих дій 25 лютого 2014 року було описано ? частину житлового будинку в АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 Під час проведення виконавчих дій було встановлено, що у описаному житловому будинку зареєстрована онука ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до п. 4.5.9 Інструкції з примусового виконання рішень, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування. Державним виконавцем було направлено лист Голові комісії з питань захисту прав дитини з проханням повідомити відділ ДВС про можливість передачі на реалізацію описаного майна. Головою Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, надано відповідь, де зазначено, що комісія з питань захисту прав дитини не вправі надати дозвіл на реалізацію описаної ? частини житлового будинку, оскільки у них немає відомостей, що малолітня дитина буде забезпечена житлом та матиме належні умови проживання.

На запитання головуючої, якими державний виконавець бачить встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, Гевко О.М. відповіла, що мають на меті отримати рішення з дозволом на реалізацію описаного у боржника майна.

Вивчивши письмові матеріали подання, заслухавши пояснення у судовому засіданні державного виконавця, суд прийшов до висновку, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Такі ж положення визначені і у п. 10 Постанови Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження».

Як вбачається з постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції Вінницької області Гевко О.М. від 21 листопада 2012 року, цього числа було відкрито виконавче провадження ВП № 35324433 за виконавчим листом Апеляційного суду Вінницької області від 23 жовтня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суму заборгованості по договору кредиту від 04 вересня 2008 року в розмірі 123113 гривень 17 копійок (а.с. 191) та виконавче провадження ВП № 35327012 про стягнення з ОСОБА_2 судового збору у сумі 1231 гривня 13 копійок (а.с. 194).

Під час проведення виконавчих дій по примусовому виконанні виконавчого листа № 0216/280/2012 від 13 листопада 2012 року, державним виконавцем було описано і накладено арешт на ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.195-196).

Із довідки, виданої виконавчим комітетом Наддністрянської сільської ради № 793 від 26 листопада 2014 року (а.с. 197) вбачається, що у житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстрована малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На виконання вимог п. 4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, начальником відділу ДВС було направлено запит голові Комісії з питань захисту прав дитини Мурованокуриловецької РДА про можливість передачі на реалізацію описаного майна (а.с. 198).

Комісією з питань захисту прав дитини було розглянуто звернення, щодо реалізації описаної ? частини житлового будинку (лист районної державної адміністрації № 01-27/119 від 15 січня 2015 року) та відмовлено в наданні дозволу на реалізацію описаної частини житлового будинку, в якому зареєстрована та проживає малолітня особа.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Суд вважає, що порядок виконання рішення - це певна послідовність вчинення виконавчих дій суб'єктами виконавчого провадження, передбачена законодавством, а спосіб виконання рішення - це передбачені законом дії і прийоми, які застосовують суб'єкти виконавчого провадження, і які спрямовані на примусове виконання рішення без згоди боржника.

З аналізу законодавства слідує, що зміна способу і порядку виконання рішення - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим.

Суд, постановляючи ухвалу про зміну способу і порядку виконання рішення, не може змінювати зміст цього рішення.

В поданні не зазначено, яким чином можна встановити чи змінити спосіб і порядок виконання рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 іншим чином, ніж як стягнути заборгованість.

В судовому засіданні державний виконавець Гевко О.М. заявила, що за результатами розгляду подання очікує на отримання дозволу на реалізацію описаного нерухомого майна.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням майнових та житлових прав дітей, виселення яких з помешканя, де вони проживають, не може відбуватися без дозволу органу опіки та піклування.

Комісією з питань захисту прав дитини Мурованокуриловецької РДА відмовлено у наданні дозволу на реалізацію частини житлового будинку, в якому зареєстрована малолітня дитина.

Відповідно до положень частин 1 і 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі

виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Заходами примусового виконання рішень, відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

З матеріалів подання та пояснень в судовому засіданні державного виконавця не вбачається, що у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором застосовувалися інші, крім опису і арешту частини житлового будинку, заходи примусового виконання судового рішення.

У поданні зазначено, що оскільки орган опіки та піклування не надав дозвіл на реалізацію частини житлового будинку, в якому зареєстрована малолітня особа, державний виконавець на підставі ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» має звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання цього рішення.

Стаття 36 Закону України «Про виконавче провадження» не містить такої вказівки, а ініціатор подання, яке розглядається в судовому засіданні на власний розсуд витлумачив її зміст, не довів виконання державним виконавцем вимог згаданого Закону про порядок звернення стягнень на майно боржника, про черговість стягнень і т.п.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення подання начальника ВДВС Мурованокуриловецького РУЮ.

Керуючись ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 373 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В зволенні подання начальника відділу державної виконавчої служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити у зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

На ухвалу протягом п'яти днів з дня її проголошення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя : ___________