провадження 2/369/294/15
РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2015 року Києво-Святошинський районний суд в складі:

головуючого - судді Волчка А.Я.

за участю секретаря Ткачук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до відповідача до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу в якому зазначив, що 23 листопада 2003 року було зареєстровано шлюб між сторонами.

Від шлюбу подружжя має двоє дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач свою позовну заяву мотивує тим, що їхнє подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, так, як вони утратили почуття любові одтин до одного, сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, стосунків не підтримують, їх шлюб носить лише формальний характер, тому просив шлюб між ними розірвати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач проти позову не заперечувала.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2003 р., шлюб зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, актовий запис №1264.

Від шлюбу подружжя має двоє дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2., що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, актовий запис №1683 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, актовий запис №11.

Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час строни проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе.

У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на положення ч.2 ст.112 СК України враховуючи особливий характер сімейних відносин, суд приходить до висновку про те, що сім'я позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, так, і інтересам неповнолітніх дітей.

Суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112, 174 Сімейного кодексу України, та, керуючись ст.ст.4, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зареєстрований 23.11.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1264.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії даного рішення суду особою, яка його оскаржує.

Суддя: А.Я.Волчко