РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Завгородньої Л.В.,

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 21 квітня 2007 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2011 шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина знаходяться на повному матеріальному забезпеченні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, на утриманні інших дітей не має, а тому позивач просила суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі та посилаючись на обставини, викладені в ньому, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, оскільки він офіційно не працює, лише має періодичні заробітки, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Судом встановлено, що сторони по справі з 21 квітня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2011 року розірвано (а.с.4,9).

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с.5).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до роз'яснень в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи прожитковий мінімум на одну дитину встановлений Законом України «Про Державний бюджет в Україні на 2015 рік», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 516 грн., враховуючи те, що відповідач є працездатною людиною, має добрий стан здоров'я, та з огляду на приписи ст.182 СК України.

Суд не може погодитися з посиланнями позивача ОСОБА_1 щодо можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин, тоді як обов'язок доказування статтею 60 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 209, 214, 215, 218, 222, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Дніпропетровська, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 516 (п'ятсот шістнадцять) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з 29 грудня 2014 року до повноліття дитини.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Дніпропетровська, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах місячних платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя О.Б.Подорець