Провадження № 22-ц/783/913/15 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Ясиновської Я.М.,

з участю: ОСОБА_2, представника Галицького ВДВС - Зорени П.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2014 року у справі за поданням державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Зорени П.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2014 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянку України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, без вилучення паспортного документа, до сплати заборгованості згідно виконавчих документів № 1304/2561/12 від 29 січня 2014 року, виданих Галицьким районним судом м. Львова.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б давали підстави вважати, що вона свідомо ухиляється від виконання боргових зобов'язань за рішенням суду. Також не надано доказів того, що вона має намір ухилятися від виконання судового рішення шляхом залишення території України та державним виконавцем здійснено всі можливі заходи щодо стягнення заборгованості, в тому числі і заробітної плати.

Просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника Галицького ВДВС -Зорени П.І. на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадках, зокрема якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Судом та матеріалами справи установлено, що на виконанні державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Зорени П.І. перебуває зведене виконавче провадження №43288264 з примусового виконання виконавчих листів № 1304/2561/12 від 29 січня 2014 року, виданих Галицьким районним судом м. Львова:

- про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 1307311,30 грн.

- про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 147845,43 грн.

- про стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 сплачену ним пеню, як поручителем по Договору про надання траншу № ЛГ-1251/08.04-ДТ-1 від 30.08.2004р. в розмірі 37197,02 грн. (а.с. 1).

10 лютого 2914 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відкрито провадження з виконання зазначених виконавчих листів.

В матеріалах справи наявні докази вжиття державним виконавцем заходів з примусового виконання виконавчих листів, зокрема: 20.02.2014 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою АДРЕСА_2, (місце проживання боржника) однак встановлено, що двері зачинені, що унеможливило проведення виконавчих дій та цього ж числа скеровано на адресу боржника виклик з'явитися до державного виконавця та скеровано запити з метою виявлення належного боржнику на праві приватної власності майна, який залишився без виконання.

Крім того, як вбачається з акту державного виконавця ВДВС Трускавецького РУЮ від 18.10.2012 року (а.с.32), при проведенні виконавчих дій щодо огляду та опису автомобіля MERSEDES-BENZ ML 270 CDI, за дорученням згідно постанови Галицького ВДВС ЛМУЮ від 17.09.2014 року ВП № 41963520, за адресою АДРЕСА_1, яку вказала ОСОБА_2 у заяві від 15.09.2014 року, такого не виявлено.

Вищезазначене свідчить про ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов`язань, покладених на неї судовими рішеннями, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Таким чином, матеріалами, наданими суду для вирішення подання державного виконавця (а.с. 1-32), підтверджується той факт, що державним виконавцем на виконання вимог ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" було вчинено всі необхідні дії для виконання рішення суду з дотриманням порядку надіслання боржнику усіх документів, які виносились у процесі здійснення виконавчого провадження, як це передбачено вимогами ч.1 ст. 31 цього Закону, однак, ОСОБА_2 не вчиняється жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості по невиконаних зобов'язаннях, відтак, остання ухиляється від виконання рішення суду, а тому встановлення йому судом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відповідає вимогам ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2014 року відповідає матеріалам справи та вимогам норм процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для її скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313, п. 4 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.