Справа № 454/817/14 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/783/2024/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: відповідача ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3, представника третьої особи - Максим Д.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 25 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - кредитна спілка «Галіція Кредит», про стягнення боргу,-

встановила:

Заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 25.04.2014 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 у користь ОСОБА_5 109333 грн. 96 коп. - суму боргу по договору кредиту №290-08 кЛВ від 14.10.2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави 1093 грн. 33 коп. судового збору.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 16.12.2014 року заяву відповідача, який 08.06.2013 року змінив своє прізвище та ім»я з «ОСОБА_6» на «ОСОБА_2» (а.с.42), про скасування заочного рішення залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2, просить його скасувати з підстав неповного з»ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що він був позбавлений процесуального права довести свою правову позицію у даній справі, оскільки розгляд справи відбувся без його участі. Зазначає, що жодного кредитного договору він не укладав, а тому відносно нього було вчинено шахрайство, у зв»язку з чим він звернувся у правоохоронні органи з відповідною заявою про вчинення злочину. Апелянт вважає, що суд неповно з»ясував обставини, які входять у предмет доказування, оскільки не перевірив достовірності укладених між сторонами кредитних договорів, а отже, не встановив правомірності заявлених позивачем до нього вимог.

В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому розгляд справи апеляційним судом проведено відповідно до вимог ст.305 ЦПК України у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення третьої особи, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 14.01.2009 року між кредитною спілкою (далі-КС) «Галіція Кредит» та членом кредитної спілки ОСОБА_5 було укладено договір №290-08дЛВ про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Люкс» (а.с.10-11), згідно з яким, ОСОБА_5 вніс, а кредитна спілка прийняла від вкладника на депозитний рахунок внесок (вклад) в сумі 400 тисяч гривень строком на 12 місяців.

29.07.2013 року між КС «Галіція Кредит» та ОСОБА_5 було укладено договір про відступлення права вимоги (а.с.4-5), згідно з яким кредитна спілка відступила ОСОБА_5 право вимоги на суму 109333 грн. 96 коп., яке вона мала, як кредитор, до боржника ОСОБА_6 за кредитним договором №290-08кЛВ від 14.10.2008 року, про що останнього було повідомлено (а.с.6-7).

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Статтею 21 Закону визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а пунктом 11 частини першої цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої Законом, не допускається.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 15.04.2015 року у справі №6-59цс15, яка за характером правовідносин є аналогічною даній справі, кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного Законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження вказаним вище Законом не передбачені.

У відповідності до ст.360-7 ЦПК України, наведений правовий висновок Верховного Суду України є обов»язковим для застосування його судом у даній справі, а тому враховується апеляційним судом при вирішенні спору по суті.

Таким чином, КС «Галіція Кредит», як кредитодавець за кредитним договором, укладеним між нею та ОСОБА_6 (ОСОБА_2) 14.10.2008 року, не мала права відступати своє право вимоги за цим кредитним договором позивачеві ОСОБА_5 - фізичній особі, яка є вкладником названої спілки і перед якою спілка має непогашений борг щодо повернення вкладу та сплати нарахованих на нього процентів, а тому вимоги ОСОБА_5, пред»явлені до відповідача ОСОБА_6 (ОСОБА_2), не підлягають до задоволення, оскільки для цього відсутні правові підстави.

Окрім того, з матеріалів справи не можна безспірно встановити факт укладення між кредитною спілкою та ОСОБА_6 кредитного договору №290-08кЛВ від 14.10.2008 року, згідно з яким кредитна спілка надала позичальнику кредит в сумі 30 тисяч гривень із сплатою процентів за користування ним, оскільки надана позивачем в обґрунтування своїх вимог копія цього кредитного договору (а.с.8) не містить сторінки із підписами сторін договору, а оригінал кредитного договору третя особа надати апеляційному суду не змогла, оскільки він знаходиться в матеріалах кримінальної справи.

Суд першої інстанції при вирішенні справи наведених вище норм Закону України «Про кредитні спілки» не врахував, в повній мірі не перевірив доводів сторін, не дав належної оцінки доказам, які є в матеріалах справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 25 квітня 2014 рокускасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.