Справа №150/3/15-ц
Провадження по справі №2/150/29/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Діденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_1 з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що шлюб з відповідачем розпався остаточно і подальше збереження сім'ї є неможливим. Крім того, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги для утримання синів не надає.

Сторони в судове засідання не з*явилися, подавши при цьому заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач свої вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів для утримання дітей.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 28 квітня 1996 року у виконкомі Сокільської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, актовий запис №2 / а. с. 5/.

В подружжя від даного шлюбу є неповнолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 7/ та син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 6/, який на даний час досяг повноліття. Діти проживають з позивачем і знаходяться на його утриманні.

Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Причиною розпаду сім'ї є розбіжність поглядів на життя, ведення домашнього господарства, вирішення різного роду сімейних та побутових питань, на підставі чого неодноразово виникали непорозуміння, сварки.

З'ясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б як їх інтересам, так і інтересам неповнолітньої дитини, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України дає підстави для розірвання шлюбу.

В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу для утримання дітей.

Позивач просить стягувати із ОСОБА_2 аліменти для утримання дітей у розмірі 33% усіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття або ж до закінчення старшим сином ВУЗУ, в якому він на даний час навчається.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. В разі ухилення від цього обов*язку кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку за ч.3 ст.181 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України / із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22.09.2005 року, № 2901 - 4 / мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII затверджено прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень.

При вирішенні питання про стягнення аліментів судом враховується те, що старший син сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на даний час досяг повноліття, і як вбачається зі змісту позовної заяви навчається у ВУЗі, інший син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є неповнолітнім.

З огляду на вище зазначене, в силу положень статті 180 СК України, відповідно до якої батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей, приходить до висновку про стягнення із відповідача коштів для утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров*я відповідача - здоровий, відсутність у нього інших дітей чи утриманців, матеріальне становище дитини та платника аліментів.

Суд з врахуванням вище викладеного рахує, що обґрунтованим і справедливим буде розмір аліментів у розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, затвердженого статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а не 33% від прожиткового мінімуму, як того вимагає позивач, оскільки, частиною 2 статті 182 СК України чітко встановлено мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку - 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вимоги позивача щодо стягнення аліментів на іншого сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до закінчення ВУЗУ, в якому він на даний час навчається, не підлягають задоволенню, оскільки, на час розгляду цивільної справи дитина досягла повноліття, що не охоплюється змістом статті 180 Сімейного кодексу України. Питання щодо стягнення аліментів для утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у ВУЗі, підлягає вирішенню в судовому порядку відповідно до положень частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якою встановлено обов*язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжує навчання і у зв*язку із цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Для вирішення даного питання ОСОБА_1 вправі звернутися до суду із окремим позовом.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов*язаних із розглядом справи.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок /а.с. 1/.

Вище викладене дає суду підстави для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 понесених нею при зверненні до суду судових витрат, зокрема, судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення щодо стягнення аліментів до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

На підставі ст., ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, керуючись ст., ст.10, 11, 60, ст.81 ч.3, 88 ч.3, 174 ч.4, 212 - 215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 28 квітня 1996 року у виконкомі Сокільської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, актовий запис №2.

За вибором позивача змінити її прізвище з ОСОБА_1, яке взято нею при укладенні шлюбу, що розірвано, на дівоче - ОСОБА_1.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 державне мито в дохід держави в розмірі по 8 /вісім/ гривень 50 копійок з кожного.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області на користь ОСОБА_1 аліменти для утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше 30% від затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею при зверненні до суду судові витрати - судовий збір в розмірі 243 /двохсот сорока трьох/ гривень 60 копійок.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: Цимбалюк Л.П.