Справа № 199/1366/15-ц
УХВАЛА

04.03.2015 Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

за участі секретаря Завгородньої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, де заінтересована особа державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, про визнання незаконною та скасування постанови про розшук майна, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову про розшук майна, посилаючись на те, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_2 05 лютого 2015 року оголошено в розшук належний заявникові автомобіль CHERY. A 15 AMULET, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, з якою він ознайомився 19 лютого 2015 року. Вважає зазначену постанову державного виконавця неправомірною, оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо наявності у ОСОБА_1 транспортних засобів. За таких обставин просив суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 05 лютого 2015 року по виконавчому провадженню №43859173 про оголошення в розшук автомобіля CHERY. A 15 AMULET, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

В судове засідання заявник не зявився, про причини неявки суд не сповістив, повідомлений належним чином.

Представником відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області надано клопотання щодо розгляду справи за їх відсутності та письмові заперечення, в яких просили у задоволенні скарги відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено відповідними положеннями Закону України "Про виконавче провадження", згідно зі статтями 1 та 2 якого виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 6 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції перебуває виконавчий лист виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 12 квітня 2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до розрахунку державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_2 сума заборгованості по аліментам станом на 01 лютого 2015 року складає 42 325,94 грн.

На виконання функцій покладених на державного виконавця чинним законодавством щодо виконання рішень суду, 05 лютого 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_2 прийнято постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля CHERY. A 15 AMULET, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Посилання заявника щодо неправомірності зазначеної постанови, оскільки відсутні відомості щодо реєстрації за ним транспортних засобів, спростовуються наявною інформацією Дніпро ДАІ щодо реєстрації за ОСОБА_1 автомобіля CHERY. A 15 AMULET, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Звертаючись до суду, заявник дану інформації не спростував.

Отже виходячи в вищевикладеного державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_2 діяла в межах своїх повноважень та норм чинного законодавства, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.1 ст.388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Разом з тим, Закон України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік заяв та скарг за подання яких до суду справляється судовий збір. В даному переліку відсутні скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, у звязку з чим суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору в даному випадку, а тому судові витрати розподілу не підлягають і відносять на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 214, 215, 222, 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні скарги про визнання незаконною та скасування постанови про розшук майна прийнятою державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 05 лютого 2015 року - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати розподілу не підлягають та відносяться на рахунок держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Б.Подорець