УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика», третя особа - територіальна державна інспекція з питань праці у м. Києві, про зобов'язання провести перерахунок і виплату заробітної плати, відшкодування моральної шкоди і стягнення витрат на надання правової допомоги, за касаційною скаргою Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив суд зобов'язати провести перерахунок і виплату заробітної плати, посилаючись на те, що 01 лютого 2005 року на підставі наказу № 11-к він був прийнятий на постійну роботу до Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика». в зв'язку із закінченням приватного вищого навчального закладу Інституту землевпорядкування та інформаційних технологій при Національному авіаційному університеті і отриманням кваліфікації інженера з землевпорядкування та кадастру він був переведений на посаду інженера-землевпорядника згідно наказу від 08 серпня 2008 року № 95-к. Зазначив, що з жовтня 2005 року і до даного часу він не отримував заробітну плату у повному розмірі, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу за формою ОК-5 та довідками про нараховану заробітну плату. У зв'язку з чим, просив суд зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити йому заробітну плату за період з жовтня 2005 року по жовтень 2013 року з розрахунку не менше 2/3 тарифної ставки.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано Київське державне підприємство геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_4 за період з жовтня 2005 року по жовтень 2013 року з розрахунку не менше 2/3 тарифної ставки.

Стягнуто з Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» на користь ОСОБА_4 1000 грн у рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Київське державне підприємство геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що позовні вимоги в частині здійснення перерахунку та виплати заробітної плати, а також відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими та ґрунтуються на нормах закону.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Суди попередніх інстанцій повно встановили фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосували норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про її відхилення та залишення без змін рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2014 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2014 року, оскільки вони є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С. Висоцька

О.В. Кафідова