У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Буцяка З.І.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2015 року у справі за заявою начальника відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Бабишкевича Ю.М. про визнання мирової угоди від 06.02. 2015 року в процесі виконання виконавчого листа №569/9278/14-ц виданого Рівненським міським судом від 20.10.2014 року.

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського міського суду від 24 лютого 2015 року визнано між стягувачем - ОСОБА_3 та боржником - ОСОБА_4 мирову угоду на наступних умовах:

1. На виконання своїх зобовязань про продаж автомобіля і на виконання рішення Рівненського міського суду від 25.09.2014 р. про погашення боргу в сумі 134540 грн. 88 коп. та судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп. боржник передає у власність стягувачу транспортний засіб марки SUBARU LEGACY AUTBACK, 2006 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, належний на праві власності ОСОБА_4

2. У звязку з передачею боржником у власність стягувача транспортного засобу марки SUBARU LEGACY AUTBACK, 2006 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вимоги стягувача до боржника на виконання рішення Рівненського міського суду від 25.09.2014 р., ухваленого в справі №569/9278/14-ц, припиняються повністю.

3. Усі витрати виконавчого провадження покладаються на боржника ОСОБА_4

4. Ухвала суду про визнання мирової угоди, що набрала законної сили, є підставою для реєстрації в органах МРЕВ ДАІ за стягувачем ОСОБА_3 права власності на транспортний засіб марки SUBARU LEGACY AUTBACK, 2006 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на її незаконність, оскільки даною ухвалою суд вирішив питання про її права та обов'язки, оскільки вона є також стягувачам за одним і тим же зведеним виконавчого провадженням, проте судом не враховано положення ст..33 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що дана мирова угода суперечить закону та порушує її права.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у визнанні мирової угоди.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вказує, що ухвала суду законна та обгрунтована. Просить залишити її без зміни.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Вирішуючи питання про задоволення заяви начальника ВДВС Рівненського МУЮ щодо визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд керувався тим, що мирова угода не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси боржника, стягувача чи інших осіб.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд допустив неповне з'ясування обставин справи.

Згідно зі ст. ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст.ст.175, 372 ЦПК України суд перевіряє, чи умови мирової угоди не суперечать закону, а саме чи дотриманий сторонами процедурний порядок звернення, чи дійсно укладено мирову угоду, який її зміст, чи зрозуміло, чітко, однозначно, безумовно викладено умови, чи стосується угода предмету спору, чи всі умови угоди підлягають примусовому виконанню, чи в результаті ліквідується спір між сторонами.

Мирова угода в процесі виконання не може стосуватися питання про встановлення фактичних обставин та відповідних правовідносин, а основною метою такої угоди є встановлення (зміна) способу та порядку виконання ухваленого судового рішення, стосуватися лише прав та обов'язків сторін.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі ДВС Рівненського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження №45268909 від 31.10.2014 року з примусового виконання виконавчого листа виданого Рівненським міським судом від 29.10.2014 року про стягнення із ОСОБА_4. на користь ОСОБА_3 134540,88 грн. та судових витрат.

Вищевказане виконавче провадження входить до зведеного виконавчого провадження від 08.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 коштів, які на даний час є невиконані. Постанови про закриття виконавчого провадження у матеріалах зведеного виконавчого провадження не має.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 33 ЗУ "Про виконавче провадження", подана сторонами мирова угода, порушує законні інтереси решти стягувачів по зведеному виконавчому провадження. У такому разі вимоги стягувачів повинні задовольнятися пропорційно кожному із них.

Крім того, відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Колегія суддів вважає, що дана мирова угода не відповідає вимогам закону та виходить за межі предмету позову, так як умови мирової угоди залежать від обов'язковим багатьох інших факторів, таких як: оформлення рухомого майна з державною реєстрацією, з`ясування наявності заборони відчуження нерухомого майна, його застави, прав на нього третіх осіб, та інших обставини, які не можуть бути з`ясовані судом під час вирішення питання про визнання мирової угоди, укладеної в межах виконавчого провадження.

Також, умови мирової угоди не направлені на врегулювання спору, а є вимогою про перехід права власності на автомобіль, тоді як предметом спору, за яким укладена мирова угода, було стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 134540,88 грн. боргу.

Крім того, перехід права власності на стадії виконавчого провадження має свою процедуру, встановлену Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви начальника відділу Державної виконавчої служби Рівненського МУЮ про визнання мирової угоди від 06.02. 2015 року, укладеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в процесі виконання виконавчого листа №569/9278/14-ц від 20.10.2014 року виданого Рівненським міським судом.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312-315, 317, 372 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 24 лютого 2015 року скасувати.

В задоволенні заяви начальника відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Бабишкевича Ю.М. про визнання мирової угоди від 06.02. 2015 року, укладеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в процесі виконання виконавчого листа №569/9278/14-ц від 20.10.2014 року виданого Рівненським міським судом відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді: