Провадження № 2/520/1077/15
Київський районний суд м. Одеси
У складі судді Калашникової О.І.
При секретарі Малярчук О.М.
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав,
Відповідач до суду не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався судом за місцем реєстрації відповідно до вимог ст.74 ЦПК України. Суд за згодою позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Суд вислухав пояснення позивачки, вивчив надані документи і встановив наступне:
ОСОБА_1 є власником дачної будівлі АДРЕСА_2, що розташована на земельній ділянці площею 0,0372 га. у ДБК "Расцвет", яка належить позивачці на праві власності на підставі рішень Одеської міської ради від 04 лютого 1999 року №35 та від 10.03.1999 року №120-ХХШ.
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.09.2009 року належить дачна будівля, яка складає 31/1000 будівель ДБК "Расцвет" за АДРЕСА_3 та розташована на земельній ділянці площею 0,0554 га. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є суміжними землекористувачами. У 2007 році ОСОБА_3 (спадкодавець ) та ОСОБА_2 без дозволів та без проектної документації розпочали реконструкцію належної їм дачної будівлі та на межі з ділянкою позивачки побудували чотирьох поверховий будинок.
Рішенням Київського райсуду м. Одеси від 24 вересня 2014 року, ухваленим за позовом Київської рай адміністрації до ОСОБА_2 про приведення об"єкту до попереднього стану і за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю встановлено, що реконструкція та самочинне будівництво відбувалось з порушенням архітектурно-будівельних норм та правил; не були дотримані нормативні розриви між будинком позивача та новобудовою відповідача. Внаслідок чого, ці будівлі почали здійснювати негативний вплив в частині інсоляції та провітрювання на земельну ділянку і будинок ОСОБА_1, а також було створено перешкоди у користуванні земельною ділянкою.

Зазначеним судовим рішенням вимоги позивачів задоволені і ОСОБА_2 зобов"язаний знести чотирьохповерхову будівлю під літ. "А1", яка розташована на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3; з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті документально підтверджені судові витрати у розмірі 7232 (сім тисяч двісті тридцять дві) гривні.

Позивачка стверджує, рішенням суду від 24 вересня 2014 року на її користь стягнуті з відповідача не всі судові витрати, оскільки на момент ухвалення судового рішення у неї були відсутні відповідні квитанції. Так, вона - ОСОБА_1, не отримала повернення витрат

на виготовлення копії інвентаризаційної справи на будинок за адресою: АДРЕСА_4 ( замовлення №287567.65.11 від 12.09.2011 р. - згідно квитанції №337706 та квитанції №337707 від 12.09.2011 р.) на суму - 165 гривень; на проектні послуги з проведення розрахунку часу інсоляції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, виконані КП "ОДЕСПРОЕКТ" ( згідно квитанції до прибуткового касового ордера №3/4 від 25.01.2012 р.) на суму - 1800 грн.; на послуги поточної інвентаризації (замовлення № 324960.69.12 від 20.01.2012 р., згідно квитанції №451929 від 02.02.2012 р. та квитанції №451930 від 02.02.2012 р.) на суму - 585 грн.; на отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_2 ( згідно квитанції №3477 від 05.06.2012) на суму - 2178 грн.12 коп. та додатково - комісія банку, згідно прибуткового касового ордеру №3477_01 від 05.06.2012 р. на суму 43 грн. 56 коп., що разом складає - 2221 грн. 68 коп.; витрати на поштові повідомлення відповідача про час та місце слухання справи - фіскальний чек №8535 від 27.12.2013 р., фіскальний чек №8536 від 27.12.2013 р., фіскальний чек №0925 від 15.01.2014 р., фіскальний чек № 0926 від 15.01.2014 р., фіскальний чек №9480 від 02.07.2014 р. на загальну суму - 67 грн. 52 коп.; комісія за банківські послуги при сплаті державного мита за подання заяви до суду згідно квитанції №210056189 від 10.05.2012 р. та квитанції №210064875 від 02.10.2012 р. на загальну суму - 14 грн. Загальна сума матеріальних витрат ОСОБА_1 складає - 4853 (чотири тисячі п'ятдесят три) грн.20 коп. У зв"язку з тим, що відповідач добровільно відшкодувати матеріальну шкоду ухиляється позивачка змушена була звернутись до суду з зазначеним позовом.

Позивачка також стверджує, що неправомірні і недобросовісні дії відповідача завдали їй моральну шкоду, яку вона оцінює у 17000 грн. Для позивачки моральна шкода є порушення звичного способу життя, яке пов"язене з необхідністю захищати порушене право власності на землю і будівлю в судовому порядку, витрачати на це свої сили і час. Крім того, постійні сварки з сусідом, його неповажна поведінка завдали позивачці нервового стресу, наслідком якого стало значне погіршення здоров"я.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачева сторона посилалася на такі докази: рішення Київського райсуду м. Одеси від 24.09.2014 року, витяг з історії хвороби №7787/1948, квитанції, поштові повідомлення, фіскальні чеки №8535 від 27.12.2013 р., №8536 від 27.12.2013 р., №0925 від 15.01.2014 р., № 0926 від 15.01.2014 р., №9480 від 02.07.2014 р., замовлення №287567.65.11 від 12.09.2011 на отримання інвентаризаційної справи на суму 158 грн., замовлення №324960.69.12 від 20.01.2012, на суму 578 грн., акт прийомки від 31 січня 2012 р., товарний чек, акт №3/15 від 30.01.2015 року 27.01.2015 року щодо вручення судової повістки.

Дослідивши надані докази по даній справі і матеріали справи за №1512/2-1526/11 за позовом Київської рай адміністрації до ОСОБА_2 про приведення об"єкту до попереднього стану і за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з таких правових підстав:

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ст.79 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. Ч.3 цієї статті містить перелік витрат, пов"язаних з розглядом судової справи. Так, п.п.3,4,5,6 відносять до судових витрат витрати сторін та їх представників, пов"язані з явкою до суду, пов"язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, проведенням судових експертиз, пов"язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, пов"язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Рішенням суду від 24.09.2014 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 і з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуті судові витрати в сумі 7232 грн. У сьогоднішньому судовому засіданні ОСОБА_1 довела і документально підтвердила, що у зв"язку з судовим розглядом цивільної справи №1512/2-1526/11 за її позовом до ОСОБА_2 у період 2011 р.-2014 р. вона - ОСОБА_1- понесла витрати на суму 4853,2 грн і з приводу цих витрат суд 24.09.2014 року рішення не приймав, тому в цій частині вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, тому як є безпідставними і не доведеними. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Захист порушено права в судовому порядку не є моральною шкодою. Твердження позивачки, що "постійні сварки з сусідом, його неповажна поведінка завдали позивачці нервового стресу, наслідком якого стало значне погіршення здоров"я" у судовому засіданні не доведено належними доказами.

Відповідно до частини 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даному випадку це судовий збір у сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІН невідомий ) на користь ОСОБА_1 4853 грн. 20 коп. (чотири тисячі вісімсот п"ятдесят три грн.) 20 коп.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, наданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Калашнікова О. І.