Справа № 544/186/15-ц
пров. №2/544/100/2015
РІШЕННЯ

іменем України

09 лютого 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря - Костенко Т.В.

позивача - ОСОБА_1 (фізичної особи),

представника позивача - ОСОБА_2 (фізичної особи),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду на вул. Леніна, 41 справу за позовом ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 у січні 2015 року звернувся до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно фізичної особи, яке збудовано цією особою самочинно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ним у 1977 році на земельній ділянці, що належить Пирятинській міській раді було побудовано гараж, без проекту відведення земельної ділянки для цієї цілі. На даний час, відповідно до діючого законодавства цей гараж підлягає технічній інвентаризації, як господарська будівля № НОМЕР_2 до основного п'ятиповерхового будинку по АДРЕСА_1 багатофункціональної забудови даної території.

ОСОБА_1 належала квартира АДРЕСА_1, до якого приписаний вказаний гараж. У липні 2014 року він продав квартиру ОСОБА_4. Проте, на момент продажу квартири право власності на гараж позивачем не було набуто та зареєстровано. У листопаді 2014 року він приватизував земельну ділянку, відведену під уже збудований гараж № НОМЕР_2 за вищезазначеною адресою.

Позивач виготовив технічний паспорт на гараж та подав заяву до реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції для проведення державної реєстрації нерухомого майна, проте рішенням Реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції № 18142148 від 19.12.2014 було зупинено розгляд його заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень у зв'язку з неподанням усіх необхідних документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Рішенням Реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції № 18426412 від 29.12.2014 ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації гаража № НОМЕР_2, що розташований по АДРЕСА_1 по причині не усунення обставин, що призвели до попереднього зупинення реєстраційної справи. З огляду на викладене, просить визнати право власності на самовільно побудований гараж в судовому порядку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудований гараж № НОМЕР_2 та погріб під гаражем по АДРЕСА_1. Представник позивача пояснив, що відповідно до вимог законодавства гараж підлягає технічній інвентаризації як господарська будівля до основного п'ятиповерхового будинку багатофункціональної забудови території по АДРЕСА_1, у зв'язку з чим рішенням виконкому Пирятинської міської ради №146 від 23.05.2014 приміщенню вказаного гаража була присвоєна адреса. Технічне обстеження та прийняття в експлуатацію господарських будівель, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт регламентується Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 24.06.2011 N 91 (далі- Порядок). Іншого нормативного акту, який би регламентував порядок введення в експлуатацію таких господарських будівель як гараж немає. Вказаним Порядком встановлено, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року господарських (присадибних) будівель, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є Технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Прийняття в експлуатацію зазначених об'єктів не передбачено законодавством. Тому вважає, що рішення Реєстраційної служби про відмову в реєстрації належного позивачу гаража за виконанням всіх передбачених чинним законодавством умов для його реєстрації, є необґрунтованим. За таких умов, позивач може реалізувати свої права тільки у судовому порядку.

Представник відповідача Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з'явився, відповідач направив до суду листа, у якому позов ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності нерухоме майно визнав, просить справу слухати у його відсутність.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, третя особа направила до суду листа, у якому просить розглянути справу без її участі.

Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника відповідача та третьої особи, оскільки їх особисті пояснення у судовому засіданні не обов'язкові.

Судом встановлено:

ОСОБА_1 був власником квартири АДРЕСА_1, до якого приписаний гараж №НОМЕР_2 як господарська будівля, яку позивач самовільно побудував у 1977 році.

Рішенням виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області приміщенню гаража ОСОБА_1, що розташований у ряді існуючих гаражів у районі житлового будинку АДРЕСА_1 присвоєно № НОМЕР_2 (а.с.11).

У липні 2014 року позивач продав квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_4 (а.с.9,10).

Проте, на момент продажу квартири право власності на гараж ним не було зареєстровано (а.с.12).

Згідно характеристики будівель та споруд, технічного паспорта на гараж № НОМЕР_2 загальна площа гаражу "А-1" та погреба під гаражем " під А -1", що знаходяться в АДРЕСА_1, складає 23,7 кв.м, вартість становить 18642 грн. (а.с.14-16).

У листопаді 2014 року позивач приватизував земельну ділянку площею 0,0026 га, відведену під уже збудований гараж № НОМЕР_2 за вищезазначеною адресою та отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с.17).

Прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомості у вигляді допоміжних (нежитлових) приміщень, до яких належать гаражі, має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у спосіб, визначений Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року № 91.

Відповідно до вказаного Порядку, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до абз. 5 п.49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №868 від 17.10.2013, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Позивач виготовив технічний паспорт на гараж та подав заяву до Реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції для проведення державної реєстрації нерухомого майна, проте рішенням Реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції № 18142148 від 19.12.2014 було зупинено розгляд заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та обтяжень у зв'язку з неподанням усіх необхідних документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (а.с.19).

Рішенням Реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції № 18426412 від 29.12.2014 ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації гаража № НОМЕР_2, що розташований по АДРЕСА_1 по причині не усунення обставин, що призвели до попереднього зупинення реєстраційної справи (а.с.20).

Як передбачено ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).

У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки самочинне будівництво гаража було здійснено на земельній ділянці, наданій позивачу, у встановленому законом порядку, для будівництва гаража під уже збудоване нерухоме майно без порушення будівельних правил та норм, гараж був зведений позивачем до 1992 року, у зв'язку з чим введенню в експлуатацію не підлягає, позивач виготовив технічний паспорт на нього, проте визнати право власності на самочинно збудований гараж позивач в позасудовому порядку не має можливості, а визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10, ч.4 ст. 174,ст.ст. 212, 215 ЦПК України, на підставі ст. 376 ЦК України суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованим у АДРЕСА_2, мешканця АДРЕСА_3, право власності на самовільно збудований гараж № НОМЕР_2 "А-1" та погріб під гаражем "під А-1", площею 23,7 кв. м., що розташовані на належній йому земельній ділянці, площею 0,0026 га по АДРЕСА_1, загальною вартістю 18642 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок дві) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - О.О.Сайко

Повний текст рішення виготовлений 12.02.2015