Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/584/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Петрова О. Ф.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

24.02.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Єгорової С.М.,

при секретарі - Лазаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.12.2014 року у справі за його позовом до приватного підприємства «Термінал» та редактора інформаційно-розважального тижневика - газета «Городской курьер», ОСОБА_3, про захист ділової репутації та зобов'язання спростувати недостовірну інформацію,-

Встановила :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПП «Термінал» та редактора інформаційно-розважального тижневика - газета «Городской курьер», ОСОБА_3, про захист ділової репутації та зобов'язанням спростувати недостовірну інформацію.

Зазначав, що він є депутатом Олександрійської міської ради VІ скликання. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у інформаційно-розважальному щотижневику газета «Городской курьер» НОМЕР_1 на першій сторінці відповідачі розповсюдили про нього недостовірну інформацію, а саме: надрукували його фотографію з зазначенням прізвища та ініціалів під заголовком російською мовою «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Вказує, що розповсюдження такої інформації призвело до погіршення його психологічного стану, сильних душевних страждань та моральних переживань, необхідності виправдовуватися шляхом надання відповідей на запитання та телефонні дзвінки виборців, колег, політичних та громадських діячів щодо наявності його особистої вини в пролитті крові.

Оскільки дана інформація носить наклепницький характер, містить відомості про події, які не існували та завдає значної шкоди його діловій репутації, гідності та честі авторитету громадського та політичного діяча, просив суд визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності зазначену інформацію, зобов'язати відповідачів опублікувати спростування в газеті тим же шрифтом і в тому ж місці, що і спірна інформація, заборонити видання інформаційно-розважального щотижневика газети «Городской курьер» та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.12.2014 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_2

Позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що судом не в повному обсязі встановлені обставини, які мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Зазначає, що суд дійшов безпідставного висновку, що характер інформації є оціночним судженням, оскільки інформація, викладена в газеті, є фактичним твердженням, яка порушує його конституційне право на повагу до гідності.

Також вказує, що суд неправильно встановив, що безпідставно пред'явленні вимоги до ПП «Термінал» як відповідача по справі, оскільки редакція інформаційно-розважального тижневика - газета «Городской курьер» не має статусу юридичної особи, а тому належним відповідачем по справі виступає ПП «Термінал» як засновник друкованого засобу масової інформації.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах статті 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до статті 47-1 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Стаття 9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною законодавства України.

Статтею 10 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів.

За змістом цієї норми свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, критики представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини.

Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених частиною другою статті 10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним в демократичному суспільстві.

Аналіз зазначеного національного законодавства та статті 10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені.

При цьому преса не повинна переступати межу, встановлену з метою захисту репутації інших осіб, але повинна повідомляти інформацію та ідеї з політичних питань, так само, як із питань, що становлять громадський інтерес. Не лише преса має завдання повідомляти таку інформацію, але й громадськість має право її отримувати (рішення Європейського суду з прав людини у справах: "Лінгенс проти Австрії" та "Українська прес-група" проти України").

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», друковані засоби масової інформації в Україні не можуть бути використані для: закликів до захоплення влади, насильницької зміни конституційного ладу або територіальної цілісності України; пропаганди війни, насильства та жорстокості; розпалювання расової, національної, релігійної ворожнечі; розповсюдження порнографії, а також з метою вчинення терористичних актів та інших кримінально караних діянь.

Статтею 18 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», суд припиняє випуск видання у разі порушення частини першої статті 3 цього Закону або ліквідації юридичної особи, яка є

засновником видання.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 23 січня 2014 року депутати Олександрійської міської ради Кіровоградської області висловити власну позицію стосовно суспільно-політичної ситуації в Україні, зокрема, подій в місті Києві в січні 2014 року, яка склалася після прийняття Верховною Радою України законів 16 січня 2014 року, шляхом направлення звернення до колишнього Президента України, ОСОБА_4, центральних органів влади, політичних та громадських сил щодо необхідності забезпечення стабільної суспільно-політичної ситуації в країні.

В даному зверненні, зокрема, вказується, що події, які відбувалися в м.Києві, вийшли за рамки закону. Учасників цих заворушень не можна назвати мирними протестувальниками й мітингувальниками. Це - злочинці, які повинні відповісти за свої дії. Тому депутати підтримують позицію Президента України ОСОБА_4, вимагають прийняття жорстких та рішучих заходів, які сприятимуть відновленню в державі порядку і законності, миру, злагоди та громадського спокою. Нове законодавство, що посилює покарання за протиправні дії, має бути застосоване (а.с.43).

ОСОБА_2 є депутатом Олександрійської міської ради (а.с. 6).

Зміст вказаного звернення позивач розцінює як заклик до відновлення в державі порядку і законності.

Проте редактор газети «Городской курьер», ОСОБА_3, сприйняв вказане звернення депутатів як заклик до придушення мирного протесту громадян України проти свавілля влади, що фактично мало місце в місті Києві в лютому 2014 року і призвело до численних жертв.

Своє ставлення до цього ОСОБА_3 висловив в статті «ОСОБА_5 обязана покаяться и у города будет новая страница в истории» в газеті «Городской курьер» від ІНФОРМАЦІЯ_3 року з публікацією фотографій депутатів Олександрійської міської ради, які голосували за вказане звернення, під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2».

В газеті «Городской курьер» від ІНФОРМАЦІЯ_1 року під тим же заголовком розміщена фотографія позивача, оскільки він як депутат міської ради 23 січня 2014 року голосував за звернення (а.с.5).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що характер інформації не є оціночним судженням, а фактичним твердженням, яке порушує конституційне право позивача на повагу до його гідності, колегія суддів вважає безпідставним.

Оскільки як вбачається з матеріалів справи спірна публікація за своєю суттю є оціночним судженням, критичною оцінкою дій позивача щодо подій в січні 2014 року, адже вона не містить конкретних фактів, які б принижували ділову репутацію позивача, тому її не можна перевірити на предмет відповідності дійсності і відповідно до прецедентної судової практики Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спростувати.

Також правильним є висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для припинення випуску видання, оскільки вимоги ч.1 ст. 3 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» інформаційно-розважальним тижневиком - газетою «Городской курьер» не порушені.

Оскільки зі змісту апеляційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та процесуального права, які вплинули на законність рішення суду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.12.2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: