Ухвала

іменем України

04 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Карпенко С.О., Остапчука Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Кременчуцького міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання недійсною реєстраційної картки, за касаційною скаргою Кременчуцького міського управління юстиції на рішення апеляційного суду Полтавської області від 10 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсною реєстраційну картку форми № 6 від 20 вересня 2007 року згідно з якою реєстратор Ставинська В.О. внесла до єдиного державного реєстру юридичних осіб помилковий реєстраційний запис № 0005897 про юридичну особу - кооператив «Ятрань» м. Кременчука, посилаючись на ті обставини, що у цій картці неправильно зазначені засновники цього кооперативу.

22 травня 2014 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області у задоволенні позову відмовлено.

10 липня 2014 року рішенням апеляційного суду Полтавської області рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено.

У касаційній скарзі Кременчуцьке міське управління юстиції просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно з законом, мотивуючи свої вимоги тим, що дії державного реєстратора були правомірними, вчинені на підставі документів, що відповідали закону, а законом не передбачено такого порядку захисту прав позивача, як визнання недійсною реєстраційної картки.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що реєстраційна картка не є рішенням, а є волевиявленням певної особи щодо внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру і оскарження дій державного реєстратора лише щодо факту складання такої картки як і визнання недійсною самої картки не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у реєстраційній картці щодо відомостей про кооператив «Ятрань» відсутня печатка цієї юридичної особи та помилково зазначені інші засновники кооперативу, що порушує права позивача та є підставою для визнання недійсною реєстраційної картки.

Проте погодитися з таким рішеннями суду апеляційної інстанції не можна на таких підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно з законом, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення цим вимогам закону не відповідає.

Судом встановлено, що у реєстраційній картці форми № 6 від 20 вересня 2007 року кооперативу «Ятрань», яка внесена до державного реєстру, зазначено його засновником ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, тоді як відповідно до статуту та протоколу засновників № 1 від 20 вересня 1991 року ними є позивач, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12 та ОСОБА_6, і у картці відсутня печатка кооперативу.

Відповідно до ст. 3, ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у спосіб, визначений статтею 16 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції не виконав вимоги процесуального права щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, не перевірив законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції та, визнавши недійсною реєстраційну картку, не вказав підстав, визначених законом, для ухвалення такого рішення, не перевірив висновків суду першої інстанції про те, що реєстраційна картка не може бути визнана недійсною судом, оскільки вона не є правочином, а є документом встановленого зразка, який підтверджує волевиявлення особи щодо внесення відповідних записів.

При цьому не з'ясував, на виконання яких функцій діє державний реєстратор при здійснення своїх повноважень та який порядок оскарження його дій, не перевірив на захист якого права позивач звернувся до суду з цим позовом та чи не є цей спір спором між засновниками кооперативу та які норми матеріального права регулюють ці відносини, зробив передчасний висновок про задоволення позову.

Крім того, не з'ясував, чим саме та ким порушені права позивача та який порядок їх захисту визначений чинним законодавством, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Ураховуючи, що такі порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду апеляційної інстанції потрібно скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, як передбачено ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу Кременчуцького міського управління юстиції потрібно задовольнити частково, рішення апеляційного суду Полтавської області від 10 липня 2014 року скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кременчуцького міського управління юстиції задовольнити частково, рішення апеляційного суду Полтавської області від 10 липня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук