Справа № 355/947/15 Головуючий у І інстанції Коваленко К.В.
Провадження № 22-ц/780/4787/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 38 17.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Журби С.О.,

при секретарі: Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту від 10 грудня 2002 року правочинним та визнання заповіту від 11 січня 2012 року недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просивскасувати заповіт ОСОБА_4 від 11.01.2012 року на ім»я ОСОБА_5, завірений приватним нотаріусом Джурою С.В., та визнати правочинним заповіт ОСОБА_4 на його ім'я від 10 грудня 2002 року, посвідчений секретарем виконкому Перемозької сільської ради Баришівського району Київської області.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03.04.2015 року він звернувся до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4, яка 10 грудня 2002 року склала на його ім'я заповіт, посвідчений секретарем виконкому Перемозької сільської ради Баришівського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за №265.

Однак від нотаріуса ОСОБА_2 дізнався, що 15.05.2015 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_5, яка надала складений ОСОБА_4 на її ім»я заповіт від 11 січня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Джурою С.В.

Вищевказаний заповіт, складений 11 січня 2012 року ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5, на думку позивача, повинен бути визнаний недійсним як такий, що складений та посвідчений з порушенням встановленого для цього порядку, оскільки підписаний не заповідачем ОСОБА_4, а ОСОБА_3

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина.

11 січня 2012 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Джурою С.В. за реєстровим №11, яким усе належне їй майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на день смерті, заповіла ОСОБА_5, яка 15.05.2015 року подала до Баришівської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості та недоведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 4 ст. 207 ЦК України якщо фізична особа у зв»язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Зі змісту оспорюваного заповіту вбачається, що у зв»язку з тим, що гр. ОСОБА_4 не може сама прочитати текст заповіту, згідно ст.1253 ЦК України цей заповіт посвідчено у присутності двох свідків: ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які не є спадкоємцями за заповітом, членами сім»ї та близькими родичами спадкоємця за заповітом. Свідкам роз»яснено зміст ст. 1255 ЦК України про те, що вони не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складання заповіту та його змісту.

У зв»язку з тим, що ОСОБА_4 у зв»язку з фізичною вадою (поганий зір) не може підписати заповіт власноручно, на її особисте прохання та в її присутності текст заповіту підписав ОСОБА_3, що зареєстрований за адресоюАДРЕСА_1

Враховуючи викладене, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що заповіт, посвідчений 11.01.2012 року приватним нотаріусом Баришівського РНО Джурою С.В. за реєстровим №11 з дотриманням встановленого діючим законодавством порядку посвідчення заповітів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оскільки позивачем не доведено наявності підстав для визнання недійсним заповіту, складеного 11.01.2012 року ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування судового рішення, колегією суддів відхиляються, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :