Справа № 463/1649/15-ц
Провадження № 2/463/1036/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка Р.Р.,

при секретарі - Козак М.В.,

з участю прокурора - Павлиско Н.Р.,

представника позивача - Лотоцької О.П.,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, третя особа Дитячий дошкільний будинок № 1 Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, третьої особи про позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 400,0 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 05.06.2014 року перебуває у Дитячому дошкільному будинку № 1 Львівської міської ради, до цього виховувалась у Будинку дитини № 1 м.Львова для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушень психіки. Згідно з інформацією відділу реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим відомості про батька малолітньої дитини здійсненні на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері. Мати ОСОБА_3 дитиною не займається, не провідує її у дитячому дошкільному будинку. На вихідні та канікули дитину не забирала, дитина була змушена постійно перебувати у державних закладах і була позбавлена батьківської опіки та тепла. З метою з'ясування причин невиконання батьківських обов'язків щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 було запрошено 26 березня 2015 року на засідання комісії з питань захисту прав дитини Личаківської районної адміністрації, проте вона не прибула, хоча була належно повідомлена. Внаслідок чого рішенням комісії прийнято надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 Крім цього, незважаючи на небажання виконувати батьківських обов'язків, у відповідача є обов'язок по утриманню дитини. А оскільки відповідач ніде не працює, не має стабільного та регулярного доходу, з врахуванням законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів на одну дитину просить позовні вимоги задоволити повністю.

В судовому засіданні представник позивача Лотоцька О.П. підтримала позовні вимоги в цілому.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що в силу тяжкого матеріального становища не мала можливості проживати з дитиною та повноцінно створити їй сімейні умови проживання, а також відвідувати її у дитячих установах, де вона перебувала на вихованні. На даний час має намір в подальшому виконувати батьківські обов'язки, просить не позбавляти її батьківських прав. Стосовно стягнення аліментів щодо неї заперечила, оскільки не має стабільного доходу.

Представник третьої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що дійсно малолітня ОСОБА_4 перебуває на повному державному забезпеченні, проживає у Дитячому дошкільному будинку № 1 Львівської міської ради, куди була переведена з Будинку дитини № 1 м.Львова для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушень психіки. З метою з'ясування думки матері щодо підготовки висновку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини. На засідання матір не прибула, що засвідчує те, що вона самоусунулась від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4.

Заслухавши висновок прокурора, яка підтримала позов, пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі в їх сукупності, суд позов задовольняє з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку, або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 даної Постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно зі ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п.2 ч.1 ст.164 СК України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками.

Як вбачається з Свідоцтва про народження (а.с.5), ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Згідно з інформації відділу реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим відомості про батька малолітньої дитини здійсненні на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.14).

Судом встановлено, що після народження, малолітня ОСОБА_4 проживала та перебувала на державному забезпеченні у дитячих установах дошкільного віку.

Згідно з розпорядженням голови Турківської райдержадміністрації № 119 від 05.06.2014 року (а.с.8), ОСОБА_4 переведено в Дитячий дошкільний будинок № 1 Львівської міської ради, куди поступила із «Будинку дитини № 1 для дітей з порушенням центральної нервової системи і порушенням психіки» відповідно до розпорядження голови Турківської райдержадміністрації № 133 від 25.04 2013 року (а.с.7), та знаходиться на повному державному забезпеченні. Під час перебування в Дитячому дошкільному будинку № 1 м.Львова, матір дівчинки ОСОБА_3 її провідувала двічі.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування - Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №33-вих-558 від 01.04.2015 року (а.с.9-10), відповідач ОСОБА_3 не бере участі у вихованні дитини, не провідує її, матеріально не підтримує, не цікавиться розвитком. А тому, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити її батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_4

Згідно з поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, даними в судовому засіданні, які є вихователями у Дитячому дошкільному будинку № 1 Львівської міської ради, останні пояснили, що батьків дітей не знають. Лише один раз бачила відповідача ОСОБА_3 свідок ОСОБА_6 та дитина не йшла на контакт із матір'ю.

З врахуванням вищенаведеного, оскільки відповідач ОСОБА_3 нехтувала своїми обов'язками по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини, не займалася та не піклувалася про неї, не проявляє інтересу до стану здоров'я дівчинки, не цікавиться її фізичним, моральним і духовним розвитком, дитина виховувалася та проживала у державних дошкільних закладах, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. А тому в цій частині позовні вимог слід задоволити.

Крім цього, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 є підставними з огляду на таке.

У відповідності до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст.193 СК України передбачено, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 перебуває на державному матеріальному забезпеченні.

Її мати ОСОБА_3 має обов'язок по утриманню дитини та її матеріальному забезпеченню, які не виконує, в той же час ніде не працює, отримує нерегулярний та мінливий дохід.

А тому, враховуючи матеріальний стан відповідача, потреби дитини, її стан здоров'я та вік, суд приходить до висновку, про те що слід стягувати аліменти з відповідача на користь опікуна - Дитячого дошкільного будинку № 1 Львівської міської ради на утримання малолітньої дитини, починаючи з 03.4.2015 року і до досягнення нею повноліття в твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач ОСОБА_3 не має постійного місця праці. В той же час відповідач несе обов'язок забезпечувати належне утримання дитини, а тому суд приходить до переконання, що стягнення аліментів із відповідача в розмірі 400,0 гривень щомісячно, з врахуванням також наданої допомоги державою, здатне забезпечити дитині, належні умови для існування. У зв'язку із наведеним позовні вимоги в цій частині слід задоволити.

У відповідності до положень ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. Крім цього, у відповідності до ст.367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в межах платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради - задоволити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Дитячого дошкільного будинку № 1 Львівської міської ради (Відділ освіти Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради р/р 1586, Банк ГУДКУ у Л/о, МФО 825014, ЗКПО 02144571) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, у твердій грошовій сумі у розмірі 400,0 гривень (чотириста гривень 00 копійки) щомісячно, починаючи з 03 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів у межах суми платежу за один місяць у розмірі 400,0 гривень на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Грицко Р. Р.