Номер провадження: 22-ц/785/1203/15
Головуючий у першій інстанції Коблова О.Д.
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.

при секретарі - Максимець І.М.

у відкритому судовому засіданні у присутності представника відповідача ОСОБА_2, по довіреності, представника третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, по довіреності,

розглянула апеляційну представника ОСОБА_2, по довіреності,

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26.11.2014р.

по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_3,

про визначення місця проживання дитини з бабусею, ОСОБА_6,-

ВСТАНОВИЛА:

позивач, ОСОБА_6 звернулася з вказаним позовом в жовтні 2010р. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є бабусею ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьками дитини є: мати, ОСОБА_8, батько, ОСОБА_2, відповідач.

Мати дитини, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

На час смерті доньки дитині було всього 7 місяців і позивач запропонувала батькові дитини разом з маленькою дитиною залишитися проживати у неї, враховуючи, що всі питання щодо догляду за дитиною позивач взяла на себе.

З липня 2014р. відповідач забрав свою доньку і переїхав за іншим місцем проживання. Як посилалася позивач, відповідач, її колишній зять висловився про те, що бабуся ОСОБА_6 зможе бачитися з онукою, коли передасть йому частину спадкового майна.

З серпня 2014р. позивач позбавлена можливості бачитися з онукою.

Позивач посилалася на те, що з урахуванням свого відношення до дитини, яка є єдиним з'язком з рідною донькою, яку вона втратила, матеріальним забезпеченням, вона може дати дитині краще виховання, забезпечити належне навчання, тому уточнив позовні вимоги, просила визначити місце проживання онуки, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з бабусею, ОСОБА_6

Представник відповідача позов не визнав.

Представник третіх осіб, ОСОБА_3, ОСОБА_4, бабусі і дідуся зі сторони батька, позов не визнав.

Рішенням місцевого суду від 26.11.2014р. позов задоволено. Суд визначив місце проживання дитини, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1., з бабусею, ОСОБА_6 (а.с.86-88).

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 просить скасувати рішення місцевого суду, постановити нове рішення про відмову в позові, посилається на порушення судом 1 інстанції вимог матеріального і процесуального права.

В апеляційному суді представник відповідача ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав, посилався на те, що відповідач, як батько дитини, має всі права з виховання дитини.

Представник третіх осіб, ОСОБА_4, ОСОБА_3, дідусі і бабусі зі сторони батька, вважає апеляційну скаргу обґрунтованою.

В попередньому судовому засіданні представники позивача ОСОБА_5, сама позивач, висловили позицію, що рішення є законним. В останнє судове засідання позивач, її представники, представник органу опіки та піклування не з'явилися, сповіщені.

Позивач не надала доказів про поважність особистої неявки до суду в останнє судове засідання на 07.04.2015р.

У відповідності з вимогами ст. 305ч2 ЦПК України неявка сторони яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає її розглядові.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, представника апелянта, представника третіх осіб, судова колегія дійшла висновку апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Задовольнивши позов ОСОБА_6 суд 1 інстанції виходив з того, що після смерті доньки позивача, малолітня дитина залишилася проживати з бабусею, позивачем по справі, позивач, яка матеріально забезпечена, створила для дитини необхідні умови для її розвитку і виховання. Відповідач не працює, отримує соціальні виплати на дитину внаслідок смерті годувальника, матері. В житловому приміщенні, де проживає відповідач, відсутнє спеціальне обладнане місце для знаходження дитини. Суд також врахував висновок органу опіки та піклування, за яким малолітній дитині з урахуванням її інтересів, визначено місце проживання з бабусею.

Колегія з вказаним висновком місцевого суду не погоджується.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Конвенції про права дитини( прийнята резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989р., ратифікованою Постановою Верховної ради України №789XII(78912) від 27.02.1991, набула чинності 27.09.1991), Декларацією про права дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., вимогами СК України.

Дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню за винятком випадків, коли таке розлучення в найкращих інтересах дитини.

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна , якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і у всякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 160 ч1 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Статтею 161 СК України врегульовано порядок вирішення спору між матір'ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини.

По матеріалам справи встановлено, що між сторонами, бабусею і батьком дитини, ОСОБА_7, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, виник спір щодо місця її проживання(а.с.15).

Мати дитини, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.16).

Частиною 1ст. 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Враховуючи вимоги закону, оскільки батьки дали життя своїм дітям, вони мають первинне і невід'ємне право виховувати їх.

Після смерті матері дитини, єдиною самою рідною людиною для дитини залишився її батько, відповідач ОСОБА_2

З урахуванням вимог закону, батько дитини, ОСОБА_7, має первинне і невід'ємне право виховувати свою дитину.

В ході розгляду справи позивач і її представники посилалися на те, що за своїм матеріальним станом бабуся дитини, позивач по справі надасть дитині краще виховання і забезпечення всім необхідним. Колегія з вказаними доводами не погоджується.

Матеріальне забезпечення має суттєве значення і є необхідною складовою для створення необхідних умов для виховання дитини, але зростання дитини під опікою і відповідальністю батьків ( батька) дає підставу для висновку, що дитина зростає у родині, хоча і в неповній, внаслідок смерті матері.

Позивач і її представники посилалися на те, що батько дитини не взмозі доглядати і виховувати малолітню дитину, яка потребує особистого догляду і виховання.

Матеріали справи не містять доказів тому, що батько дитини характеризується негативно. В апеляційному суді за клопотанням позивача розгляд справи відкладався, але доказів щодо негативної характеристики відповідача ОСОБА_2 надано не було. Відсутні докази тому, що батько дитини не піклується про стан здоров'я дитини, моральний і фізичний розвиток.

Відповідач ОСОБА_2 сам має батьків, які були залучені до розгляду справи як треті особи, ОСОБА_3, ОСОБА_4, і які також взяли на себе обов'язок допомагати синові виховувати малолітню дитину.

Позивач посилалася на те, що дитина відвідує дитячий заклад, недоглянута, вона змушена їй приносити речі, переодягати. Колегія вважає, що відвідування дитиною дошкільного закладу ще не дає підстав для висновку, що дитина недоглянута, формування з дитини особистості проходить складним шляхом поступово, в сім'ї, в молодших дошкільних закладах, але це не дає підставу для висновку, що дитина недоглянута батьками ( батьком).

Суд 1 інстанції в обґрунтування свого висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини з бабусею посилався на висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР . У своєму висновку орган опіки та піклування посилався на те, що батько дитини відсторонив бабусю від виховання дитини, між ними виник спір щодо розподілу спадщини, що залишилася після смерті матері дитини, батько не працює, проживає на пенсію, яку отримує після смерті годувальника.

Колегія оцінює вказаний висновок на рівні з іншими доказами по справі. Спірні стосунки між позивачем і відповідачем щодо спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2., свідчить лише про непорозуміння між сторонами, але не дає підстав для висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини з бабусею при наявності батька.

До апеляційного суду через канцелярію позивачем ОСОБА_6 заявлені клопотання про залучення до матеріалів справи нотаріально засвідчені заяви свідків, виклик свідків і допит їх в судовому засіданні.

Вказані письмові клопотання приєднані до матеріалів справи, але колегія звертає увагу, що вказані докази не були представлені позивачем до суду 1 інстанції, позивач не надала доказів тому, що їй було необґрунтовано відмовлено в залучені до матеріалів справи нотаріально засвідчених показань свідків або у виклику свідків в судове засідання суду 1 інстанції.

Позивач посилалася на те, що вона може забезпечити своїй онуці належне виховання і догляд. У відповідності з вимогами ст. ст. 257, 258 СК України позивач, як бабуся малолітньої ОСОБА_7 має право на виховання онуки і спілкування з нею.

Дав оцінку доказам, що зібрані по справі, колегія дійшла висновку, що суд 1 інстанції порушив вимоги матеріального і процесуального права, тому рішення місцевого суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_6 в заявленому позові.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п2,309ч1,п.п.3,4, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, по довіреності, задовольнити, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26.11.2014р. по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_3, про визначення місця проживання дитини з бабусею, ОСОБА_6 скасувати.

В позові ОСОБА_6 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_3, про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1., з бабусею, ОСОБА_6 відмовити.

Рішення набирає чинності негайно після його проголошення

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області : Плавич Н.Д.

Ващенко Л.Г.

Вадовська Л.М.