17 лютого 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.
при секретарі - Пугач Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, третя особа - Інспекція з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди в наслідок невиконання умов договору, -
ОСОБА_3 звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, у якій просить суд: розірвати договір купівлі продажу № ВО 3001 від 11 листопада 2013 року укладений між нею та ФОП ОСОБА_2; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її користь грошові кошти у розмірі 2640 (дві тисячі шістсот сорок) грн.; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її користь грошові кошти у розмірі 624 (шістсот двадцять чотири) грн. 56 копійок у якості неустойки; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її користь компенсацію моральної шкоди у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 листопада 2011 року вона уклала договір з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 на встановлення вікна, вартість якого склала 2114 грн.
Для придбання вікон нею було оформлено у ПАТ «Акцент-банк» договір позики, згідно з яким нею було отримано строковий кредит для придбання метало-пластикових вікон у сумі 2640 грн.
Наразі кредитні зобов'язання нею повністю виконані.
Одразу після підписання договору у якості оплати товару банком шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок СПД ОСОБА_2 НОМЕР_2 у ПАТ «А-банк», МФО 307770, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 було переведено суму у розмірі 2362,91 грн. Також нею було сплачено відповідачу суму у розмірі 250 грн. в якості сервісного страхового платежу.
У п. 1.3 договору зазначено, що якість виробу, поставленого по договору, повинна відповідати технічним умовам виконавця, нормам якості для даного виду виробу.
В пункті 1.4 визначено, що загальна площа виробів складає 1,416 м2, колір профілю білий, заповнення 4-16-4, профіль ПВХ Термо.
Пунктом 3.2. договору № ВО 3001 від 22.11.2014 р. встановлено, що виконавець зобов'язується передати у власність замовника виготовлені вироби у термін 21 робочих днів з моменту складання договору, а у разі якщо вироби мають нестандартну комплектацію, строк виготовлення збільшується до 40 днів.
Згідно п. 4.2 договору у разі не виконання п. 3.2 виконавець повинен сплатити замовнику неустойку у розмірі 0,1 % від вартості договору за кожен день прострочення.
Пунктом 8.1. договору встановлено, що виконавець зобов'язується виконати гарантійний ремонт виробу протягом 5-ти років з дня передачі виробу у власність замовника.
Також позивач та відповідач склали додаток до договору в якому було зазначено технічні характеристики вікон, найменування профілю - Термо, 5-ти камерний з 2 камерним склопакетом (3 скла), комплектацію товару, а саме наявність зливів, москітної сітки, підвіконня, та технічні характеристики з зазначенням всіх розмірів конструкції (заміри були зняті представником відповідача, шляхом виїзду майстра на місце проживання позивача). Зазначений додаток до договору їй надано не було, і зважаючи на її неодноразові звернення до відповідача з вимогою видачі складеного додатку.
Отже, оплата за товар була перерахована на рахунок відповідача 22.11.2013 року. Згідно умов договору, який зазначає що після оплати замовлення виконавець зобов'язується виготовити та встановити виріб протягом 21 робочих днів, термін виконання зобов'язані настав 23 грудня 2013 року.
Незважаючи на термін виконання зобов'язань перше вікно було доставлено та вмонтовано лише 13.03.2014 року, тобто через 81 день після настання граничного терміну; виконання зобов'язання, виріб було доставлено у неповній комплектації, а саме, булі відсутні оплачені та замовлені: москітна сітка, відлив. Незважаючи на неодноразові звернення до відповідача, з вимогами надання невистачаючої фурнітури умови договору досі не виконані.
Друге вікно було доставлено позивачу тільки 13 вересня 2014 року, тобто через 264 дні після настання граничного терміну виконання зобов'язання. Вона отримала вікно, яке не відповідало розмірам: на 20 см. менше в ширину, та на 10 см менше в довжину, без фурнітури, підвіконника, москітної сітки, водовідливу. Профіль ПВХ не відповідав замовленому, замість ПВХ Термо, привезли ПВХ Лідер. Про зазначені недоліки вона вказала на акті виконаних робіт, що було складено та підписано 13.09.2014 р.
Вона неодноразово зверталась до відповідача зі скаргами про встановлення неналежного вікна, оскільки встановлене вікно не відповідає технічним характеристикам замовленого нею.
До цього часу їй не встановлено замовлене нею вікно, не надано та не встановлено відсутню фурнітуру.
Вона неодноразово зверталась зі скаргами до відповідача, скарги було проігноровано. Тому вона була вимушена звернутись із заявою про скоєння злочину до правоохоронних органів та до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області.
Але до цього часу, встановлені порушення не усунуто, вікно належного чину не встановлено, грошові кошти за договором не повернуті, тобто умови договору не виконані.
В даному випадку зазначені недоліки, а саме невідповідність вікон розмірам віконного пройому робить товар суттєво іншим ніж передбачено договором, та повністю унеможливлює користування замовленим товаром, даний недолік відноситься до істотних
недоліків товару, а тому вона має право на розірвання договору купівлі-продажу
повернення сплаченої суми, а також на відшкодування понесених збитків.
Таким чином, з моменту настання граничного терміну виконання виконавцем зобов'язання до моменту звернення до суду пройшло 296 днів. Умови договору не виконані. Згідно п. 4.2 договору у разі не виконання п. 3.2 виконавець повинен сплатити неустойку у розмірі 0,1 % від вартості договору за кожен день прострочення. 0,1 % від суми договору складає 2.11 грн. на день.
Таким чином неустойка на момент звернення до суду складає 624.56 грн.
Окрім матеріальної шкоди їй було завдано і моральну шкоду неправомірними діями відповідача, оскільки було порушено нормальний спосіб життя. Відповідачем було вийнято старе вікно, при цьому було порушено технічний стан будівлі, при цьому нове вікно установити не виявилось можливим, а тому вона вимушена була самостійно встановити старе вікно. Починаючи з вересня, під час дощів значна кількість вологи потрапляла до будинку, псуючи особисті речі, ремонт у будівлі. У зв'язку з відсутністю герметичного вікна у приміщенні була дуже низька температура, що призводило до частих захворювань в неї та у членів її родини. Незаконними діями відповідач, її було позбавлено права користуватися придбаним товаром за його цільовим призначенням. Відповідач умисно порушує законні права споживача. З моменту придбання метало-пластикового вікна по сьогоднішній час вона та члени її сім'ї несуть великі моральні страждання, пов'язані з неможливістю користуватися річчю, яку придбали для задоволення власних побутових потреб. Це також відображається на психологічному настрою в сім'ї, внаслідок чого виникають постійні сварки на цьому ґрунті, головна тема для обговорення - це віконна рама на лоджії. Сім'я позбавлена нормального життєвого настрою. Зазначені факти призвели до нервово перенапруження, у наслідок чого, вона була змушена звернутись до закладу охорони здоров'я, для отримання медичної допомоги. Також вона була змушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав.
Завдану моральну шкоду вона оцінює у 5000 гривень.
Позивач у судовому засіданні підтримала пред'явлену позову заяву та просила її задовольнити у повному обсязі, посилалася на обставини викладені у заяві та додатках до неї. У подальшому надала до суду письмову заяву в якій зауважила про можливість розгляду й вирішення справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду й вирішення справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав, свого представника до суду не направив.
Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
22 листопада 2011 року між сторонами було укладено договір на встановлення метало-пластикового вікна до будинку де проживає позивач разом зі своєю родиною за адресою: АДРЕСА_1. Вартість замовлення здійсненого позивачем у відповідача склала 2114 грн.
З метою придбання вікон та здійснення оплати по їхньому встановленню у будинку між позивачкою та ПАТ «Акцент-банк» було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту, згідно з умовами його позивачкою було отримано строковий кредит для придбання метало-пластикових вікон на суму 2640 грн. Після укладання сторонами кредитного договору в якості оплати за товар банком шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок СПД ОСОБА_2 НОМЕР_2 у ПАТ «А-банк», МФО 307770, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, було переведено суму в розмірі 2362,91 грн. Також позивачем було сплачено відповідачу суму у розмірі 250 грн. в якості сервісної страхового платежу.
Згідно з умовами укладеного між сторонами договору вони погодили, що якість виробу, поставленого по договору, повинна відповідати технічним умовам виконавця, нормам якості для даного виду виробу (п. 1.3), загальна площа виробів складає 1,416 м2, колір профілю білий, заповнення 4-16-4, профіль ПВХ Термо (п. 1.4). Пунктом 3.2. договору встановлено, що відповідач зобов'язується передати у власність позивача виготовлені вироби у термін 21 робочий день з моменту складання договору, а у разі якщо вироби мають нестандарті комплектацію, строк виготовлення збільшується до 40 днів.
У п. 4.2 договору сторони погодили, що у разі невиконання п. 3.2 виконавець повинен сплатити неустойку у розмірі 0,1 % від вартості договору за кожен день прострочення.
Пунктом 8.1. договору сторони погодили, що виконавець зобов'язується виконати гарантійний ремонт виробу протягом 5-ти років з дня передачі виробу у власність замовника.
Позивач та відповідач склали додаток до договору в якому було зазначені технічні характеристики вікон, найменування профілю - Термо, 5-ти камерний з 2 камерним склопакетом (3 скла), комплектацію товару, а саме наявність зливів, москітної сітки, підвіконня, та технічні характеристики з зазначенням всіх розмірів конструкції (заміри були зняті представником відповідача, шляхом виїзду майстра на місце проживання позивача).
Отже, як вбачається з матеріалів справи оплата за товар була перерахована на рахунок відповідача 22.11.2013 року.
Згідно умов договору, який зазначає що після оплати замовлення виконавець зобов'язується виготовити та встановити виріб протягом 21 робочих днів, термін виконання зобов'язані настав 23 грудня 2013 року.
Проте, перше вікно було доставлено та вмонтовано лише 13.03.2014 року, тобто через 81 день після настання граничного терміну, а виріб було доставлено у неповній комплектації, зокрема, були відсутні оплачені та замовлені москітна сітка і відлив.
Не зважаючи на неодноразові звернення позивача до відповідача з вимогами надання недостаючої фурнітури умови договору досі не виконані.
Друге вікно було доставлено позивачу 13 вересня 2014 року, тобто через 264 дні після настання граничного терміну виконання зобов'язання. Позивач отримала вікно, яке не відповідало розмірам: на 20 см. менше в ширину, та на 10 см менше в довжину, без фурнітури, підвіконника, москітної сітки, водовідливу. Профіль ПВХ не відповідав замовленому, замість ПВХ Термо, було поставлено ПВХ Лідер.
Про зазначені недоліки позивач вказала в акті виконаних робіт, що було складено та підписано нею та представником відповідача 13.09.2014 року.
Як вбачається із матеріалів справи позивач неодноразово зверталась до відповідача зі скаргами про встановлення належного вікна, оскільки встановлене вікно не відповідало технічним характеристикам замовленого нею.
Проте її вимоги виконані не були.
Згідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно п. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі), споживач має право вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи.
Згідно ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торгівельного та інших видів обслуговування, несуть відповідальність за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених ч. 1 ст. 8 - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції.
Згідно з п. 9 ст. 8 вищевказаного Закону «При пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк.
Відповідно до ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків позивач має право вимагати розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплаченої за товар грошової суми.
Закон України «Про захист прав споживачів» визначає, що істотний недолік - це такий недолік, який робить неможливим і недоступним використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця) після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак : а) він взагалі не може бути усунутий, б) його усунення потребує понад 14 календарних днів, в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
В даному випадку суд погоджується із твердженням позивача, що вищевказані недоліки вікон, а саме невідповідність вікон розмірам віконного пройому, робить товар суттєво іншим ніж передбачено договором, та повністю унеможливлює користування замовленим товаром згідно з його цільовим призначенням.
Такі недоліки можливо віднести до істотних недоліків товару, а тому позивач має право на розірвання договору купівлі-продажу і повернення сплаченої суми, а також на відшкодування понесених збитків.
З моменту настання граничного терміну виконання зобов'язання до моменту звернення позивача до суду пройшло 296 днів. Умови договору не виконані та згідно п. 4.2 договору у разі не виконання п. 3.2 виконавець повинен сплатити неустойку у розмірі 0,1 % від вартості договору за кожен день прострочення.
Розмір розрахованої позивачем неустойки в сумі 624,56 грн. відповідає умовам укладеного із відповідачем договору.
Суд також погоджується, що в результаті виготовлення та встановлення до будинку позивача вікон неналежної якості, вона та її сім'я, зазнали моральної шкоди, яка виразилася у тому, що було суттєво порушено нормальний спосіб та порядок їхнього життя. До розміру моральної шкоди в сумі 5000 гривень, розрахованих позивачем, немає підстав відноситися критично.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків, ч.2 п.1 вказаної статті відносить витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Завдання моральної шкоди іншій особі, з огляду на п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування моральної шкоди.
За змістом ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі… відшкодовується особою, яка її завдала…
Згідно з ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення особистих потреб зокрема мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; відшкодування шкоди (збитків), а також майнової та моральної (немайнової) шкоди; звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав.
Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, за встановлених в судовому засіданні обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_3 - задовольнити.
Розірвати договір № ВО 3001 від 22 листопада 2013 року укладений між ОСОБА_3 та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (і.код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 2640 (дві тисячі шістсот сорок) грн.
Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (і.код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 624 (шістсот двадцять чотири) грн. 56 копійок у якості неустойки.
Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (і.код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн.
Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (і.код НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Д.С. Шклярук