Справа №568/1325/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Бірука В.О.

при секретарі Мирончук Н.С.

з участю прокурора Матвєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів цивільну справу за позовом прокурора Радивилівського району Рівненської області в інтересах держави в особі Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» Міністерства культури України до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником,

встановив:

Прокурор Радивилівського району Рівненської області звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що наказом генерального директора Національного історико-меморіального заповідника «Поле берестецької битви» №80 від 19.06.2013 року ОСОБА_4 звільнено з посади екскурсовода за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 18.09.2013 року у справі №568/887/13-ц за позовом ОСОБА_4 до Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, було визнано незаконними накази генерального директора Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» №69 від 20.05.2013 року «Про ОСОБА_4.» та №80 від 19.06.2013 року «Про звільнення ОСОБА_4.», поновлено позивачку на роботі на посаді екскурсовода з 19.06.2013 року та стягнено з Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» на користь ОСОБА_4 5357,04 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 14.11.2013 року вищезазначене рішення залишено без змін.

На виконання вищезазначених рішень судів, наказом генерального директора №184 від 14.11.2014 року ОСОБА_4 поновлено на посаді екскурсовода та 22.11.2013 року виплачено 5357,04 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу (платіжне доручення №162 від 22.11.2013 року).

Крім цього, наказом генерального директора Національного історико-меморіального заповідника «Поле берестецької битви» №186 від 22.11.2013 року «Про звільнення ОСОБА_4.», останню звільнено з займаної посади з 22.11.2013 року за порушення ст.40 п.4 Кодексу Законів про працю України, зокрема за вчинення прогулу 15, 18 листопада 2013 (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 06.02.2014 року у справі №568/1886/13-ц за позовом ОСОБА_4 до Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» про скасування наказів, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, було скасовано наказ генерального директора Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» №186 від 22.11.2013 «Про звільнення ОСОБА_4.», поновлено позивачку на роботі на посаді екскурсовода з 22.11.2013 року та стягнено з Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» на користь ОСОБА_4 3723,47 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 24.04.2014 року вищезазначене рішення залишено без змін.

На виконання вищезазначених рішень судів, наказом генерального директора №11 від 12.02.2014 року ОСОБА_4 поновлено на посаді екскурсовода та 30.04.2014 року виплачено 3723,47 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу (платіжне доручення №47 від 30.04.2014 року).

Оскільки вказана шкода була заподіяна неправомірними діями генерального директора Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» ОСОБА_3, так як скасовані судом накази «Про звільнення ОСОБА_4.» №80 від 19.06.2013 року та №186 від 22.11.2013 року були прийняті останнім, а працівник несе відповідальність за свої дії перед підприємством, право регресної вимоги до останнього виникає з часу виплати підприємством сум третім особам, необхідно стягнути із ОСОБА_3 на користь держави в особі Міністерства культури України в особі Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» у порядку регресу 9080,51 грн..

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлений позов в інтересах держави про стягнення з відповідача на користь Міністерства культури України в особі Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» матеріальної шкоди в розмірі 9 080 гривень 51 копійка та просив його задоволити.

Представник позивача Міністерства культури України в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Подав до суду письмове пояснення в якому підтримав позов прокурора Радивилівського району Рівненської області в інтересах держави в особі Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 9 080 грн. 51 коп..

Представник позивача НІМЗ «Поле Берестецької битви» Борисюк О.О. в судовому засіданні позовні вимоги прокурора Радивилівського району Рівненської області підтримав. Просив стягнути з відповідача на користь Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» Міністерства культури України шкоду в розмірі 9 080 грн. 51 коп. спричинену витратами на оплату за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав. Показав, що НІМЗ «Поле Берестецької битви» у зв'язку з виплатою ОСОБА_4 коштів за час вимушеного прогулу шкоди не було завдано, тому що на період звільнення ОСОБА_4 місце екскурсовода залишалось вакантним, зекономлені кошти були виплачені працівникам у вигляді доплат та премій.ОСОБА_4 були виплачені кошти за рахунок фонду оплати праці згідно штатного розпису.

Аналогічні покази дала свідок ОСОБА_6

Суд заслухавши сторін, свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наказом генерального директора Національного історико-меморіального заповідника «Поле берестецької битви» №80 від 19.06.2013 року ОСОБА_4 звільнено з займаної посади за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку (п.3 ст.40 КЗпПУ).

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 18.09.2013 року наказ генерального директора Національного історико-меморіального заповідника «Поле берестецької битви» №80 від 19.06.2013 року «Про звільнення ОСОБА_4.» визнано незаконним та поновлено на посаді екскурсовода Національного історико-меморіального заповідника «Поле берестецької битви» та стягнуто з Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» на користь ОСОБА_4 5357,04 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 14.11.2013 року вищезазначене рішення Радивилівського районного суду Рівненської області залишено без змін.

На виконання рішення суду, наказом генерального директора НІМЗ «Поле Берестецької битви» №184 від 14.11.2014 року ОСОБА_4 поновлено на посаді екскурсовода та 22.11.2013 року згідно платіжного доручення №162 виплачено 5357,04 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Наказом генерального директора НІМЗ «Поле Берестецької битви» №186 від 22.11.2013 року ОСОБА_4 повторно звільнено з посади екскурсовода за порушення ст.40 п.4 Кодексу Законів про працю України, зокрема за вчинення прогулів 15, 18 листопада 2013 (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідно рішення Радивилівського районного суду від 06.02.2014 року наказ генерального директора Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» №186 від 22.11.2013 року «Про звільнення ОСОБА_4.» скасовано. Зобов'язано поновити ОСОБА_4 на роботі на посаді екскурсовода Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» з 22.11.2013 року та стягнути з НІМЗ «Поле Берестецької битви» на користь ОСОБА_4 3723 грн. 47 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 24.04.2014 року рішення Радивилівського районного суду Рівненської області залишено без змін.

На виконання вищезазначених рішень судів, наказом генерального директораНІМЗ «Поле Берестецької битви» №11 від 12.02.2014 року ОСОБА_4 поновлено на посаді екскурсовода та 30.04.2014 року згідно платіжного доручення №47 виплачено 3723,47 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні встановлено, що накази генерального директораНІМЗ «Поле Берестецької битви» №80 від 19.06.2013 року та №186 від 22.11.2013 року «Про звільнення ОСОБА_4.» з посади екскурсовода були незаконними.

Відповідно до п.8 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, коли службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

На підставі п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року №14, застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п.8 ст.134 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

У відповідності п.20 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред'явлення регресного позову.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки незаконні накази про звільнення ОСОБА_4 були видані генеральним директоромНІМЗ «Поле Берестецької битви» ОСОБА_3 тому відшкодування в розмірі 9080,51 грн. підлягає стягненню з нього.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись п.8 ст.134, 237 КЗпП України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди», ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов прокурора Радивилівського району Рівненської області в інтересах держави в особі Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» Міністерства культури України, до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави в особі Національного історико-меморіального заповідника «Поле Берестецької битви» Міністерства культури України, розрахунковий рахунок 2853 УДКСУ у Демидівському районі МФО 833017, ЗКПО 13972673 матеріальну шкоду в розимірі 9 080 (дев'ять тисяч вісімдесят) гривень 51 копійка.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-ти денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

При неподанні апеляційної скарги в 10-денний строк рішення набирає законної сили після закінчення цього строку, а при поданні апеляційної скарги рішення набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 6 лютого 2015 року.

Суддя: Бірук В.О.