Провадження № 2/0202/264/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Котула А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави посилаючись на те, що 25.03.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № МК-66, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 30000 доларів США строком до 25.03.2013 року зі сплатою 16,00% річних . Кредит надавався на придбання відповідачем автомобіля СПВ, модель 20 РУТА, рік випуску 2008, тип ТЗ: автобус - D, № кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, був укладений договір застави від 25.03.2008 року, згідно з яким в заставу банку було передано вищевказаний автомобіль та договір поруки № 167 від 20.10.2010 року з поручителем ПАТ «А-Банк». Відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасного погашення платежів, в зв'язку з чим станом на 19.02.2013 року виникла заборгованість на суму 64471,54 доларів США Просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором витребувати у відповідача ОСОБА_2 та передати у заклад шляхом опису ПАТ КБ «Приватбанк» автомобіль СПВ, модель 20 РУТА, рік випуску 2008, тип ТЗ: автобус - D, № кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; звернути стягнення на предмет застави: автомобіль СПВ, модель 20 РУТА, рік випуску 2008, тип ТЗ: автобус - D, № кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 10000 грн.; стягнути з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 3200 грн. та судові витрати.

У судовому засідання представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» у судове засідання не заявився, повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2. у судове засідання з'явилася. Позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що дійсно між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір від 25.030.2008 року, згідно якого останній отримав 30000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на термін до 25.03.2013 року. Рішенням суду було встановлено, що предмет закладу було передано позивачу ще 10.09.2009 року. Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач ОСОБА_2 25.03.2008 року уклав з позивачем кредитний договір МК-66, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 30000 доларів США строком до 25.03.2013 року зі сплатою 16,00% річних та договір застави рухомого майна. Кредит надавався на придбання відповідачем автомобіля СПВ, модель 20 РУТА, рік випуску 2008, тип ТЗ: автобус - D, № кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1. та в забезпечення виконання зобов'язань по договору даний автомобіль було передано в заставу банку.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставного майна заставодержатель має право задовольнити вимоги в повному обсязі , що визначаються на момент фактичного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставне майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2012 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № МК-66 від 25.03.2008 року у розмірі 41325,58 доларів США. Дане рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовий рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З вищезазначеного рішення суду вбачається, що згідно акту прийому автомобіля від 10.09.2009 року ОСОБА_2 було передано позивачу автомобіль ГАЗ СПВ 20 РУТА, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Крім того, сума боргу за тілом кредиту, відповідно до цього рішення, станом на 25.03.2013 року складає 26993,66 доларів США у той час, як відповідно до заявлений у даному провадженні вимог, сума боргу за тілом кредиту станом на 19.02.2013 року складає 26432,02 доларів США, тобто станом на 25.03.2013 року сума боргу за тілом кредиту збільшилася і представник позивача у судовому засіданні не змогла пояснити з яких підстав. Також представник позивача не змогла пояснити суду, чому у рішенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2012 року було встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № МК-66 від 25.03.2008 року було укладено договір поруки № 167 від 20.10.2010 року на 200 грн., у той час як при розгляді даної справи до позову було надано договір поруки № 167 від 20.1.2010 року на суму 10000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко