УХВАЛА

іменем україни

11 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Житомирській області до ОСОБА_3 про стягнення коштів за касаційною скаргою Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Житомирській області на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 16 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 6 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року Овруцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Житомирській області (далі - Овруцька ОДПІ) звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 21 червня 2005 року відповідач був прийнятий на роботу до Овруцької МДПІ, а 27 березня 2014 року його було звільнено з роботи за власним бажанням на пільгових умовах. У період роботи відповідача у вересні 2012 року йому була нарахована матеріальна допомога на соціально-побутові потреби у розмірі 18 444 грн 15 коп. Однак головним бухгалтером інспекції було допущено арифметичну помилку при нарахуванні даних виплат, яку було виявлено під час проведення фінансового аудиту.

Ураховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь надмірно виплачені кошти матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби у вересні 2012 року у розмірі 12 574 грн 47 коп.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 16 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 6 листопада 2014 року, провадження у даній справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі Овруцької ОДПІ Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Житомирській області, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідач перебував на державній службі в органах податкової інспекції, на нього поширювалася дія Закону України «Про державну службу». Тобто, спір виник за зверненням суб'єкта владних повноважень щодо стягнення надмірно виплачених коштів, тому він не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Проте з такими висновками судів погодитися не можна, оскільки таких висновків суди дійшли із порушенням норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник у сфері трудових відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У абз. 2 п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам роз'яснено, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справи цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Суди зазначене не врахували, не звернули увагу на те, що на момент виникнення спірних правовідносин ОСОБА_3 не проходив публічну службу. Тобто спір виник не з приводу прийняття, проходження чи звільнення з публічної служби, а з приводу надмірно сплачених відповідачу коштів, тому вирішення такого спору не входить до компетенції адміністративних судів.

Перевіряючи в апеляційному порядку законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд у порушення вимог ст. 303, 315 ЦПК України доводів апеляційної скарги належним чином не перевірив і безпідставно залишив ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що постановлені ухвали судів підлягають скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області задовольнити.

Ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 16 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 6 листопада 2014 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду даної справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта