Справа № 748/3258/14-ц Провадження № 22-ц/795/583/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Меженнікова С. П. Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіХромець Н.С.
суддів:Горобець Т.В., Острянського В.І.
при секретарі:Мартиновій А.В.
за участю:представника позивача адвоката ОСОБА_5, відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8 про виселення,

в с т а н о в и в:

Рішенням Чернігівського районного суду від 06 лютого 2015 року позов задоволений, відповідачі виселені з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_7 просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Відповідач вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального і процесуального права. Зокрема, відповідач вважає, що суд безпідставно відмовив у клопотанні про допит свідків, які могли б підтвердити обставини, які мають значення для вирішення справи, як то відсутність позивача і членів його сім'ї у смт. Гончарівське з 2004 року та відсутність жодних домовленостей між нею і позивачем щодо користування квартирою, а також клопотання про зупинення провадження у справі через перебування ОСОБА_6 у зоні проведення АТО. На думку відповідача, суд безпідставно прийшов до висновку про те, що відповідачі є тимчасовими мешканцями, бо квартира була розподілена рішенням голови житлової комісії Гончарівського гарнізону ОСОБА_6 для поліпшення житлових умов, як багатодітній родині. На думку відповідача, суд порушив норми ст. 71 ЖК України та незаконно зробив висновок про поважність причин відсутності позивача.

У судовому засіданні відповідачі підтримали апеляційну скаргу. Представник позивача скаргу не визнала.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Задовольняючи позов ОСОБА_9, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі є тимчасовими жильцями і підлягають виселенню відповідно до ст. 98 ЖК України. Такі висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам і вимогам закону.

По справі встановлено, що ОСОБА_9 є наймачем квартири АДРЕСА_1. Відповідача вселились у вказану квартиру в 2006 році як тимчасові мешканці. Позивач та члени його сім'ї, які разом з ним зареєстровані у спірному житловому приміщенні, не були визнані такими, що втратили право користування житлом в порядку, визначеному ст. 72 ЖК України.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови суду першої інстанції у задоволенні клопотань про допит свідків та про зупинення провадження у справі через перебування ОСОБА_6 в зоні проведення АТО висновків суду не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду. Обставини, які за доводами апеляційної скарги мали б підтвердити свідки, не мають правового значення при вирішенні спору по суті. Вирішальними обставинами у даному випадку є ті, за яких відповідачі заселись у спірну квартиру та в якості кого (тимчасових мешканців, наймачів чи піднаймачів). Процесуальні права ОСОБА_6 не порушені. З даних журналів судових засідань вбачається, що ОСОБА_6 був присутнім у судових засіданнях 08 січня 2015 року (а.с. 120-125), 21 січня 2015 року (а.с. 137-138) і 06 лютого 2015 року (а.с. 172-174), давав пояснення і брав участь у судових дебатах.

Посилання відповідача ОСОБА_7 на те, що вона та члени її сім'ї не можуть вважатись тимчасовими мешканцями, оскільки вони оплачували комунальні платежі, є помилковими. Плата за користування комунальними послугами не є платою за користування житловим приміщенням в розумінні ч.1 ст. 98 ЖК України. Тимчасові жильці відрізняються від піднаймачів саме тим, що з ними не укладається договір піднайму і не стягується плата за користування житлом на користь наймача.

Доводи апеляційної скарги щодо розподілення спірної квартири сім'ї ОСОБА_6 рішенням голови житлової комісії від 09 лютого 2006 року спростовуються матеріалами справи і не ґрунтуються на вимогах закону. Розподіленим в порядку черговості може бути лише вільне житлове приміщення. З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_9 є наймачем даної квартири з 1987 року, станом на лютий 2006 року позивач і члени його сім'ї на законних підставах були зареєстровані квартирі і залишаються такими на даний час. Як вже зазначалось вище, позивач та члени його сім'ї не були визнані у судовому порядку (ст. 72 ЖК України) такими, що втратили право користування квартирою внаслідок їх відсутності понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України. Отже, квартира не була вільною і не могла бути розподілена іншим особам. Крім того, посилання відповідачів на наявність рішення про виділення їм квартири АДРЕСА_1 спростовуються матеріалами справи. З протоколу № 106 засідання житлової комісії Гончарівського гарнізону від 09.02.2006 р. (а.с. 130-132) встановлено, що комісія не вирішувала питання про надання ОСОБА_6 спірної квартири, а постановила дозволити обмін житловими приміщеннями ОСОБА_6 і ОСОБА_9 Витяг з протоколу № 106 засідання житлової комісії Гончарівського гарнізону від 09.02.2006 р. (а.с. 44), який надали відповідачі на підтвердження того, що вони не тимчасовими мешканцями, не дає підстав для висновку про вселення відповідачів на інших, ніж як тимчасові жильці, умовах. Витяг не відповідає змісту самого протоколу і, крім того, ордер на право самостійного (без згоди наймача) вселення у квартиру ОСОБА_6 та членам його сім'ї не видавався. По справі також встановлено, що відповідач ОСОБА_6 дотепер є наймачем квартири АДРЕСА_1, в якій проживають на даний час члени його сім'ї, перебуває на обліку для поліпшення житлових умов, що підтверджується матеріалами облікової квартирної справи (а.с. 144-171), щорічно подає оновлену довідку до облікової справи про проживання його і членів сім'ї у квартирі АДРЕСА_1, тобто зберігає за собою право на це житлове приміщення. Особи, які зберігають за собою право на користування житлом, не набувають права користування іншим житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2015року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: