Справа № 357/5215/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом 14.04.2015 року мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його рідний брат - ОСОБА_3, який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини зазначеного житлового будинку та 1/2 частини земельної ділянки в межах Розаліївської сільської ради, площею 3,5301 га. Після смерті брата спадкоємців першої черги по закону немає, а він, ОСОБА_1, являється спадкоємцем другої черги, тому звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак після шестимісячного строку встановленого законодавством. Даний строк був пропущений з поважних причин, оскільки вважав, що являючись спадкоємцем по закону, зможе оформити спадщину через 6 місяців після смерті брата, крім того, не мав можливості зайнятись оформленням спадщини по сімейним обставинам, оскільки доглядав за дружиною, яка тяжко хворіє на онкологічне захворювання, перенесла операцію і тривалий час потребувала стороннього догляду. Позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 брата ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Представник позивача, адвокат за договором, ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що його брат ОСОБА_1 знав, що заяву до нотаріальної контори необхідно подати протягом 6 місяців після смерті брата ОСОБА_3, оскільки вони вже оформляли спадщину після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Крім того, позивач після смерті брата повідомив, що він не буде приймати спадщину і хата в с. Людвинівка його не цікавить. Про те, що дружина позивача ОСОБА_5 хворіє він знав, але бачив її 10 років тому, вона в село не приїздила. Він із своєю дружиною ОСОБА_6 після смерті матері зробив документи на будинок, доглядав до смерті брата ОСОБА_3, допомагали йому по господарству, а позивач приїхав лише на 9 днів після смерті матері.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 267/2014, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину повинен подати заяву до нотаріальної контори у встановлений термін.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.6,25), ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 65 років помер ОСОБА_3.

Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2014 року, яке набрало законної сили 03.03.2014 року ( а.с. 32-36), за ОСОБА_3 було визнано право власності на майно, в порядку спадкування після спадкодавця ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,5501 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Розаліївської сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 30.12.2012 року, вартістю 52186,50 грн. та 1/2 частину індивідуального житлового будинку № 52 садибного топу з господарськими будівлями по АДРЕСА_1, вартістю 39085,50 грн.

Відповідно до вказаного рішення суду за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на майно, в порядку спадкування після спадкодавця ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,5501 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Розаліївської сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 30.12.2012 року, вартістю 52186,50 грн. та 1/2 частину індивідуального житлового будинку № 52 садибного типу з господарськими будівлями по АДРЕСА_1, вартістю 39085,50 грн., а за відповідачем ОСОБА_2 визнано право власності, в порядку спадкування після спадкодавця ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 на земельну ділянку площею 3,5901 га з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Розаліївської сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 30.12.2012 року, вартістю 105 549 грн.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували майно за заповітом ОСОБА_10, посвідченим 05.10.2012 року секретарем виконавчого комітету Розаліївської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 31, та у встановлений законом строк спадщину прийняли, що підтверджено рішенням суду від 18.02.2014 року ( а.с.33-34).

З матеріалів спадкової справи ( а.с.23-46) вбачається, що відповідач ОСОБА_2 02.12.2014 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 та зазначив, що крім нього спадкоємцем за законом є брат померлого ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 у шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 і 02.02.2015 року державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області було направлено йому лист № 104/02-14/267/2014 ( а.с.41), в якому було роз'яснено наслідки пропущення строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В., 20.02.2015 року було винесено постанову про відмову у чиненні нотаріальної дії ( а.с. 10), а саме: відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 його брата ОСОБА_3, оскільки він не прийняв спадщину, тобто не проживав постійно разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в строк у шість місяців з дня відкриття спадщини.

20.02.2015 року відповідач подав до нотаріальної контори заяву ( а.с. 42), про зупинення видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_3, оскільки він має намір звернутись до суду за поновленням строку для прийняття спадщини.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_4 відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_3, яка складається з 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частини земельної ділянки в межах Розаліївської сільської ради, площею 3,5301 га, позивач у визначений законодавством строк заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті брата не подав, хоча був обізнаний про звернення до нотаріуса з відповідною заявою в межах шестимісячного строку, оскільки у встановлений законом строк приймав спадщину після смерті матері ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5. Спадщину прийняв відповідач ОСОБА_2 оскільки подав до нотаріальної контори відповідну заяву у визначений строк.

Дані обставини, також, підтверджуються показами свідка ОСОБА_6 та узгоджуються з поясненнями сторін.

Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідач не надавав згоди позивачу на подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

В судовому засіданні відповідач зазначив, що між ним та ОСОБА_1 була домовленість про те, що спадщину після смерті брата він оформляти не буде. Крім того, позивач не доглядав за спадковим майном, не допомагав брату та не займався його похованням та відбуванням усіх необхідних обрядів, що підтвердили в судовому засіданні свідки.

На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування поважності причин пропущення строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата, позивач, крім юридичної необізнаності, зазначає про те, що він доглядав за дружиною, яка тяжко захворіла на онкозахворювання, перенесла операцію і тривалий час потребувала стороннього догляду.

Відповідно до заключення онколога Консультативно - діагностичного центру ( а.с.7), ОСОБА_5,1957 року народження, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, станом на 01.10.2014 року знаходиться у стані після комбінованого лікування.

Відповідно до довідки Київської міської онкологічної лікарні від 01.11.2012 року (а.с. 8), ОСОБА_5 перебувала на лікуванні в гінекологічному відділенні з 13.10.2012 року по 01.11. 2012 року.

Згідно з довідкою Київського міського клінічного онкологічного центру від 08.01.2013 року ( а.с.9) ОСОБА_5 перебувала на лікуванні з 19.12.2012 року по 08.01.2013 року.

Будь - яких доказів того, що ОСОБА_5 перебувала на лікуванні у період з ІНФОРМАЦІЯ_4 по 21.01.2015 року та потребувала стороннього догляду, в зв'язку з чим позивач не мав можливості подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті брата до суду не надано.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні дали покази про те, що ОСОБА_1 на похоронах брата був присутній, а його дружини не було, але вона ще з часу їх весілля до села не приїздила, про те, що його дружина хвора та потребує стороннього догляду не повідомляв.

Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивачем не доведено в судовому порядку поважність причин пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, витрати позивача компенсуються за рахунок відповідача в разі задоволення позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, тому судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1217, 1268,1269,1270,1272 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,61,88,209,213-215, 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. В. Бондаренко