РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року Справа №293/204/15-ц

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Слободенюк Н.Є.,

при секретарі Піонтківській О.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Черняхові справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Андріївської сільської ради з участю третьої особи: Державної реєстраційної служби Черняхівського РУЮ про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом та просила визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_1, як за спадкоємицею за заповітом після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Андріївка.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Андріївської сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, позов визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи Державної реєстраційної служби Черняхівського РУЮ в судове засідання також не з'явився та подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, висловив думку про можливість задоволення позову.

В зв'язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при попередньому розгляді справи згідно зі ст.130 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Андріївка померла мати позивачки ОСОБА_2 (а.с.6) Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 який побудований у 1960 році. Реєстрація будинку проведена згідно діючого на той час законодавства шляхом внесення відповідного запису до погосподарської книги сільської ради, у відповідності з яким в погосподарській книзі № 2 за 2011-2015 роки по особовому рахунку №0057-3 ОСОБА_2 записана власником спірного будинку (а.с.21).

За життя, 17.02.1997 року, ОСОБА_2 уклала заповіт, яка заповідала позивачці все належне їй майно, заповіт не змінено та не скасовано (а.с.7). Позивачка прийняла спадщину як спадкоємиця за заповітом, шляхом подачі заяви про її прийняття до нотаріальної контори. У відповідності із відповіддю нотаріальної контори, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або осіб, які мали право на обов'язкову частку в майні спадкодавця немає (а.с.31). Оформлення права на спадщину на спірний будинок в позасудовому порядку неможливо тому що, із довідки БТІ № 625 від 30.12.2014 року вбачається, що право власності на спірний будинок не зареєстровано (а.с.10).

Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Спірний будинок не є самовільною забудовою, та документи на підставі яких проводилась його реєстрація в сільській раді не збереглися і відновити їх неможливо. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що реєстрація будинку в погосподарських книгах сільської ради свідчить про те, що на зазначений будинок його власник мав правоустановлюючі документи без яких реєстрація була б неможливою. А тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 за свого життя та на час відкриття спадщини, володіла на праві власності будинком АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, суд вважає, що спірний будинок увійшов до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 в силу ст. 1218 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В зв'язку з цим, спірний будинок належить позивачці, як спадкоємиці за заповітом після смерті ОСОБА_2 з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В зв'язку з цим, та оскільки право власності на будинок зареєстроване не було, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або осіб, які мали право на обов'язкову частку в майні спадкодавця, немає, нотаріус відмовив спадкоємцю у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, а тому слід визнати за позивачкою право власності на спірний будинок як за спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.3, 10, 11, 60, 130, 174, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 182, 328, 392, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (разом з господарськими будівлями та спорудами), вартістю 66 504 грн. за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Андріївка Черняхівського району Житомирської області.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча- суддя: Н.Є. Слободенюк