Справа № 404/6360/15-ц
Номер провадження 2/404/3559/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого судді - Мохонько В.В.

при секретарі - Бокатенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, співвідповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, співвідповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» по якому просить стягнути з ОСОБА_2 заподіяну матеріальну шкоду внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, у розмірі 15105,14 грн., що складає вартість виконання робіт, необхідних для відновлення транспортного засобу, 5000 грн. компенсації за заподіяну моральну шкоду, 487,20 грн. витрат по оплаті судового збору.

На обґрунтування позову вказала, що 30 травня 2015 року на перехресті вул. Конєва та вул. Попова, що в м. Кіровограді, мала місце дорожньо-транспортна пригода.

Керуючи автомобілем марки ВАЗ 21093, номер державної реєстрації ВА 3430 АЕ на регульованому перехресті під час повороту ліворуч відповідач ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, яким керував позивач рухаючись в зустрічному напрямку.

В результаті ДТП було пошкоджено належний чоловікові позивача ОСОБА_3, який помер 07.05.2015 року, автомобіль НОМЕР_1.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.06.2015 року, винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача ОСОБА_2, водія автомобіля марки ВАЗ 21093, номер державної реєстрації ВА 3430 АЕ.

Зазначає, що з метою визначення розміру шкоди заподіяної транспортному засобу KIA CERATO, д.н. НОМЕР_2, 15 червня 2015 року між позивачем і ПП ОСОБА_4, СТО якого знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Кавказька, 16/15 був складений акт виконаних робіт на ремонт автомобіля. Як вбачається з акту розмір матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу в результаті пошкодження автомобіля складає 25953 грн.

Відповідальність відповідача ОСОБА_2, згідно полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Провідна». Позивач звернувся за відшкодуванням до страховика. Заява про страхове відшкодування зі всіма документами, що вимагалися були прийняті представником страхової компанії 02.06.2015 року та зареєстровані за №. На підставі даної заяви співвідповідачем ПрАТ СК «Провідна» було виплачено позивачу страхову виплату в сумі 10847,86 грн.

Позивач вважає, що відповідач зобовязаний відшкодувати йому на підставі ст. 1194 ЦК України, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 15 105,14 грн. (25953 грн. 10847,86 грн. = 15 105,14). Крім того, в результаті винних дій відповідача позивачу було спричинено моральну шкоду, яку останнім оцінено в розмірі 5000,00 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення в обґрунтування яких зазначила, що обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30 травня 2015 року за участю сторін по справі відповідачем не заперечуються. Крім того, вина відповідача ОСОБА_2 у пошкодженні належного позивачу автомобіля встановлена постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 червня 2015 року і відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України доведенню не підлягає. Вказала, що докази на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, є неналежними, оскільки акт виконаних робіт на ремонт автомобіля, а також внесення готівкових коштів щодо оплати ремонту було здійснено не особисто позивачем ОСОБА_1, а власником автомобіля ОСОБА_3, який на час підписання даних документів з фізичною особою-підприємцем вже помер. Зазначила, що квитанція до прибуткового касового ордеру від 15 червня 2015 року, на яку посилається позивач за своїм юридичним змістом не має правової сили на підставі якої можливе стягнення шкоди в судовому порядку. Зазначила, що цивільно-правова відповідальність відповідача як власника транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Провідна», згідно Полісу №2607762 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) від 02 квітня 2015 року. За пунктом 4 полісу №2607762 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 50000,00 грн, а розмір шкоди, завданої ОСОБА_1 внаслідок ДТП, із врахуванням виплаченого страхового відшкодування становить 25953 грн. Вважає, що ліміт відповідальності страхувальника є достатнім для здійснення страхової виплати з метою повного відшкодування завданою ним шкоди, у зв'язку з чим вимоги до відповідача ОСОБА_2 є незаконними, а вимоги до ПАТ «Страхова компанія «Провідна» позивачем не заявляються. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди зазначила, що розмір моральної шкоди обґрунтований позивачем субєктивними доводами, без надання відповідних доказів.

Представник співвідповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в судове засідання не з»явився, повідомлений судом про час та місце розгляду належним чином. Надав до суду письмові заперечення в обґрунтування яких зазначив, що між відповідачем ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Провідна» укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2607762. Забезпеченим транспортним засобом згідно вказаного полісу є автомобіль НОМЕР_3. 02.06.2015 року із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Провідна» звернулася позивач ОСОБА_1, стосовно дорожньо транспортної пригоди, яка сталася 30.05.2015 р., за участю зазначеного транспортного засобу, який знаходився під управлінням ОСОБА_2, та автомобіля KIA CERATO, д.н. ВА 0275, який знаходився під її керуванням. 19 серпня 2015 року позивачу було перераховано страхове відшкодування у розмірі 10942,28 грн. При розрахунку суми страхового відшкодування співвідповідачем було отримано вимоги спеціального закону у сфері обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і сплачено страхове відшкодування. Вважає, що вимоги позивача про прийняття рішення про стягнення зі Страховика повної вартості відновлювального ремонту на підставі акту виконаних робіт суперечать ст. ст. 22, 29 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ». Вказав що ПрАТ «СК «Провідна» хоча і зазначено в позові як співвідповідач однак позовні вимоги до Товариства позивачем не заявлено.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, щодо відмови в повному обсязі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 травня 2015 року о 8 год. 40 хв., відповідач ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом, ВАЗ 21093, номер державної реєстрації ВА 3430 АЕ на перехресті вул. Конєва та вул. Попова, що в м. Кіровограді на регульованому перехресті під час повороту ліворуч, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_4, який рухався в зустрічному напрямку прямо та допустив з ним зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

22 червня 2015 року постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. на користь держави.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В ході розгляду справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 згідно полісу №АЕ/2607762 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована 29 квітня 2015 року в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія» Провідна». Страхова сума за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого, становить 50 000 грн., за шкоду заподіяну життю і здоров'ю на одного потерпілого становить 100 000 грн., розмір франшизи - 510 грн. Строк дії полісу до 28 квітня 2016 року.

Суд враховує, що правовідносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону).

Згідно ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Частиною 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30 травня 2015 року автомобілю НОМЕР_5, яким керувала позивач - ОСОБА_1, завдано механічних пошкоджень. Розмір майнової шкоди, завданої відповідачем ОСОБА_2 позивачу становить 25 953,00 грн.

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія» Провідна» перераховано 19 серпня 2015 року позивачу, як власнику автомобіляНОМЕР_6, страхове відшкодування в розмірі 10 942,28 грн., на підставі акту огляду транспортного засобу, проведеного страховиком, за умовами зазначеного Закону та положень «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів».

Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Власник джерела підвищеної небезпеки, який застрахував свою цивільну відповідальність, зобов'язаний відшкодувати шкоду лише у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди.

З врахуванням зазначеної норми права, позивач звернулась в суд про відшкодування з винної особи різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), підтверджуючи заявлений розмір витратами на виконання робіт, необхідних для відновлення транспортного засобу - 25 953,00 грн. і сумою страхового відшкодування, отриманого позивачем від страхової компанії - 10 942,28 грн. Відповідно 25 953,00 грн. - 10 942,28 грн. = 15105,14 грн.

Як роз'яснено в пленумі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 24 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суди на підставі ст. 1194 ЦК України постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу, в більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того, що страховик обраховує вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму.

Судом встановлено, що страхова сума (ліміт відповідальності) страхувальника ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну майну згідно полісу № АЕ/2607762 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів складає 50 000 грн. (п'ятдесят тисяч гривень).

За таких підстав суд приходить до висновку, що ліміт відповідальності страхувальника є достатнім для здійснення страхової виплати з метою повного відшкодування завданою ним шкоди, у зв'язку з чим позивач не позбавлений права пред'явити позов до ПАТ «Страхова компанія «Провідна».

В пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу.

Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач помилково звернувся до ОСОБА_2, як винної особи, щодо стягнення різниці між страховою виплатою та фактичною шкодою. Разом з тим, позивач зазначивши страхову компанію як співвідповідача по справі, не вказала вимоги до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія» Універсальна», зобов'язання якого виникли на підставі договору обов'язкового страхування, так як відшкодована страховиком шкода менша ліміту його відповідальності, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то судом не встановлено та не доведено належними та допустимими доказами порушення звичного ритму життя позивача, наявність негативних для нього наслідків, у звязку з чим в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити за недоведеністю.

На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, співвідповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського В. В. Мохонько

районного суду

м.Кіровограда