Справа № 539/4363/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Матвієнка В. М.

при секретарі - О.А.Павличенко

представника позивача - Шабанової М.І.

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни цивільну справу за позовною заявою ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_5 про визнання правовідносин за договором на вклад "Універсальний" припиненими,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з повозом до ОСОБА_5 про визнання правовідносин за договором на вклад "Універсальний" припиненими.

У позові зазначено, що 10.04.2008 року між АП Банком «Аваль» в по - дальшому ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 був укладений договір № 20/02-02/24 на вклад «Універсальний» на суму 26500 доларів США строком на 12 місяців до 10.04.2009 року із виплатою 25% річних.

В зв"язку з не поверненням банком вкладу ОСОБА_5 рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.01.2013 року стягнуто з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_5 в рахунок повернення депозитного вкладу по договору на вклад "Універсальний" від 10.04.2008 року 26500 доларів США, 6624, 75 доларів США суми відсотків, 251,74 доларів США - пені, 3% річних -41,38 доларів США , а всього стягнуто 33417, 88 доларів США. та судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23.04.2013 року рішення суду від 25.01.2013 року залишено без змін.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.05.2013 року відмовлено у відкритті касаційного провадження по скарзі ПАТ "Райффайзен Банк Аваль» на рішення Лубенського міськрайонного суду від 25.01.2013року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23.04.2013 року.

В зв"язку з набранням чинності рішення Банк здійснив виплату всієї стягнутої судом суми ОСОБА_5 30 квітня 2013 р.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах встановлених договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.4 ст.1060 ЦК України якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач вказує , що умовами договору на вклад "Універсальний" від 10.04.2008 року встановлений строк його дії до 10.04.2009 року, банк не нараховує відсотки на суму вкладу після закінчення строку вкладу, нараховані відсотки не додаються до суми вкладу, строк дії договору не продовжується.

В період з 10.04.2009 р. по 19.08.2012 р. ОСОБА_5 не зверталась до Банку з вимогою про повернення вкладу та з заявами щодо продовження строку вкладу.

З врахуванням встановлених рішенням суду умов договору на вклад "Універсальний" від 10.04.2008 року , відсутності документів, що свідчили б про продовження строку дії договору позивач вважає, що даний договір припинив свою дію з 11.04.2009 року і тому прохає суд визнати припиненими з 11.04.2009 року правовідношення між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 за договором №20/02-02/24 на вклад "Універсальний" від 10.04.2008 року та стягнути понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити у повному обсязі , мотивуючи тим, що строк дії договору №20/02-02/24 на вклад "Універсальний" від 10.04.2008 року закінчився 11.04.2009 року , строк дії цього договору сторони не продовжували, в самому договорі не зазначені обставини його продовження. Банк виплатив ОСОБА_5 всі присуджені за рішенням суду кошти у квітні 2013 року.

Представники відповідача позов не визнали , прохали відмовити в його задоволенні та застосувати 3- х річний строк позовної давності, який позивач пропустив без поважних причин.

Позивач виконав свої зобов"язання перед ОСОБА_5 вже після закінчення строку дії договору, на підставі рішення суду, сам факт закінчення строку дії договору на вклад за наявності заборгованості банку не є підставою для припинення дії договору вкладу, умовами цього договору не передбачено припинення зобов"язання на вимогу однієї із сторін.

Дослідивши матеріали, докази справи, заслухавши пояснення сторін суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Встановлено, що 10.04.2008 року між АП Банком «Аваль» , в по - дальшому ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 був укладений договір № 20/02-02/24 на вклад «Універсальний» на суму 26500 доларів США строком на 12 місяців до 10.04.2009 року із виплатою 25% річних. (а.с.5)

В зв"язку з не поверненням банком вкладу ОСОБА_5 рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.01.2013 року стягнуто з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_5 в рахунок повернення депозитного вкладу по договору на вклад "Універсальний" від 10.04.2008 року 26500 доларів США, 6624, 75 доларів США суми відсотків, 251,74 доларів США - пені, 3% річних -41,38 доларів США , а всього стягнуто 33417, 88 доларів США. та судові витрати.( а.с. 11-14).

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23.04.2013 року рішення суду від 25.01.2013 року залишено без змін.(а.с.7-10).

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.05.2013 року відмовлено у відкритті касаційного провадження по скарзі ПАТ "Райффайзен Банк Аваль» на рішення Лубенського міськрайонного суду від 25.01.2013року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23.04.2013 року.

В зв"язку з набранням чинності рішення Банк здійснив виплату всієї стягнутої суми ОСОБА_5 30 квітня 2013 року, що підтверджується поясненням представника позивача, копіями меморіальних ордерів (а.с.6)

Згідно рішення Лубенського міськрайоного суду Полтавської області від 24 вересня 2013 р., яке набрало сили відповідно до ухвали Апеляційного суду Полтавської області з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_5 було стягнуто по договору

№ 20/02-02/24 на вклад «Універсальний» від 10.04.2008 р. суму пені у розмірі 3047,50 доларів США та 500,95 доларів США - 3 % річних за несвоєчасне повернення суми вкладу. Рішення є чинним. Стягнуті кошти виплачені банком стягувачу ОСОБА_5 , що підтвердили сторони.

Вказані обставини не підлягають доказуванню, оскільки за ст. 61 ч.3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач вважає, що правовідношення між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 за договором на вклад "Універсальний" від 10.04.2008 року є припиненими з 11.04.2009 року з чим суд не погоджується.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.2 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті , які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Статтею 11 ЦК України визначено , що підставами виникнення цивільних прав та обов"язків є договори. Такий договір сторони уклали між собою 10.04.2008 року, зміни до цього договору не вносилися.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно п.5.2 Договору вказано, що договір втрачає свою силу за згодою сторін з моменту виплати Банком Вкладнику всієї суми вкладу і відсотків за цим вкладом. (а.с.5). Зміст договору від 10.04.2008 року сторонами не змінювався. Судом встановлено, що сторони таку згоду не давали, оскільки Банк не повертав вклад ОСОБА_5 незважаючи на її неодноразові звернення, що підтверджується рішенням суду від 25.01.2013 року.

Інших умов припинення зобов'язання за данним договором вкладу на вимогу однієї із сторін по вказаному Договору суд не знайшов і позивач їх суду не надав.

Нормами ЦК України та іншими нормативними актами чинного законодавства України також не передбачено припинення зобов'язання за договорами банківських вкладів на вимогу однієї із сторін.

Відповідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено в рішенні суду від 25.01.2013 року Банк не виконав належним чином свої зобов"язання відповідно до умов передбачених п.3.2.3 Договору, що також не оспорюється позивачем.

Таким чином суд прийшов до висновку, що факт закінчення строку дії договору №20/02-02/24 на вклад «Універсальний» від 10.04.2008 року з 11.04.2009 року за наявності заборгованості боржника - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» перед ОСОБА_5 не може бути підставою припинення строку дії договору вкладу.

Аналогічний висновок міститься також у постанові Верховного Суду України від 29 травня 2013 року у справі № 6-39цс13 , правових позицій Верховного Суду України при розгляді справи №6-39цс13. (а.с.47-51).

Згідно ст. 1060 ЦК України Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Посилання позивача на ч.4 ст. 1060 ЦК України , в якій вказано - якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором та те, що ОСОБА_5 в період з 10.04.2009р. по 19.08.2012 року не зверталась до банку з вимогою про повернення вкладу та продовження строку дії договору №20/02-02/24 на вклад «Універсальний» від 10.04.2008 року і тому строк цього договору не продовжувався суд оцінює критично оскільки відповідачка у серпні 2012 року зверталась до банку з заявами про повернення вкладу, на що отримувала відмови банку в зв"язку з відсутністю такого договору взагалі , що підтверджується рішенням суду від 25.01.2013 року, повний розрахунок з нею банк провів тільки у квітні 2013 року на підставі рішення суду. Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає , що станом на 10.04.2009 року банк своїх зобов"язань передбачених умовами договору належним чином не виконав, а тому підстави для визнання закінчення строку дії договору на вклад з 11.04.2013 року відсутні.

Ствердження представників відповідача про те що позивач пропустив 3- х річний строк звернення до суду суд також оцінює критично так як судом встановлено, що позивач дізнався про те що строк дії договору вкладу від 10.04.2008 року є продовженим тільки у жовтні 2014 року, коли отримав копії позову та доданих до неї документів з Октябрського районного суду

м. Полтави при цьому вважаючи, що після сплати всіх присуджених судом коштів ОСОБА_5 строк дії договору закінчився. Підстав для визнання пропуску строку звернення позивача до суду з цих підстав суд не вбачає.

Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі

Позивач не зміг довести ті обставини, на які посилається, як підставу своїх вимог , доказів на це суду не надав .

Враховуючи вищенаведене суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.2 "Про банки і банківську діяльність",

ст.2, 4, 11, 526, 598, 599, 1060 ЦК України ,

ст.ст.2, 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_5 про визнання правовідносин за договором на вклад "Універсальний" припиненими відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Матвієнко В. М.