Справа № 442/7710/12 Головуючий у 1 інстанції: Коваль Р.Г.
Провадження № 22-ц/783/2113/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: Фурдиги В.О., ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області та ОСОБА_3 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року про відмову у задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області Фурдиги В.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області Фурдиги В.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржили: Відділ державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції та ОСОБА_3.

Відділ державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою подання відділу ДВС Дрогобицького МРУЮ задовольнити, винести ухвалу про тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань перед ОСОБА_3 та державою. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що боржник, належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, і являючись боржником за не виконаним грошовим зобов'язанням в сумі 133 602, 85 грн., володіючи автомобілем, вартість якого достатня для погашення боргу (середня вартість автомобіля становить 268 444 гривні), вчинив дії, направлені на ухилення боржника від виконання виконавчого документу, зокрема, шляхом виключення можливості стягнення боргу із заробітної плати, а також шляхом невжиття заходів по відчуженню майна. Зазначає, що державним виконавцем було вжито заходів для примусового виконання рішення суду, проте вони не призвели до фактичного виконання вимог виконавчого документу через ухилення боржника від їх виконання.

ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу наступного змісту: подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України задовольнити та тимчасово обмежити громадянина-боржника ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх обов'язків до закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 1306/7710/2012 від 13 лютого 2014 року, виданим Дрогобицьким районним судом Львівської області. Вважає, що матеріали справи містять докази приховування боржником своїх реальних доходів, в тому числі із джерелом походження із-за меж України, докази навмисних активних дій ОСОБА_5, направлених на приховування майна, на яке може бути звернено стягнення , що в сукупності і взаємозв'язку свідчить про ухилення від виконання вимог виконавчого документа, виданого на підставі рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційних скарг, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яка викладена Верховним Судом України 01.02.2013 року, словосполучення "ухилення від виконання зобов""язань, покладених судовим рішенням , рішенням іншого органу (посадової особи)" , вжите у п.5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-ХІУ , позначає з об"єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов"язків. У зв"язку з цим і здійснюється примусове виконання. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб"єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог підлягають доведенню. Задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов"язання". Оскільки , відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України , подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов"язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов"язань, а за ухилення від їх виконання. У зв"язку з цим метою всебічного і повного з"ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов"язків учасників спірних правовідносин, суду належить з"ясувати чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов"язання в повному обсязі або частково. Невиконання боржником самостійно зобов"язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження , не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов"язків.

Посилаючись на те:

що, як вбачається із копій матеріалів виконавчого провадження: боржник ОСОБА_5 29.10.2014 року, 03.11.2014 року , 02.12.2014 року згідно квитанцій сплачував грошові кошти в якості боргу за рішенням суду ОСОБА_3 ;

що боржником ОСОБА_5 представлено довідку з основного місця роботи товариства з обмеженою діяльністю "Романтик-А" , з якої слідує, що він і в період з 1 травня по 31 жовтні 2014 року отримав дохід у вигляді заробітної плати на загальну суму 8580 грн 15 коп, і відтак в змозі погашати заборгованість за виконавчим документом ;

що в матеріалах справи відсутні дані на підтвердження вимог державного виконавця та не подано доказів того, що ОСОБА_5 ухиляється від виконання рішення суду, а під час розгляду даного подання судом таких не здобуто,-

суд першої інстанції прийшов до переконання, що в задоволенні подання слід відмовити.

Отже, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не подано доказів ухилення боржника від виконання виконавчого документу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення подання, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства, а саме.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника -фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця , погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.Пунктом 5 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в"їзд в Україну громадян України" від 21.01.1994 року № 3857-Х11 встановлено,що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо:

5) він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань;

Частиною другою статті 6 згаданого закону встановлено,що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України " Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно , матеріалів , долучених до подання, такі не містили доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження. Навпаки, до подання долучено копію довідки відділення зв"язку ( т. 2 а.с. 160) , а в подальшому до апеляційної скарги на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2014 року долучено: копії супровідного листа від 11.03.2014 року № д8/09-13/2425 (т. 2 а.с. 179) і копії поштових відправлень та повідомлень (т.2 а.с. 181) , які свідчать про те, що копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 42435950 від 11.03.2014 року , яка була відправлена ВДВС боржнику 12.03.2014 року, боржником фактично не була отримана і 18 березня 2014 року поштове відправлення, в якому знаходилася копія вищезазначеної постанови було повернено ВДВС. Вищенаведені обставини дають підстави для висновку про те, що після 18 березня 2014 року державному виконавцю було відомо про те, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження боржником не була отримана, тому знаючи про те, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження боржником фактично не отримана, внаслідок чого боржник не міг виконати вимогу державного виконавця про добровільне виконання до 17.03.20114 року , державний виконавець у відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Закону України " Про виконавче провадження" не вправі був вчиняти дії, спрямовані на примусове виконання виконавчого листа, а повинен був продовжити строк для добровільного виконання , і за відсутності доказів ухилення боржника від добровільного виконання виконавчого листа, не було підстав для звернення з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Крім цього , матеріали, які були долучені до подання від 13.06.2014 року ( т. 2 а.с. 149-150) не давали підстави для висновку, що державним виконавцем було забезпечено виконання вимог ч.1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" щодо вчинення виконавчих дій в повному обсязі , зокрема щодо вчинення , перед зверненням з поданням , дій, передбачених п. п.1, 2 ч. 1 ст. 32 цього Закону, а саме: вчинення дій по виявленню грошових коштів , належних боржнику , заробітної плати чи інших доходів боржника.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що за умов не подання державним виконавцем доказів, які свідчили про ухилення боржника від добровільного виконання виконавчого документу перед зверненням з поданням -до 13.06.2014 року, суд першої інстанції обґрунтовано визнав недоведеним факт ухилення боржника від виконання зобов"язань , покладених на нього рішенням суду , і з врахуванням факту часткового виконання боржником зобов"язань перед стягувачем після звернення з поданням та до постановлення оскарженої ухвали, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Таким чином, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційних скарг не містять передбачених законом підстав для її скасування, тому апеляційні скарги належить відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, ч. ч. 1, 2 ст. 315, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги Відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області та ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: _______________ Тропак О.В.

Судді: ________________ Приколота Т.І.

_______________ Федоришин А.В.