Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/506/14-ц Головуючий у 1-й інст. Васільєв Л. А.
Категорія 27 Доповідач Григорусь Н. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Талько О.В., Косигіної Л.М.

секретаря судового засідання Церпіцької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2014 року, -

встановила:

У квітні 2014 року позивач звернувся із позовом до відповідача, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив винести рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 12 136,17 доларів США, пені в сумі 100 351,06 грн, 3% річних за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 9 493,07 грн та судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 18.04.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 19 397,00 доларів США за умовами щомісячного часткового погашення, сплати відсотків за користування кредитом. Однак, відповідач умови даного договору не виконує, своєчасно кошти не повертає, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 12 136,17 доларів США заборгованості за кредитом, 3% річних за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 9 493,07 грн. В задоволенні решти позову, а саме пені в сумі 100 351,06 грн відмовлено за пропуском строку позовної давності. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк» 1 689,80 грн сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «Родовід банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та постановити нове - про повне задоволення позовних вимог. Зокрема, апелянт посилається на те, що судом безпідставно було застосовано до спірних правовідносин ч. 3 ст. 551 ЦПК України, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження наявності обставин, які є підставою для зменшення розміру неустойки.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що 18.04.2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір за умовами якого, останньому надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 19 397,00 доларів США зі сплатою визначених сторонами відсотків за користування кредитними коштами та на умовах повернення у строки, встановлені умовами зобов'язання, з кінцевим терміном повернення не пізніше 18.04.2014 року (а.с. 7-10).

Оскільки боржник не виконує передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, станом на 07.10.2014 року утворилась заборгованість в сумі 12 136,17 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 8 270,97 доларів США; заборгованості зі сплати відсотків - 4 046,33 долари США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором - 100 857,99 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача неустойку, передбачену ст. 625 ЦК України за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у розмірі 9 493,07 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за договором у розмірі 100 857,99 грн, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком, виходячи з натсупного.

В запереченнях на позовну заяву ОСОБА_1 просив застосувати спеціальну позовну давність до вимог банку про стягнення штрафних санкцій (а.с. 118).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 261 ЦК України передбачено, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ст. 264 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що після закінчення строку дії кредитного договору, ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення заборгованості не сплачував. А відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачем пропущено річний строк позовної давності до вимог про стягнення з боржника пені за період з 11.10.2007 року по 11.04.2013 року та після закінчення строку дії договору з 18.04.2014 року по 07.10.2014 року, оскільки визначений договором розмір відсоткової ставки пені діє виключно на час дії договору, а після його закінчення, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, Банк не позбавлений права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України.

Беручи до уваги, що загальний розмір заборгованості за кредитним договором є більшим ніж розмір пені та те, що із заявою про зменшення розміру пені відповідач не звертався, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового про часткове задоволення даних вимог, а саме на користь позивача підлягає стягненню пеня в межах строку позовної давності за період з 12.04.2013 року по 17.04.2014 року в сумі 26 711,59 грн.

З тексту апеляційної скарги вбачається, що апелянт фактично не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а в решті рішення вважає законним та не оскаржує. За таких обставин, рішення суду в частині задоволених позовних вимог не є предметом апеляційного розгляду, а тому колегією суду не переглядається.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід банк» задовольнити частково.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення даних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Родовід банк» пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 26 711,59 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: