Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2015 Справа №607/20862/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі Круцько О.Б.,

з участю представник позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення частки в праві спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про визначення частки спадкодавця ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на квартиру за АДРЕСА_1, яка становила 1/4.

В обґрунтування вимог вказує, що їй, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності квартира за АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцем його майна за законом є дружина ОСОБА_2, яка прийняла спадщину. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у спірній квартирі отримала відмову, у зв'язку з тим, що частка спадкодавця ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності не визначена. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, зіславшись на доводи викладені у заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є дружиною спадкодавця ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, виданим Джулинською сільською радою Бершадського району Вінницької області від 06.10.1991 року, про що зроблено актовий запис за №33.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1999 року, виданого ТОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" на підставі розпорядження (наказу) від 05.11.1999 року за №30516 встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності квартира за АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 24.05.2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №786.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі, на належну йому частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за АДРЕСА_1.

Спадкоємцем першої черги за законом є дружина ОСОБА_2, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину.

08 грудня 2014 року постановою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори за №3664/02-31, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що не визначена частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду.

В силу вимог ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу у натурі.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем майна за законом спадкодавця ОСОБА_4, яка прийняла спадщину.

Однак, оформити своїх спадкових прав у нотконторі не має можливості, оскільки частка квартири, яка належить спадкодавцю у праві спільної сумісної власності не визначена.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та визначити, що частка спадкодавця ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на квартиру за АДРЕСА_1, становить 1/4.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212, 215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 357, 1226 Цивільного кодексу України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення частки в праві спільної сумісної власності задовольнити.

Визначити, що частка померлого ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року в праві спільної сумісної власності на квартиру за АДРЕСА_1, становить 1/4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча-підпис: І.М. Черніцька

Копія вірна

Суддя І.М.Черніцька

Головуючий суддяІ. М. Черніцька