Справа № 456/3072/15-ц
Провадження № 2/456/1421/2015
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

12 листопада 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житлом,

в с т а н о в и в :

позивачка звернулась до відповідачки з позовом про визнання такою, що втратила право на користування житлом в будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування покликалась на те, що згідно з договором дарування від 30.05.2013р. є власницею зазначеного будинку, в якому проживає з чоловіком, дитиною та батьками. В будинку також зареєстрована її рідна сестра - відповідачка по справі, хоча на протязі 12 років в ньому не проживає та не бажає добровільно знятися з реєстрації. Наявність реєстрації ОСОБА_2 впливає на розмір комунальних послуг та є перепоною в оформленні субсидії

Оскільки ОСОБА_2 понад один рік не проживає в будинку, на підставі ст.405 ЦК України останню слід визнати такою, що втратила право на користування цим житлом.

В судовому засіданні позивачка, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, підтримала позовні вимоги.

Відповідачка, згідно з ч.9 ст.74 ЦПК України викликалась в суд через оголошення у пресі, але в судове засідання повторно не з'явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Суд, заслухавши думку позивачки, яка не заперечила проти вирішення справи за відсутності відповідачки, розглянув справу за відсутності останньої та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши позивачку, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які ствердили, що ОСОБА_2 більш як 10 років у будинку позивачки не проживають, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначени ЦК України й законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Стаття 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивачка на підставі договору дарування від 30.05.2013р. (а.с.4) є власницею будинку АДРЕСА_1, що також стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за №4153411 (а.с.5).

З копії будинкової книги для реєстрації осіб, які проживають за адресою АДРЕСА_1, вбачається, що у будинку зареєстрована ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3. Факт її реєстрації за вказаною адресою також підтверджується відповіддю на запит суду в порядку ст.122 ЦПК України Відділу АДР ДМС України у Львівській області №11328 від 10.08.2015р.

Судом не встановлено, що між ОСОБА_2 і позивачкою існували будь-які домовленості щодо порядку користування спірним житлом, остання як член сім`ї власника житла проживала разом з нею та користувалась цим житлом відповідно до закону; ОСОБА_2 не проживає у АДРЕСА_1 без поважних причин понад один рік.

Згідно із ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Враховуючи наведені вище обставини, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 обрала собі інше місце проживання, спірне житло залишила і в ньому не проживає понад встановлені законом терміни без поважних причин, не сплачує витрати на утримання будинку; позивачка, як власник житла, має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірним житлом.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, ст.405 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати такою, що втратила право на користування житлом в будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути переглянуто Стрийським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подано позивачем апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя О. В. Гулкевич