АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-791/609/2015 р. Головуючий в І інстанції Цесельська О.С.
Категорія 46 Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року лютого місяця11 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Прокопчук Л.П.
Суддів:Базіль Л.В.,
Полікарпової О.М.
При секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 11 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення витрат, пов'язаних з наданням піклування як батьку, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду позовом, посилаючись на те, що відповідачка як дочка не приділяє йому ніякої уваги - не дзвонить, не приїжджає і взагалі не підтримує з ним ніяких стосунків.

Він проживає один, є інвалідом і потребує сторонньої допомоги.

Посилаючись на ст.172 Сімейного кодексу, позивач просив зобов'язати ОСОБА_5 не менше двох разів на місяць провідувати його за місцем проживання для здійснення соціально-побутового патронажу або стягнути з неї 30 000 грн. на рік.

Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 11 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 360 грн. витрат, пов'язаних з наданням піклування ОСОБА_6 як батьку, починаючи з дня набрання рішення суду чинності та довічно.

В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила в частині стягнення витрат на користь ОСОБА_6 у розмірі 360 грн. скасувати, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала з підстав, викладених у ній.

ОСОБА_6 на апеляційну скаргу подав письмові заперечення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов'язанні піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що позивач є батьком відповідачки, ОСОБА_5, що кожною із сторін не заперечується та згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Також встановлено, що на теперішній час сторони не спілкуються та не проявляють будь якого інтересу один до одного як то належить рідним людям.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 16.03.2006 року позивач є пенсіонером, отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання довічно.

Позиція відповідачки щодо заявленого ОСОБА_6 позову свідчить про те, що вона не бажає піклуватися про батька, проявляти про нього турботу та надавати допомогу.

За повідомленням комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування /надання соціальних послуг/ Мелітопольської районної ради» ОСОБА_6 відповідно до медичного висновку від 14.10.2014 року, який виданий амбулаторією загальної практики сімейної медицини с.Терпіння, має частково занижену (ІІ група) рухову активність та за станом здоров'я не підлягає обслуговуванню у відділенні соціальної допомоги вдома.

Відповідно до медичного висновку від 14.10.2014 року ОСОБА_6 частково не здатний до самообслуговування.

За встановленого колегія суддів вважає, що суд першої інстанції згідно до приписів ч.3 ст.172 СК України підставно стягнув з ОСОБА_5 360 грн. на покриття витрат, пов'язаних із наданням останньому піклування, виходячи з тарифів на платні соціальні послуги по комунальній установі «ТЦСО Мелітопольської районної ради» станом на 01 січня 2014 року.

Посилаючись в апеляційній скарзі на те, що судом допущено неповне з'ясування фактичних обставин справи, а також на те, що судом дана невірна оцінка зібраним у справі доказам, апелянт фактично не зазначила в чому полягають такі порушення.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» зазначено, що неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, слід вважати неправильне визначення предмета доказування, чи не з'ясування обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення або інших фактичних даних (пропущення строку позовної давності тощо) неправильну кваліфікацію правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин тощо.

На думку колегії такого обґрунтування доводи апеляційної скарги не містять.

Посилання в апеляційній скарзі на невизначене і неконкретизоване коло свідків, які на думку ОСОБА_5 можуть підтвердити неналежне виконання позивачем батьківських обов'язків є голослівним, т.я в судовому засіданні суду першої інстанції клопотання про їх допит не заявлялося.

Щодо витрат, які несе відповідачка у зв'язку з навчанням на заочній формі у Національному університеті «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого», то зазначена обставина не підтверджує неможливості надання допомоги батьку у розмірі 360 грн.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то підстав для її задоволення і скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук