АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Ухвала

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Піддубного Р.М.,

Швецової Л.А.,

за участю секретаря - Єрьоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання договору поруки припиненим та визнання недійсним пункту 5.2 договору поруки, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 рок ОСОБА_2 звернувся до суду з названим позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 28 квітня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ "Укрсоцбанк" було укладено кредитний договір № 851/10/27-11/7-019, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредит у сумі 61000 доларів США із сплатою 12,45 процентів річних із щомісячним погашенням основної заборгованості до 10-го числа кожного місяця рівними частками у сумі 203 доларів 33 центів США, а в останній місяць погашення заборгованості у сумі 204 доларів 33 центів США.

28 квітня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 851/11/27-11/7-022, за яким позивач зобов'язався перед ПАТ "Укрсоцбанк" солідарно відповідати за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором.

20 жовтня 2008 року між відповідачами було укладено додаткову угоду № 1 до договору кредиту, якою з 20 жовтня 2008 року встановлено ставку за користування кредитом на рівні 14 відсотків річних (раніше розмір процентів складав 12,45 %) , тобто було збільшено обсяг відповідальності поручителя.

Позивачу не було повідомлено про підвищення процентної ставки за користування кредитом шляхом внесення змін до кредитного договору між ОСОБА_3 та ПАТ "Укрсоцбанк", жодних додаткових угод до договору поруки щодо збільшення обсягу відповідальності він не підписував, а тому, відповідно до вимог ст.559 ЦПК Украйни позивач просив визнати припиненим договір поруки від 28 квітня 2007 року.

Крім того, ОСОБА_2 просив визнати п.5.2 договору поруки № 851/11/27-11/7-022 від 28 квітня 2007 року недійсним.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано припиненим договір поруки № 851/11/27-11/7-022 від 28 квітня 2007 року, укладений між АКБСР "Укрсоцбанк", ОСОБА_3 та ОСОБА_2 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Укрсоцбанк", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення змінити та відмовити ОСОБА_2 в частині визнання припиненим договору поруки від 28 квітня 2007 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Межі розгляду справи апеляційним судом встановлені ст.303 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, тобто в частині визнання припиненим договору поруки.

Судовим розглядом встановлено, що 28 квітня 2007 року між АКБСР "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 851/10/27-11/7-019, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредит у сумі 61000 доларів США зі сплато. 12,45 відсотків із кінцевим терміном повернення кредиту до 10 квітня 2032 року.

28 квітня 2007 року між АКБСР "Укрсоцбанк", ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 851/11/27-11/7-022, за яким останній зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання позичальником (ОСОБА_3.) зобов'язань за вказаним вище кредитним договором.

Згідно п.п.1.1 ; 2.6 кредитного договору № 851/10/27-11/7-019 від 28.04.2007 року кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості , повернення , строковості , платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 61 000,00 доларів США , зі сплатою 12,45 % річних… ; у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України …, кредитор має право ініціювати зміну розміру процентів , визначеного в п. 1.1. цього договору ( а.с.6;8).

Відповідно до п.1.1 договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. Поручитель повинен виконати зобов'язання в тому ж порядку, який встановлено для позичальника кредитним договором.

Згідно п.3.3.2 договору поруки кредитор забов'язаний до моменту виконання забов'язання забезпеченого порукою , не змінювати умов договору кредиту без попереднього письмового погодження поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з матеріалами справи 20 жовтня 2008 року між АКБСР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту, за якою розмір процентів за кредитом зріс з 12,45 % до 14 % річних, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_2

Як роз'яснено у п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що поручитель ОСОБА_2 надавав свою згоду на зміну зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності. У постанові Верховного Суду України від 22 жовтня 2014 року у справі № 6-101цс14 висловлено правову позицію про те, що, вирішуючи питання про надання поручителем згоди на зміну зобов'язання, судами необхідна надаватися належна оцінка діям поручителя, які б свідчили про надання ним згоди на збільшення обсягу своєї відповідальності.

Отже, встановивши, що такої згоди ОСОБА_2, як поручителем надано не було, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 був повідомлений про збільшення обсягу своєї відповідальності щодо збільшення процентної ставки матеріали справи не містять, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про визнання припиненим договору поруки № 851/11/27-11/7-022 від 28 квітня 2007 року, укладений між АКБСР "Укрсоцбанк", ОСОБА_4 та ОСОБА_2

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ "Укрсоцбанк" підтвердив , що поручитель не був повідомлений про збільшення процентної ставки .

Враховуючи , що в кредитному договорі не встановлено конкретний обсяг відповідальності в разі збільшення процентної ставки , договором передбачено тільки можливість банку ініціювати зміну процентної ставки , а договором поруки така зміна допускається тільки за попереднім письмовим погодженням з поручителем, зміна процентної ставки не була погоджена з поручителем , то підстав для скасування рішення суду першої інстанції судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 березня 2015 року

залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: