Справа № 454/1822/14 Головуючий у 1 інстанції: Пахут С.О.
Провадження № 22-ц/783/1355/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій І.І.

з участю представників ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 24 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

встановила:

В червні 2014 року позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3, просили стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_4 13530,49 грн. відшкодування майнової шкоди, на користь позивача ОСОБА_5 7000,0 грн. відшкодування моральної шкоди, а також в користь обох позивачів судові витрати по справі.

Ухвалою від 27 червня 2014 року відкрито провадження по справі.

В листопада 2014 року представник позивачів ОСОБА_6. подала в суд заяву про забезпечення позову.

Оскаржуваною ухвалою від 24 листопада 2014 року заяву задоволено.

Накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на суму, співмірну із заявленими позивачами вимогами, а саме 20179 грн. 49 коп.

Звернуто ухвалу до негайного виконання.

Копію ухвали направлено у відділ ДВС Сокальського району для виконання.

Роз"яснено право відповідача протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали подати до суду заяву про зміну або скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_3

Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, внаслідок неповного з"ясування усіх фактичних обставин справи.

Звертає увагу на те, що по цій справі вже постановлялася ухвала про забезпечення позову від 28.08.2014 року, яка скасована ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25.11.2014 року. Незважаючи на це, представник позивача знову подав заяву про забезпечення позову, а Сокальський районний суд оскаржуваною ухвалою від 24.11.2014 року задовольнив з тих самих підстав, які апеляційний суд визнав такими, що не підлягали до задоволення.

Просить скасувати ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 24.11.2014 року про забезпечення позову та постановити нову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6. у задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачів на заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову районний суд виходив з того, що 28.08.2014 р. вже постановлялась ухвала про забезпечення позову, яка була направлена для виконання у ВДВС, однак у відкритті виконавчого провадження було відмовлено, оскільки в ухвалі не було зазначено ідентифікаційний номер боржника. Районний суд врахував те, що ухвала про забезпечення позову від 28.08.2014 року не виконана, а ризики неможливості виконання рішення не минули, тому прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви.

Разом з тим, під час розгляду даної справи встановлено, що ухвалою від 26 грудня 2014 року Сокальський районний суд Львівської області задовольнив частково заяву представника позивачів ОСОБА_7, якою скасував заходи забезпечення позову, допущені ухвалою від 24.11.2014 року, а в решті вимог відмовив.

Враховуючи те, що ухвалою суду від 26.12.2014 року скасовано лише заходи забезпечення позову по справі, проте, як процесуальний документ оскаржувана ухвала Сокальського районного суду від 24.11.2014 року є чинною, відповідно, зазначена ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали відповідно до ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із положеннями ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Перелік видів забезпечення позову, які передбачені ст. 152 ЦПК України, не є вичерпний, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегією суддів встановлено, що після відкриття провадження по справі ухвалою Сокальського районного суду від 28.08.2014 року задоволено заяву представника позивачів ОСОБА_6. про забезпечення позову, накладено арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 на суму, співмірну із заявленими позивачами вимогами, а саме на 20179,49 грн.

В свою чергу, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25.11.2014 року вказана ухвала Сокальського районного суду від 28.08.2014 року скасована та постановлено нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції станом на 24.11.2014 року не було необхідності постановляти нову ухвалу про забезпечення позову, оскільки на той час була чинна ухвала про забезпечення позову з тих самих підстав від 28.08.2014 року, при цьому, дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з підстав відсутності в ухвалі ідентифікаційного номеру боржника могла оскаржити сторона по справі, або звернути повторно до виконання вказану ухвалу із наданням додаткової інформації про ідентифікаційний номер боржника.

Також, на переконання колегії суддів, висновок суду першої інстанції в ухвалі від 24.11.2014 року про необхідність застосування заходів забезпечення позову по даній цивільній справі, а саме накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_3, на суму, співмірну із заявленими позивачами вимогами 20179 грн. 49 коп., є необґрунтований, оскільки відшкодована СК "Граве Україна" позивачу ОСОБА_4 матеріальна шкода в сумі 20465,0 грн. не перевищує ліміту відповідальності, а моральна шкода позивачу ОСОБА_5 страховою компанією взагалі не відшкодовувалася, при цьому суд не залучив до участі у справі вказану страхову компанію, а відтак висновки суду щодо наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову були передчасними.

З огляду на викладене та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвалу суду першої інстанції від 24.11.2014 року в частині накладення арешту на рухоме та нерухоме майно необхідно скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Врешті оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 24 листопада 2014 року в частині накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_3 на суму, співмірну із заявленими позивачами вимоги, а саме 20179,49 грн. - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити представнику позивача ОСОБА_6 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_3 на суму, співмірну із заявленими позивачами вимоги, а саме 20179,49 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин