У х в а л а
іменем україни

02 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), Державної казначейської служби України, третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями службової особи органу виконавчої влади, за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 17 вересня 2015 року,
в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що з 15 травня 2008 року по 23 квітня

2009 року він проходив строкову службу у військовій частині НОМЕР_2 у

м. Ужгороді Закарпатської області та через гостре респіраторне захворювання, перенесене на фоні переохолодження, був госпіталізований в медичну роту військової частини НОМЕР_3 .
У подальшому перебував на стаціонарному лікуванні у Мукачівському військовому госпіталі та військовому медичному клінічному центрі Західного регіону України з діагнозом «Гострий гломерулонефрит, сечовий синдром» та згідно постанови військово-лікарської комісії Військово-медичного центру Західного регіону України від 15 січня 2009 року його було визнано непридатним до військової служби у мирний час та направлено у військову частину НОМЕР_2 за умови звільнення від виконання службових обов`язків.
У період з 09 лютого по 23 квітня 2009 року командиром мінометної батареї ОСОБА_2 позивач залучався до несення військової служби у польових умовах і в нарядах, що призвело до хронічної ниркової недостатності термінальної стадії.
Після звільнення із строкової військової служби, він постійно лікувався і 20 квітня 2013 року йому проведено операцію по трансплантації донорської нирки. Внаслідок лікування та складної операції йому спричинена майнова шкода у сумі 1 281 400 грн 49 коп., яка включає в себе вартість медичних послуг з трансплантації нирки 1 262 822 грн 15 коп., вартість витрат на придбання ліків 11 516 грн 07 коп. та вартість витрат на проїзд до медичних закладів 7 062 грн 27 коп.
Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2014 року, командира мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 425 КК України.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути солідарно з військової частини НОМЕР_2 та Міністерства оборони України майнову шкоду у розмірі 1 281 400 грн 49 коп. і моральну шкоду у розмірі 2 000 000 грн та зобов`язати Державну казначейську службу України стягнути на його користь кошти державного бюджету шляхом безспірного списання з рахунків Міністерства оборони України.
Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 01 липня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 445 359 грн 19 коп. у рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.
Стягнуто у солідарному порядку з Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 1 500 000 грн у рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.
У задоволенні позову до Державної казначейської служби України відмовлено за безпідставністю.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 17 вересня

2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на корить ОСОБА_1 1 191 156 грн 07 коп. на відшкодування майнової шкоди.
Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на корить ОСОБА_1 500 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
У касаційній скарзі Державна казначейська служба України просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 та стягуючи майнову шкоду з військової частини та відмовляючи у задоволенні позову до Державної казначейської служби України, суд першої інстанції виходив з того, що до даних правовідносин слід застосувати ст.1172 ЦК України, оскільки військова частина не є органом державної влади, а шкоду заподіяно працівником цієї військової частини. При цьому, солідарно стягуючи моральну шкоду з військової частини та Міністерства оборони України, районний суд виходив з того, що внаслідок неправомірних дій службової особи військової частини та неможливістю Міністерства оборони України організувати позивачу належне лікування травм, які він отримав при проходженні військової служби, йому було завдано моральних страждань.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про стягнення майнової та моральної шкоди з Державної казначейської служби України, суд апеляційної інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що шкода підлягає відшкодуванню за рахунок коштів державного бюджету України, оскільки завдана позивачу службовою особою органу державної влади під час виконання нею службових обов`язків, тому до даних правовідносин слід застосовувати ст. 1174 ЦК України, оскільки позивач виконував свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, й для несення строкової військової служби у Збройних Силах України був призваний державою. При цьому, розмір моральної шкоди визначено з урахуванням розумності, добросовісності та справедливості, з урахуванням моральних страждань, які зазначив ОСОБА_1 внаслідок трансплантації нирки, отримання в молодому віці першої групи інвалідності зі встановленням 90% втрати працездатності, та наявністю причинного зв`язку між протиправними діяннями капітана ОСОБА_2 та заподіяною шкодою.
Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,
у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від

17 вересня 2015 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська