Справа № 202/5378/15-ц
Провадження № 2/202/3800/2015
26 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Зосименко С.Г.
при секретарі Журавльові А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним та зобовязання вчинити певні дії,
Представник позивачки у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити у повному обсязі.
Відповідачі у судове засідання не з'явилася, повідомлені належним чином. Представник позивачки не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України
Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засіданні не зявилася.
Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 с, т. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Як вбачається із договору позики, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позикодавець передав у власність позичальника грошові кошти у сумі, еквівалентній 110000 Євро. У договорі позики не визначена сума переданих коштів у гривні. Згідно пункту 2 договору позики зазначену суму позичальник зобовязується повернути позикодавцю готівкою у гривнях, еквівалентній 149600 євро за середнім курсом, зазначеним порталом finanse.ua на 12 годину дня повернення. Ці пункти договору не відповідають один одному, оскільки договором позики не передбачені відсотки за користування коштами або інша винагорода. Тому пункт 2 договору позики суперечить ч. 1 ст. 1046 ЦК України і свідчить про те, що договір позики не спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним. Крім того, пунктом 3 договору позики встановлено, що повернення боргу має здійснюватися у місті Києві за місцем проживання позикодавця, однак місцем проживання позикодавця є м. Дніпропетровськ. Також пунктом 3 договору визначено, що відповідач повинен сплачувати кошти починаючи з листопада 2013 року, в той час як пункт 2 договору не дає можливості частково повертати кошти. Таким чином, у договорі позики не визначена сума позики. Умови позики, термін, строки та форма повернення позики, наявні суперечливі та взаємовиключні вимоги, тому у суду є всі підставі вважати, що
У судовому засіданні знайшло підтвердження того, що даний договір не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.
Пунктом 10 договору позики від 29.10.2013 року передбачено, що в забезпечення виконання зобовязань за цим договором, одночасно з укладанням цього договору сторони уклали договір іпотеки. Крім того, сторонами було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержавтеля. Укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 договір іпотеки та договір про задоволення вимог іпотекодержавтеля є похідними від договору позики та забезпечують його належне виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України недійсне зобовязання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобовязання спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо іншим не встановлено цим кодексом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання договору позики, договору іпотеки та договору про задоволення вимог іпотекодержавтеля є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги щодо вчинення нотаріальних дій по накладанню та вилученню записів у реєстр іпотек та заборони відчуження, суд вважає можливим дані вимоги задовольнити виходячи з наступного. Договір іпотеки було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за межами територіального округу, де знаходиться предмет іпотеки, тому суд вважає можливим зобовязати вчинити нотаріальні дії приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_4.
Також підлягають задоволенню позовні вимоги до ОСОБА_2, оскільки відповідач взяв на себе зобовязання щодо повернення правовстановлюючих документів на будинок за адресою: Київська область, Обухівський район, с/р Нещерівська, садове товариство обслуговуючий кооператив «Дрімленд», будинок № 41 та оригіналу технічного паспорту та дані зобовязання не виконав.
Відповідно до ст. 88 ЦПУК України підлягають стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 203, 215, 216, 548, 1046 Цивільного Кодексу України, ст. ст.10, 11, 15, 30, 60, 88, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобовязати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 оригінали правовстановлюючих документів.
Визнати недійсним договір позики, укладений 29.10.2013 року між ОСОБА_1 (ІПН 310811206) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстраційний № 871.
Визнати недійсним договір іпотеки, укладений 29.10.2013 року між ОСОБА_1 (ІПН 310811206) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстраційний № 873.
Визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений 29.10.2013 року між ОСОБА_1 (ІПН 310811206) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстраційний № 875.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Зосименко