07.07.2015 Справа № 756/1184/15-ц
унікальний № 756/1184/15-ц
провадження № 2/756/1907/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Маринченко М.М.,
при секретарі Приголовкіну В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, уточненим в ході розгляду справи, посилаючись на те, що 19 грудня 2011 року відповідач позичив у нього 141020 доларів США, які зобов'язався повернути не пізніше 04.02.2012 року, що підтверджується його розпискою, проте суму позики не повернув.
На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики в розмірі 2229526 грн. 91 коп. (суму еквівалентну 141020 дол. США за курсом НБУ станом на 27 січня 2015 року); проценти від суми позики за період з 05 лютого 2012 року по 27 січня 2015 року року у розмірі 560115 грн. 18 коп. виходячи з облікової ставки НБУ; інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 557048 грн. 68 коп. за період з 05 лютого 2012 року по 27 січня 2015 року та 3% річних в розмірі 199374 грн. 68 коп. за цей же період.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
З матеріалів справи вбачається, що 19 грудня 2011 року ОСОБА_2 написав розписку, в якій зазначив, що отримав від ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 141020 доларів США, які зобов'язується повернути не пізніше 02 лютого 2012 року. Оригінал цієї розписки знаходиться у позивача та надавався суду для огляду.
Таким чином судом встановлено, що між сторонами 19 грудня 2011 року укладено договір позики, відповідно до якого позивач (позикодавець) передав відповідачу (позичальнику) у власність грошові кошти в сумі 141020 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути вказану суму позики у строк до 02 лютого 2012 року, проте звої зобов'язання щодо повернення позики не виконав.
28 березня 2012 року позивач направив відповідачу вимогу про повернення суми позики у розмірі 141020 доларів США, проте вимога виконана не була.
На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума позики за розпискою від 19 грудня 2011 року у розмірі 141020 доларів США.
Оскільки позивачем заявлено вимоги про стягнення суми позики у гривнях за офіційним курсом НБУ станом на 27 січня 2015 року, заборгованість відповідача становить: 141020 дол. СШАХ1589,9591:100=2242160 грн. 32 коп.
За таких обставин з відповідача на користь позивача в межах суми заявлених позовних вимог слід стягнути 2229526 грн. 91 коп. позики за розпискою від 19 грудня 2011 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Оскільки у розписці не встановлено розмір процентів, з відповідача на користь позивача слід стягнути проценти за договором позики у розмірі 560115 грн. 18 коп. на рівні облікової ставки НБУ за період з 05 лютого 2012 року по 27 січня 2015 року (в межах заявлених позовних вимог), виходячи з наступних розрахунків:
облікова ставка НБУ за період з 23 березня 2012 року по 09 червня 2013 року становила 7,5%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 2229526 грн. 91 коп.х7,5х444/365/100=203406 грн. 15 коп.,
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 2229526 грн. 91 коп. за період з 05 лютого 2012 року по 27 січня 2015 року (в межах заявлених вимог) в розмірі 199374 грн. 68 коп., виходячи з наступного розрахунку:
2229526 грн. 91 коп. боргу Х 3/100/365 днів у році Х 1088 днів прострочення (за період з 05 лютого 2012 року по 27 січня 2015 року) = 199374 грн. 68 коп.
Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення інфляційного збільшення суми боргу за період з 05 лютого 2012 року по 27 січня 2015 року в розмірі 557048 грн. 68 коп., оскільки аналіз ч.2 ст.625 ЦК України свідчить про те, що внаслідок знецінення підлягає індексації лише грошова одиниця України - гривня, оскільки індекс інфляції це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей, ціни в Україні встановлюються в національній валюті, тому вказана норма може бути застосована лише у разі прострочення грошового зобов'язання у гривні.
Оскільки грошове зобов'язання виникло у іноземній валюті, то позовні вимоги про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3654 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 625, 629, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) суму позики за розпискою від 19 грудня 2011 року у розмірі 2229526 (два мільйони двісті двадцять дев'ять тисяч п'ятсот двадцять шість) грн. 91 коп.; 560115 (п'ятсот шістдесят тисяч сто п'ятнадцять) грн. 18 коп. процентів за договором позики; 199374 (сто дев'яносто дев'ять тисяч триста сімдесят чотири) грн. 68 коп. трьох процентів річних від простроченої суми позики; 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. судового збору.
В задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційного збільшення суми боргу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на заочне рішення суду може бути подано позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко