Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/4180/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09.02.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого - судді Трагнюк В.Р., при секретарі - Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком та зобов'язання зняти її з реєстраційного обліку, третя особа без самостійних вимог: Державна міграційна служба Виноградівського РВ ГУ ДМС в Закарпатській області.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком та зобов'язання зняти її з реєстраційного обліку, третя особа без самостійних вимог: Державна міграційна служба Виноградівського РВ ГУ ДМС в Закарпатській області.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 в м. Виноградів. У вказаному будинку зареєстрована її невістка - відповідач, яка у житловому приміщенні не проживає та ним не користується, витрати на утримання не несе. Поважні причини, які б давали відповідачці право на збереження за нею права користування житловим приміщенням, позивачу не відомі.

Позивач в судові засідання жодного разу не з»являлась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач про час місце розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з»явилась. Розгляд справи проведено відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 7 Закону України від 11.12.2003 р. "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Тобто, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Отже, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Із тексту та вимог позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком та зобов'язати третю зняти відповідача з реєстраційного обліку на підставі ст. 72 ЖК України, ст.ст. 317, 321, 379, 405 ЦК України.

Главою №2 Житлового кодексу України регулюються правовідносини щодо користування житловими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду і відносини, які виникли внаслідок укладення договору найму житлового приміщення.

За цих обставин положення ст.72 ЖК України на виниклі між сторонами правовідносини не поширюється.

Згідно з положеннями ст.ст. 319 ч.1, 321 ч.1, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Установлено, що згідно свідоцтва на право власності на житло, у житловому будинку АДРЕСА_1 яка належить 6 особам, зокрема, частина квартири позивачу та відповідачу (а.с.22). Зворотне матеріали справи не містять.

Таким чином матеріали справи не містять даних про те, що позивач є одноосібним власником нерухомого майна. Обставини, які б вказували на порушення її прав відповідачем, судом не встановлені.

При зверненні до суду позивач залишила поза увагою, що метою цивільного судочинства в розумінні ст. 1 ЦПК України є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, а отже з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, заявлені позивачем вимоги є безпідставними, і такі задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 27, 31, 60, 61, 209, 212, 213, 215, 224, 225 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком та зобов'язання зняти її з реєстраційного обліку, третя особа без самостійних вимог: Державна міграційна служба Виноградівського РВ ГУ ДМС в Закарпатській області, - відмовити.

Відповідачем може бути подано до суду заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк