Номер провадження: 22-ц/785/4769/15
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Заїкіна А.П., Кварталової А.М.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про розірвання договорів і стягнення коштів, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

10.12.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ВіЕйБіБанк»» про розірвання договору №79165/2014 від 20.05.2014р. про банківський вклад (депозит) , про стягнення вкладу у сумі 214 500 грн., що дорівнює 13000 долл США, про розірвання договору №847535/2014 від 25.09.2014р., про стягнення коштів у сумі 28 000 грн.

Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що 20.05.2014р. уклав з ПАТ «ВіЕйБіБанк» договір №79165/2014 банківський вклад (депозит) в доларах США, згідно якого передав банку кошти у сумі 214 500 грн., що еквівалентно 13000 дол. США на строк до 20.06.2015р. за процентною ставкою у розмірі 12% річних.

25.09.2014р. позивач уклав з ПАТ «ВіЕйБіБанк» договір №847535/2014 банківський вклад (депозит) в національній валюті України, згідно якого передав банку кошти у сумі 28 000 грн., на строк до 25.10.2015р. за процентною ставкою у розмірі 20 % річних.

21.11.2014р. позивач звернувся до банку із заявою про розірвання договору та повернення вкладу та видачу готівки, але кошти так і не були повернуті відповідачем.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБіБанк» на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором банківського вкладу №79165/2014 від 20.05.2014 року у розмірі 150 487 грн. 99 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржує ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. в частині стягнення грошових коштів.

В апеляційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А. просить рішення суду скасувати в частині стягнення грошових коштів і ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В суд апеляційної інстанції сторони не з;явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток, представник ОСОБА_2- ОСОБА_4 сповіщена про час та місце судового засідання телефонограмою.

Справа розглянута у відповідності до вимог ч.2 ст.197 та ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення грошових коштів в розмірі 150487,99грн., суд першої інстанції виходив з того, що банк порушує вимоги ст.ст.1058,1060 ЦК України відмовляючи у видачі грошових коштів за депозитним вкладом, порушує права позивача на отримання залишку за депозитним договором , строк дії якого закінчився.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі , надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.05 2014 року між позивачем та відповідачем було укладеного договір банківського вкладу №79165/2014 на умовах депозитного продукту «Марафон лояльності, Максимум доходу ЄПС» в доларах США, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надав в управління, а банк прийняв грошові кошти на вкладний рахунок № НОМЕР_1 в розмірі 13 000,00 доларів США строком на 13 місяців до 20 червня 2015 року. Банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_2.(п.1.2. договору).

З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2014 року між позивачем та відповідачем було укладеного договір банківського вкладу «НВУ «Щомісячний» №847535/2014 на умовах депозитного продукту в національній валюті України, відповідно до умов якого позивач надав в управління, а банк прийняв грошові кошти на вкладний рахунок НОМЕР_3 в розмірі 28 000 грн. строком на 13 місяців до 25 жовтня 2015 року. Стандартна ставка за вкладом становить 20,5 % річних. Банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_4 (п.1.2. договору).

Згідно п.1.6. зазначених договорів, при достроковому закритті вкладу проценти за вкладом нараховуються/перераховуються у повному обсязі згідно договору за кожен повний місяць дії вкладу, за кожен неповний 1 місячний строк дії вкладу- за процентною ставкою для випадків дострокового закриття у розмірі, що діє на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком-, відповідною сумую початкового вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів, оголошений на Інтернет-сайті- Банку- www.vab.ua. При достроковому закритті вкладу за ініціативою клієнта, останній погоджується зі сплатою комісії банку згідно тарифів, що діють на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідною сумою вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів, оголошені на Інтернет сайті банку www.vab.ua.

Як вбачається з надісланої відповідачем виписки з рахунку НОМЕР_2 (за доларовим вкладом) станом на 04.03.2015р. залишок на рахунку відсутній, остання виплата здійснювалась 10.02.2015р. у суммі 3 666,78 долл, США, залишок коштів на рахунку позивача становить 9935,78 долл.США.

Таким чином банк не повернув позивачу всю суму коштів за цим вкладом.

Як вбачається з надісланої відповідачем виписки з рахунку НОМЕР_4 (за гривневим вкладом) станом на 04.03.2015р. вбачається. що залишок за цим вкладом відсутній (остання виплата здійснена 10.02.2015р.), з чого суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку що банк свої зобов'язання за цим договором виконав повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах визначення договору банківського вкладу: банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, з за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що оскільки відповідач перешкоджає позивачу розпоряджатись своїми коштами, то суд першої інстанції стягнув суму залишку за вкладом на суму 9935,78 доларів США еквівалентної по курсу НБУ станом на 20.11.2014року тобто на час запровадження в банку тимчасової адміністрації в сумі 150487,99грн. ( 1514,6067 грн. за 100 доларів США).

В апеляційній скарзі вказується на те, що виплата заборгованості за договором банківського вкладу є неможливим, оскільки постановою Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року N 733 «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних» було віднесено Публічне акціонерне товариство " Всеукраїнський Акціонерний банк " до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 листопада 2014 року N 123 було розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства " Всеукраїнський Акціонерний банк " з ринку та запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 21 листопада 2014 року та призначено уповноваженою особою -Славкінй Марину Анатоліївну.

Колегія суддів не приймає до уваги дані доводи з наступних підстав.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває усі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до ч.5 ст.36 закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Згідно п.6 цієї статті Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті;

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки банк перерахував позивачу на його рахунок залишок за депозитним доларовим вкладом 9935,78 доларів США, то строк дії договору закінчився, і банк повинен виплатити кошти в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.1, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді А.П. Заїкін

А.М. Кварталова