Справа № 202/9527/15-ц
Провадження № 2/0202/5391/2015
30 грудня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: Мороза В.П.
при секретареві: Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, зазначивши третьою особою Другу дніпропетровську державну нотаріальну контору про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Позивач у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилались на те, що після смерті ОСОБА_4 є спадкоємицею домоволодіння АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що в позивачки відсутні оригінали документів на зазначене спадкове майно, звернутися до нотаріальної контори для вступу у спадщину за законом як спадкоємиці четвертої черги після смерті ОСОБА_4 позивачка не мала змоги, тому звернулась до суду з даним позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок НОМЕР_2 та господарські будівлі і споруди які розташовані по АДРЕСА_1.
У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином.
Третя особа Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, у судове засідання для участі у даній цивільній справі свого представника не направила, надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати дану цивільну справу за її відсутності, при вирішені даного спору поклалась на розсуд суду.
Суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку.
Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу домоволодіння від 17 червня 1976 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, останнім був придбаний незакінченим будівництвом 75% готовності, будинок АДРЕСА_1 за 5 000 (п'ять тисяч) карбованців. Договір купівлі-продажу від 17.06.1976 року був посвідчений державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Якушевою Г.С. за реєстровим №12-2473.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 08.12.1999 року, та про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради міста Дніпропетровська зроблено актовий запис №2722.
Згідно записам в домовій книзі по будинку АДРЕСА_1, станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6, ОСОБА_1. Вказані обставини підтверджуються також і архівною довідкою квартального комітету від 15.10.2015 року, що також досліджувалася судом.
В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до статті 1264 у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
В судовому засіданні встановлено, що на момент смерті ОСОБА_4 позивачка постійно мешкала в будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, а отже вважається такою, що прийняла спадщину.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.
У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.
Зібрані по справі докази вказують, що померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами НОМЕР_2, що розташовані по АДРЕСА_1. Таким чином, позивачка є спадкоємцем четвертої черги за законом спадкової маси: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1, однак, вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку з причини відсутності реєстрації права власності спадкодавцем.
Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відмерлою, позивачка прийняла спадщину і є спадкоємцем за законом. Право власності ОСОБА_6 не припинено відповідно до ст.346 ЦК України.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.
За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги, оскільки судом встановлені всі обставини, які дають позивачці право на визнання її право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.328, 392, 1220, 1264, 1268 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 224 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 (і.п.н. - НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок НОМЕР_2 та господарські будівлі і споруди які розташовані по АДРЕСА_1 та складаються з: літ. А-1 - житловий будинок загальною площею 97,2 кв.м., з них житлової площі 56,5 кв.м., службової площі 40,7 кв.м.; 1 - коридор площею 8,5 кв.м., 2 - санвузол площею 8,9 кв.м., 3 - житлова кімната площею 9,7 кв.м., 4 - житлова кімната площею 17,4 кв.м., 5 - житлова кімната площею 20,1 кв.м., 6 - коридор площею 9,0 кв.м., 7 - житлова кімната площею 9,3 кв.м., 8 - кухня площею 14,3 кв.м.; Літ. Б - вбиральня; Літ. В - гараж площею 50 м.3; Літ. Г - сарай площею 29 м.3; №1,2 - огорожа; №3 - хвіртка, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська шляхом подання у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя В.П. Мороз