У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Кадєтової О.В., Мартинюка В.І., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявами ОСОБА_6 та державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про зміну способу і порядку виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Відкритого акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» про зобов'язання виконати договір про надання житла та за зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» до ОСОБА_6 про визнання трудового договору недійсним, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» - Гочі В'ячеслава Миколайовича - на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції звернувся до суду із заявою про зміну порядку та способу виконання виконавчого листа № 2-116, виданого 24 січня 2005 року Ковпаківським районним судом м. Суми про зобов'язання Відкритого акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» (далі - ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе») виконати умови трудового договору від 08 вересня 1992 року, укладеного між ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе», ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» (далі - ТОВ «Домобудівник»), а також виконати умови колективних договорів за 1995-2000 роки, забезпечивши ОСОБА_6 та членів його сім'ї трикімнатною квартирою згідно з вимогами житлового законодавства у будинку АДРЕСА_1.

У березні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про зміну порядку та способу виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2004 року у справі № 2-116, яким зобов'язано ВАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» виконати умови трудового договору від 08 вересня 1992 року, укладеного між ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе», ОСОБА_6 та ТОВ «Домобудівник», а також виконати умови колективних договорів за 1995-2000 роки, забезпечивши ОСОБА_6 та членів його сім'ї трикімнатною квартирою згідно з вимогами житлового законодавства у будинку АДРЕСА_1.

Свої заяви мотивували тим, що під час проведення виконавчих дій встановлено, що за період 2002-2004 років було здано в експлуатацію будинок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, однак всі квартири розподілені згідно з ордерами, у квартири вже вселилися та прописані наймачі та члени їх сімей. Боржник ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» (далі - ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе»), повідомило, що будинок АДРЕСА_1 не перебуває у їх господарському віданні, рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 03 серпня 2004 року № 521 був переданий до комунальної власності територіальної громади м. Суми. При цьому відсутні житлові приміщення, які не передані у власність фізичним та юридичним особам, житлове будівництво ПАТ не ведеться.

У зв'язку з викладеним неможливе подальше виконання вказаного рішення суду, тому заявники просили суд змінити порядок та спосіб виконання рішення суду шляхом забезпечення ОСОБА_6 та членів його сім'ї трикімнатною квартирою у будинку АДРЕСА_1, придбаної відповідачем за власний рахунок.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 23 жовтня 2013 року, у задоволенні заяв відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 березня 2014 року ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 23 жовтня 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 10 лютого 2015 року, заяву державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції О.В. Близнюк задоволено.

Змінено спосіб виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2014 року у цивільній справі № 2-116/04 щодо зобов'язання ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» (на даний час Публічне акціонерне товариство) виконати умови трудового договору від 08 вересня 1992 року, укладеного Сумським МНВО ім. Фрунзе, ТОВ «Домобудівник» та ОСОБА_6, а також виконати умови колективних договорів за 1995-2000 року, забезпечивши ОСОБА_6 та членів його сім'ї трикімнатною квартирою згідно з вимогами житлового законодавства в будинку АДРЕСА_1, на зобов'язання придбати за кошти ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» трикімнатну квартиру, яка відповідає вимогам житлового законодавства України, з подальшою передачею житла для проживання ОСОБА_6 та членам його сім'ї.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» - Гоча В.М. - порушує питання про скасування оскаржуваних ухвал судів першої та апеляційної інстанцій із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2004 року зобов'язано ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В.Фрунзе» виконати умови трудового договору від 08 вересня 1992 року, укладеного між ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В.Фрунзе», ОСОБА_6 і ТОВ «Домобудівник», а також виконати умови колективних договорів за 1995-2000 роки, забезпечивши ОСОБА_6 і членів його сім'ї трикімнатною квартирою згідно з вимогами житлового законодавства у будинку АДРЕСА_1.

Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 жовтня 2004 року доповнено резолютивну частину рішення від 06 жовтня 2004 року та відмовлено у задоволенні позовних вимог ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» до ОСОБА_6 про визнання п. 5 трудового договору недійсним (а. с. 171,172, 174, 193-199, 210, т. 1).

На підставі вказаного рішення суду було відкрите виконавче провадження, яке постановою державного виконавця Ковпаківського відділу ДВС Сумського міського управління юстиції від 17 березня 2005 року було закінчене у зв'язку неможливістю виконання рішення суду без участі боржника, але виконавчий лист було повернено судом відділу ДВС для подальшого виконання (а. с. 215, 216, 219, т. 1).

24 жовтня 2006 року відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду (а. с. 47, т. 2).

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 березня 2014 року зазначено, що саме суд першої інстанції, який ухвалив рішення, має визначити, яким чином відповідно до вимог житлового законодавства боржник повинен виконати вказане рішення щодо забезпечення ОСОБА_6 та членів його сім'ї трикімнатною квартирою, оскільки згідно із ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Задовольняючи заяву державного виконавця, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, з урахуванням обов'язкових для них висновків і мотивів, з яких скасовані рішення, викладених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 березня 2014 року, виходили з того, що ухвалене на користь ОСОБА_6 рішення суду не виконується протягом тривалого часу, що порушує принцип обов'язковості його виконання та вимоги ст. 55 Конституції України щодо захисту судом порушених прав і свобод. Спосіб, на який змінено виконання рішення суду, відповідає способу захисту порушеного права, який був предметом розгляду у цивільній справі, так як у рішенні суду йдеться саме про зобов'язання товариства забезпечити ОСОБА_6 і членів його сім'ї трикімнатною квартирою згідно з вимогами житлового законодавства.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st373> за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження <nau://ukr/606-14|st36>» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Як роз'яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження <nau://ukr03>» (далі - Постанова), при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, встановивши винятковий випадок, за наявності якого можлива зміна способу виконання рішення, суди як першої інстанції, так і апеляційної інстанцій з урахуванням обов'язкових для них висновків і мотивів, з яких скасовані рішення, викладених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 березня 2014 року, правильно задовольнили заяву державного виконавця.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи судом допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення, касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані рішення суду залишаються без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» - Гочі В'ячеслава Миколайовича - відхилити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов О.В. Кадєтова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук