АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Середа К.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року про відмову у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року відмовлено у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить вказану ухвалу суду скасувати, а матеріали заяви направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, а тому вимоги про визнання такої інформації недостовірною мали бути розглянуті в порядку окремого провадження. Вважає, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність спору про право.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту недостовірної поширеної ІНФОРМАЦІЯ_1 року в мережі Інтернет на веб-сайті http://kraina.name/ в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» інформації та її спростування.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_2 було відмовлено на підставі ч. 4 ст. 256 ЦПК України. Суд першої інстанції виходив з того, що заявнику відомо на якому веб-сайті було поширено інформацію про спростування якої заявлено вимоги: http://kraina.name/.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень п.п.9,12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник вебсайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК).

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Згідно п. 13 вказаної постанови в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо), суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження.

Відповідно до положень ст.235 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Як вбачається зі змісту заяви про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування в порядку окремого провадження, ОСОБА_2 посилався на те, що йому невідома особа, яка поширила інформацію.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції не перевірив доводів заявника, не визначився з тим хто є власником веб-сайту, на якому була поширена інформація, чи можливо ідентифікувати особу, яка поширила інформацію в мережі Інтернет, а тому дійшов передчасного висновку про наявність за заявою ОСОБА_2 спору про право та відмову у відкритті провадження в справі на підставі ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

Враховуючи викладене, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року слід скасувати, а питання про відкриття провадження в справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року скасувати, а питання відкриття провадження в справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді