Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1912/15 Головуючий у 1 інстанції: Ткаченко І.М.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення часток в спільній сумісній власності та встановлення порядку користування квартирою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ухвалу судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 січня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначав, що сторонам на праві спільної сумісної власності належить трикімнатна квартира. Посилаючись на те, що між співвласниками житла склалися неприязні стосунки, просив на підставі ст.ст.357,372 ЦК України визначити частки в спільній власності та встановити порядок користування квартирою.

Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 січня 2015 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі про скасування ухвали з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву ОСОБА_3 на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України, виходив із того, що останній не усунув недоліків позову у встановлений судом строк, позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Проте з таким висновком погодитись не можна, оскільки він суперечить наданим документам, не узгоджується з нормами процесуального права.

Статтею 122 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом, зокрема ст. 119 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи позовну заяву без руху, в ухвалі від 26 грудня 2014 року суддя посилається на те, що предметом спору являється об'єкт нерухомості, ринкова вартість якого позивачем не зазначена, судовий збір не сплачений. Позивачеві запропоновано в п'ятиденний строк провести експертизу для визначення ринкової вартості квартири і сплатити судовий збір.

Повертаючи позовну, суддя зазначив, що у наданий строк недоліки позовної заяви усунуті не були.

Проте, наведені судом мотиви для залишення позову без руху, а, відповідно, і повернення позовної заяви, не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 122 ЦПК передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом, зокрема ст. 119 ЦПК.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, відповідно до ст. 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року " Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Частиною 1 ст. 131 ЦПК України передбачено, що сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач зазначив про неможливість визначити ціну позову і просив суд про визначення попереднього розміру ціни позову, а також про відстрочку сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище.

Проте суддя на порушення вищевказаних вимог закону без попереднього визначення розміру судового збору вважав, що висновок експертної установи про ринкову вартість квартири має бути доданий позивачем до позовної заяви, і судовий збір сплачений виходячи із ринкової вартості предмету спору.

За таких обставин, достатніх підстав для визнання позовної заяви ОСОБА_3 неподаною та для повернення її позивачу суддя не мав, а постановлена з цього питання ухвала не відповідає вимогам процесуального закону.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею на новий розгляд питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.307,312 п.1 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 січня 2015 року по цій справі скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: