Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й.

при секретарі Церпіцькій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнював та остаточно просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 2484312 грн. 78 коп.

Крім того, позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на майно, що належить відповідачу, а саме на: квартиру, два автомобілі, три земельні ділянки та частку в статутному капіталі товариства.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.12.2013 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на майно, що належить на праві власності відповідачу, а саме на:

· квартиру АДРЕСА_1;

· автомобіль AUDI 2011 р.випуску н.з. НОМЕР_1;

· автомобіль AUDI 2007 р.випуску н.з. НОМЕР_2;

· земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована в смт Гуйва Житомирського району (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 931431);

· земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована в смт Гуйва Житомирського району (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 931429);

· земельну ділянкуНОМЕР_3 площею 0,1 га, яка розташована в смт Гуйва Житомирського району (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 032432).

·

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.09.2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача борг за договором позики від 05.05.2010 року в сумі 129500 грн. та 3% річних в сумі 11655 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 17.12.2014 року рішення районного суду частково скасовано. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами позики від 09.06.2009 року та від 03.07.2009 року в сумі 2095036 грн. 68 коп. Рішення в частині розподілу судового збору змінено. Рішення в частині стягнення коштів в сумі 129500 грн. та 3% річних в сумі 11655 грн., залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу судді Богунського районного суду від 27.12.2013 року в частині накладення арешту на три земельні ділянки, оскільки вказане майно на час постановлення даної ухвали належало їй на праві власності. Апелянт зазначила, що вона є дружиною відповідача. 07.02.2013 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюбний договір, відповідно до якого все рухоме та нерухоме майно, що належить їй до реєстрації шлюбу та набуте на будь-яких підставах та за будь-якими правочинами (за договором дарування), в тому числі за кредитні кошти, яке було зареєстроване на її ім'я у встановленому законом порядку, буде належати їй на праві особистої приватної власності, тобто вважається роздільним майном подружжя. Даний договір посвідчено нотаріально. 16.05.2013 року відповідач подарував їй три вищевказані земельні ділянки. До участі у розгляді вказаної справи вона не притягнута, а тому у суду не було підстав для накладення арешту на її майно.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що у грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 кошти за договорами позики. ОСОБА_3 до участі у справі не притягнута.

При подачі заяви про забезпечення позову, зокрема щодо трьох земельних ділянок, позивачем надано три державні акти на право власності на вказані ділянки, видані на ім'я ОСОБА_2 (серії ЯЖ №№ 931431, 931429, серії ЯМ №032432).

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст. 152 ЦПК України, якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

З п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" вбачається, що розглядаючи заяву суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що з 22.07.1989 року до даного часу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі. 07.02.2013 року між ними укладено шлюбний договір, відповідно до якого все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 до реєстрації шлюбу та набуте на будь-яких підставах та за будь-якими правочинами, в тому числі за кредитні кошти, яке було та буде зареєстровано на її ім'я у встановленому законом порядку, буде належати ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності, тобто вважатися роздільним майном подружжя. Даний договір посвідчено нотаріально.

16.05.2013 року, тобто ще до подачі вищевказаного позову до суду, ОСОБА_2 подарував дружині:

· земельну ділянку площею 0,1456 га, кадастровий номер :02:001:0005, яка розташована в смт Гуйва Житомирського району та належала відповідачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 931431;

· 2/3 частини земельної ділянки площею 0,1492 га, кадастровий номер :02:001:0007, яка розташована в смт Гуйва Житомирського району та належала відповідачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 931429;

· земельну ділянку НОМЕР_3 площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:001:0529, яка розташована в смт Гуйва Житомирського району та належала відповідачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 032432.

В цей же день відомості про право власності апелянта на спірні ділянки було внесено до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджується відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, на час постановлення оскаржуваної ухвали, тобто станом на 27.12.2013 року, ОСОБА_3, яка не є відповідачем у справі, належало на праві власності три вищевказані земельні ділянки, а тому у суду не було підстав для накладення арешту на дане майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача про накладення арешту на три спірні земельні ділянки не підлягає задоволенню, а ухвала про забезпечення позову підлягає скасуванню в цій частині.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 грудня 2013 року скасувати в частині накладення арешту на:

· земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована в смт Гуйва Житомирського району (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 931431 на ім'я ОСОБА_2);

· земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована в смт Гуйва Житомирського району (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 931429 на ім'я ОСОБА_2);

· земельну ділянку НОМЕР_3 площею 0,1 га, яка розташована в смт Гуйва Житомирського району (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 032432 на ім'я ОСОБА_2).

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині накладення арешту на вищевказані земельні ділянки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуюча Судді