Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.,

при секретарі - Пісчанській Т.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", ОСОБА_4 - про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 через представника своїх інтересів за довіреністю - ОСОБА_6 31 липня 2014 року звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПрАТ "СК "Інгосстрах", ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 2-14).

В обґрунтування позовних вимог представники позивача у позовній заяві та у судовому засіданні посилались на те, що 09 березня 2012 року за участю автомобілів Maple R80 SMA 180, д.н. НОМЕР_1, власницею якого є ОСОБА_3 та цивільно-правова відповідальність якої застрахована ПрАТ "СК "Інгосстрах" відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № DNDZAN02000008 від 15 грудня 2007 року, автомобіля ГАЗ-3302, д/н НОМЕР_3, та автомобіля Міцубісі Паджеро, д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована - відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої були пошкоджені зазначені автотранспортні засоби. Винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди був у судовому порядку визнаний водій автомобіля Міцубісі Паджеро, д.н. НОМЕР_2 - ОСОБА_4 Не зважаючи на зазначене, ПрАТ "СК "Інгосстрах" було відмолено позивачці у виплаті страхового відшкодування. У зв'язку з значеним позивач просила суд стягнути на свою користь з ПрАТ "СК "Інгосстрах" в рахунок відшкодування матеріальних збитків 13 426,77 грн., пеню у сумі 488,74 грн., інфляційні витрати у сумі 1490,37 гр. та 889,87 грн. - 3% відсотки річних від простроченої суми; з ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальних збитків - 5 466,02 грн., в рахунок відшкодування інфляційних витрат - 606,73 грн., суму 3-х відсотків річних від простроченої суми у розмірі 362,27 грн. (а. с. 2-14).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі.

Представник відповідача ПрАТ "СК "Інгосстрах" у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 до ПрАТ "СК "Інгосстрах" не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючи на правомірність відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки позивачем не було надано страховику копії медичного огляду про встановлення факту сп'яніння та вживання психотропних речовин.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належний чином, про причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти:

09 березня 2012 року за участю автомобілів Maple R80 SMA 180, д.н. НОМЕР_1, власницею якого є ОСОБА_3 та цивільно-правова відповідальність якої застрахована ПрАТ "СК "Інгосстрах" відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № DNDZAN02000008 від 15 грудня 2007 року, автомобіля ГАЗ-3302, д/н НОМЕР_3, та автомобіля Міцубісі Паджеро, д.н. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_9, під керуванням водія ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована - відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої були пошкоджені зазначені автотранспортні засоби. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи (а. с. 19, 20-21, 22, 25-28).

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2012 року ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 24).

Згідно з висновком № 09-07-12-2 автотоварознавчого дослідження з визначення вартості шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу, складеного ПП ОСОБА_10 26 грудня 2012 року матеріальний збиток спричинений власнику автомобіля Maple R80 SMA 180, д.н. НОМЕР_1, становить 13 771,77 грн. (а. с. 29-43).

Судом встановлено, що 12 березня 2012 року ОСОБА_3 звернулась на адресу ПрАТ "СК "Інгосстрах" з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 44).

Листом від 11 травня 2012 року ОСОБА_3 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування через ненадання страхувальником копії протоколу медичного огляду (а. с. 32).

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 ст. 1192 встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ст.. 6 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно з положеннями п. 22.1 ст. 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів" У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів" у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я, але не більше 120 днів.

Положеннями ст. 25 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів" передбачено, що у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності.

Згідно з положеннями ст.. 9 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до ст. 9 ЗУ "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів" визначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 15.1-4 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № DNDZAN02000008 від 15 грудня 2007 року, яким була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, передбачено, що страхувальник повинен у разі ДТП (у томі числі і наїзд на припаркований застрахований засіб) згідно Наказу № 114/38/15-36-18 від 24.02.1995 Міністерства юстиції України, пройти медичний огляд для встановлення факту сп'яніння та вживання психотропної речовини і одержати у медичному закладі копію медичного огляду.

Проте, відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 81/261/712/5 від 21 квітня 2009 року наказ № 114/38/15-36-18 від 24.02.1995 Міністерства юстиції України втратив чинність.

Відповідно до нормативно-правових актів, що були дійсними на час скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а саме: п. 1.2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №400/666 від 09 вересня 2009 року - огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача ПрАТ "СК "Інгосстрах", враховуючи висновок відповідного автотоварознавчого дослідження, яким вартість матеріальної шкоди власнику пошкодженого автомобіля визначена у сумі 13 771,77 грн., а також те, що сума франшизи, визначена відповідним договором страхування складає 345,00 грн., суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути з даного відповідача на користь позивача 13 426,77 грн.

При цьому суд виходить з того, що наказ Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24.02.1995, на який ПрАТ "СК "Інгосстрах" посилається в обґрунтування своїх заперечень, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди від 09 березня 2012 року - втратив чинність.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином суд приходить до висновку щодо доведеності та обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_3 до ПрАТ "СК "Інгосстрах" в частині стягнення 3-х відсотків річних від суми простроченого зобов'язання, що становить 889,87 грн. (виходячи із кількості прострочених днів - 807, суми заборгованості - 13 426,77 грн.).

Приймаючи до уваги, що стороною позивача не було надано доказів на підтвердження відповідності дійсності індексів інфляції у відповідні періоди, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог про стягнення з ПрАТ "СК "Інгосстрах" на користь позивача 1 490,37 грн. інфляційних витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України передбачено, що у разі, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до п. 13.1.3 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № DNDZAN02000008 від 15 грудня 2007 року страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати пені у розмірі 0,01 % від належної суми за кожен день прострочення.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе стягнути з ПрАТ "СК "Інгосстрах" на користь ОСОБА_3 пеню у сумі 188,74 грн. (за період з 29 липня 2013 року по 28 липня 2014 року, тобто виходячи із кількості прострочених днів - 364 та ставки - 0,01%).

У задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі як у необґрунтованих та безпідставних, оскільки розмір матеріального збитку, який встановлений автотоварознавчим дослідженням підлягає стягненню з ПрАТ "СК "Інгосстрах".

Роблячи такий висновок суд виходить з того, що розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вираховується виходячи з вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей, що замінюються та втрати товарної вартості.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути на користь держави з відповідача ПрАТ "СК "Інгосстрах" судовий збір у сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 22, 24, 25, 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів", ст. ст. 22, 549, 551, 614, 624, 624, 979, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 13 426 (тринадцять тисяч чотириста двадцять шість) грн.. 77 коп.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" на користь ОСОБА_3 пеню у розмірі 488 (чотириста вісімдесят вісім) грн.. 74 коп.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" на користь ОСОБА_3 інфляційні витрати у сумі 889 (вісімсот вісімдесят дев'ять) грн.. 87 коп.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" на користь держави судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн.. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой