Справа № 459/5191/14 Головуючий у 1 інстанції: Мелешко С.І.
Провадження № 22-ц/783/2057/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3. Просила стягнути з відповідача в її користь матеріальну шкоду в сумі 978 грн. 30 коп та моральну шкоду в сумі 5000 грн., посилаючись на те, що 12 серпня 2014 року близько 19 год 30 хв біля під'їзду будинку АДРЕСА_1 , де проживають сторони по справі, відповідач ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння, безпричинно обзивав позивачку нецензурними словами, ображав та погрожував фізичною розправою. Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 12.09.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 грн. Внаслідок злочинних дій відповідача позивач зазнала стресу, моральних страждань, оскільки було спричинено їй фізичний біль, приниження , негативний вплив на її репутацію. Крім того погіршився стан її здоров'я внаслідок неправомірної поведінки відповідача , вона змушена звертатись за допомогою до медиків . Моральну шкоду оцінює в 5000 грн. Матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на ліки після стресової ситуації після інциденту з відповідачем позивач оцінила в сумі 978 грн.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26 грудня 2014 року позов задоволено частково. Вирішено: стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 300 ( триста) грн. моральної шкоди. В решті вимог ОСОБА_2 відмовити. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність оскарженого рішенння, позивач просить його скасувати та постановити нове рішення, яким задоволити позов про стягнення матеріальної шкоди і задоволити позов повністю в частині стягнення моральної шкоди, збільшивши розмір з 300 грн. до 1000 грн. Позивач стверджує, що після несподіваного словесного нападу була змушена викликати 13 серпня 2014 року дільничного лікаря-терапевта , який призначив відповідні медикаменти, а 14 серпня 2014 року її оглянув лікар-невропатолог та травматолог на дому і також призначив лікарства. Дані відомості підтверджуються у витягу з амбулаторної картки. Однак судом вказаний вище витяг до уваги не взято. 12 серпня 2014 року позивач попросила своїх знайомих, щоб придбали за її кошти медикаменти в приватному підприємстві в аптеці "Валеріанна", однак відносно чеків позивач не запитувала. Позивач не погоджується із сумою 300 грн. в частині вимоги відносно моральної шкоди, вважає, що дана сума не відповідає моральним стражданням , які вона зазнала по вині відповідача.

Будучи належним чином повідомленими про часі місце розгляду справи, сторони в судове засідання 19 березня 2015 року не з"явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення матеріальної (майнової) шкоди, суд першої інстанції виходив з того , що позивачкою не подано, а судом не здобуто жодних переконливих доказів спричинення позивачу матеріальної шкоди.

Частково задовольняючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди , суд першої інстанції врахував , що внаслідок винних дій відповідача позивачка зазнала душевних страждань у зв"язку неправомірними діями відповідача, що встановлено постановою суду від 12.09.2014 року , тому визнав, що є підстави для відшкодування моральної шкоди , однак, зважаючи на те, що позивач недостатньо чітко обгрунтувала розмір завданої їй моральної шкоди, враховуючи характер правопорушення вчиненого відповідачем, ступінь його вини, глибину душевних страждань позивачки , визначив розмір морального відшкодування в сумі 300 грн.

Колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції , а доводи апеляційної скарги розглядає як такі, що не дають підстав для скасування оскарженого рішення.

У відповідності до положень чинного цивільного законодавства, яким врегульовані правовідносини по відшкодуванню шкоди (Глава 82 ЦК України), розмір майнової шкоди, завданої неправомірними діями підлягає доказуванню. Зважаючи на те, що позивачем не було надано суду доказів, які б підтверджували завдання позивачеві неправомірними діями позивача майнової шкоди, а також не надано доказів, які б підтверджували, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачеві було завдано фізичного болю чи шкоди здоров"ю позивача, заподіяння якої (шкоди здоров"ю) знаходилося б в причинному зв"язку з неправомірними діями відповідача та призвело до здійснення позивачем витрат майнового характеру, колегія суддів погоджується з тим, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги, як доказ завдання позивачеві майнової шкоди, копії медичних документів, якими було стверджено факт звернення позивача до лікаря-терапевта 13.08.2014 року. Не міг слугувати підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди, і факт звернення позивача 14.08.2014 року до лікарів: невропатолога та травматолога.

Не вбачає колегія підстав і для збільшення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, оскільки вважає, що при визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, судом першої інстанції в достатній мірі були враховані характер правопорушення, глибина душевних страждань позивача, а також вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалено з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги законності і обґрунтованості оскарженого рішення не спростовують .

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить відхилити, оскаржене рішення - залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ч. ч. 1, 2 ст. 315, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Приколота Т.І.

Федоришин А.В.