Провадження №22-ц/784/416/15
Головуюча першої інстанції: Подзігун Г.В.
Категорія-39 Доповідач апеляційного суду: Галущенко О.І
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

2015 р., березня місяця, 02 дня м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Самчишиної Н.В.

Лисенка П.П.

із секретарем

судового засідання: Свіщуком О.В.

з участю:

позивача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_5 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.08.2014 р., у справі за

позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування,

встановила:

28.10.2013 р. ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про усунення його від права на спадкування.

Позивач зазначав, що він та її рідна сестра ОСОБА_5 є спадкоємцями першої черги після смерті батька - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді трьохкімнатної житлової квартири АДРЕСА_1.

Батько через тяжку хворобу та похилий вік був безпорадним, потребував належного догляду та матеріальної допомоги.

Він виконував свій обов'язок та надавав батькові належну допомогу. Здійснював догляд за ним та опікувався його лікуванням, а відповідачка зв'язків з батьком не підтримувала та ухилялася від належного догляду за ним та надання матеріальної допомоги

Посилаючись на ці обставини позивач просив про задоволення позовних вимог.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.08.2014 р. постановлено про задоволення позову.

В апеляційній скарзі відповідачка ставить питання про скасування рішення і ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом неправильно оцінені надані докази та невірно застосовано норми процесуального і матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про усунення відповідачки від спадкування суд виходив з того, що спадкодавець був у безпорадному стані, а відповідачка свідомо та навмисно ухилялася від надання йому необхідної допомоги.

Але з такими висновками суду погодитись не можливо, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам норм матеріального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, лише при одночасному настанні таких обставин, як ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, а також доведеності зазначених фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

З системного аналізу норм ст. 3 ЦПК України ст.ст. 15, 1224 ЦК України витікає, що право вимоги щодо усунення від спадкування належить особі, яка сама є спадкоємцем відповідної черги, або коли її право на спадкування виникає після усунення негідного спадкоємця від спадкування.

Такий висновок ґрунтується на тому, що у разі усунення негідного спадкоємця спадщина має перейти до іншого за чергою спадкоємця.

Слід розрізняти підстави позбавлення права на спадкування від тих, які передбачені абз. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК.

Адже в цій нормі йдеться про випадок свідомого нехтування обов'язком щодо утримання спадкодавця, а не ненадання допомоги спадкодавцю, який перебував у безпорадному стані.

Таке ж тлумачення змісту диспозиції ч. 5 ст. 1224 ЦК надано у роз'ясненнях, що містяться у абз. 3 п. 6 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»

При цьому, усунення від спадкування з цих підстав стосується лише конкретного випадку спадкового правонаступництва, а тому не має правового значення факт ненадання допомоги тому спадкодавцю, після якого негідний спадкоємець спадщину не приймав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 є рідною донькою та спадкоємцем першої черги після батька - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Спадкодавець, дійсно після перенесених у 2012 році тяжких онкологічних операцій перебував у безпорадному стані та потребував стороннього догляду.

В той же час, матеріалах справи немає доказів того, що необхідність допомоги від доньки, яка вже тривалий час постійно проживає у іншій країні та також перебуває на онкологічному обліку, була конче необхідною для існування батька, адже весь цей час догляд за ним здійснював позивач, з яким він проживав разом.

Також не встановлено доказів того, що батько чи син за його проханням, у зв'язку з віком та хворобою висловлював прохання про надання допомоги, а спадкодавець свідомо від її надання ухилялася.

Тобто, факту навмисного ухилення спадкоємця від надання допомоги безпорадному спадкодавцю з боку відповідачки не доведено.

Вирішуючи спір суд цих обставин належним чином не з'ясував та прийшов до висновків, які належними доказами у справі не підтверджені.

Встановлене є підставою для скасування рішення та ухвалення нового, у відповідності до приписів ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Ухвалюючи нове рішення, колегія суддів виходить з того, що належними доказами у справі не доведено обов'язкової сукупності обставин, які є правовою підставою для усунення відповідачки від спадкування.

З врахуванням такого висновку у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, судова колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.08.2014 р.- скасувати. Постановити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування, - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий О.І.Галущенко

Судді: Н.В. Самчишина

П.П. Лисенко