Справа № 639/5392/15-ц
Провадження № 2/639/1642/15
04 серпня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Гаврилюк С.М.,
за участю секретаря Богоявленської І.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, подала до суду заяву, в якій підтримала позов в повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з`явились, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлялись про час і місце розгляду справи, однак судові повістки від відповідачів неодноразово повертались до суду за закінченням терміну зберігання.
Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідачів, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору періодом сплати визначено період з 05 по 10 число кожного місяця. Погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти ( щомісячний платіж) у сумі 222,07 долари США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, комісії.
Згідно п. 4.1. кредитного договору, при порушенні позичальником кожного із зобовязань, передбачених п.п.2.2.2., 2.2.3 кредитного договору, зокрема сплати відсотків за користування кредитом, сплати комісії, - позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 1,00% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення платежу.
Відповідно до п. 3.2. кредитного договору, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1., 2.3.1., 2.3.2., 3.3 кредитного договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,28%, розраховані від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.
В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором HAE2GK01270015 від 05.07.2005року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки від 05.07.2005року, відповідно до якого у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань за кредитним договором від 05.07.2005року відповідачі відповідають перед ПАТ КБ «Приват Банк» як солідарні боржники( а.с.21).
Відповідно до п. 9 договору поруки у випадку не виконання поручителем зобовязань боржника за кредитним договором на протязі пяти календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора зазначеної у п. 5 договору поруки , поручитель сплачує на користь кредитора пеню у розмірі 1,00 % відсотків за день, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період , за який сплачується пеня, за кожний календарний день прострочення. Сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобовязань за договором поруки.
На адресу поручителя ОСОБА_2 позивачем направлено повідомлення щодо не виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору HAE2GK01270015 від 05.07.2005року , у звязку з чим за боржником існує прострочена заборгованість у розмірі 2223,29 доларів США, яку банк просив протягом пяти календарних днів з дати одержання повідомлення погасити прострочену заборгованість( а.с.14-17).
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником (Ст. 553 ЦК України).
Згідно з вимогами ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, тобто в даному випадку ОСОБА_1, ОСОБА_2 є солідарними боржниками.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України визначено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 927,07 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.05.2015 року складає 316987 грн. 15 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості ( а.с. 6-13).
Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в доларах США, а не в національній валюті України, обґрунтовані тим, що кредит ОСОБА_1 був наданий у доларах США.
Статтею 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.
Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Пункт 1.3. Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління НБУ № 49 від 08.02.2000 року, визначає, що використання іноземної валюти як засобу платежу - це розрахунок за продукцію, роботи, послуги, об'єкти права інтелектуальної власності та інші майнові права.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
При цьому, суд зазначає , що чинне законодавство України не забороняє надання кредиту в іншій валюті, ніж валюта України.
Статтею 47 Закону Про банки і банківську діяльність встановлено, що на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати такі банківські операції: приймання вкладів (депозитів) від юридичних і фізичних осіб; відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів і банків-кореспондентів, у тому числі переказ грошових коштів з цих рахунків за допомогою платіжних інструментів та зарахування коштів на них; розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.
Банк, крім перелічених у частині першій цієї статті операцій, має право здійснювати, зокрема, операції з валютними цінностями.
ПАТ КБ «ПриватБанк» має всі необхідні ліцензії ( а.с.27), щоб здійснювати валютні операції відповідно до вимог Закону України Про банки і банківську діяльність № 2121-III від 07.12.2000 р. та Декрету КМУ Про систему валютного регулювання та валютного контролю № 15-93 від 19.02.1993 р.
Статтями 6, 627 ЦК України передбачено, що сторони у договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, з врахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто Цивільний кодекс закріпив принцип свободи договору. Змістом договору є ті умови, на яких сторони погодились виконувати договір.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Позика, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до параграфа 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики). Слід зазначити, що під час виконання судового рішення про стягнення заборгованості в гривні, при тому, що право вимоги у ПАТ КБ «ПриватБанк» враховується в іноземній валюті, виникне курсова різниця, оскільки курс долара США до гривні на дату винесення рішення суду буде відрізнятися від курсу долара США до гривні на день виконання рішення суду (платежу), таким чином Банку не буде повернута така ж сума грошових коштів, яку позичальник отримав у власність.
Стаття 6 Декрету КМУ Про систему валютного регулювання та валютного контролю передбачає, що фізичні особи - резиденти мають право купувати іноземну валюту в уповноважених банках та інших фінансових установах, що одержали ліцензію Національного банку України, або за їх посередництвом - у інших фізичних осіб - резидентів і нерезидентів, а також у національного оператора поштового зв'язку, який одержав ліцензію Національного банку України. Тобто, для відповідача немає ніяких перешкод у придбанні іноземної валюти.
Суду не надано відповідачами належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3169 грн. 87 коп., що документально підтверджується платіжним дорученням , долученим до матеріалів цивільної справи (а. с . 2).
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 192, 526, 530, 533, 543, 546, 553, 554, 599, 610, 611, 627, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Законом України Про банки і банківську діяльність, ст. 6 Декрету КМУ Про систему валютного регулювання та валютного контролю , суд
Позовну заяву задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк