Справа № 661/4369/14-ц
Провадження № 2/661/36/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Бойко М.Є.

при секретарі - Асановій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, процентів за користування позикою, 3 % річних та неустойки у виді штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 15.07.2011 року між ним та відповідачем було укладено договір позики у формі письмової розписки, відповідно до якого він передав останньому 4000 грн. з процентною ставкою 60% річних, а відповідач зобов»язався цю суму повернути позикодавцеві до 15.07.2013 року, сплативши у разі несвоєчасності виконання своїх зобов»язань штраф у розмірі 25% від суми неповернутого боргу. Станом на момент розгляду справи відповідачем не виконані зобов»язання в частині терміну повернення позики та процентів, а тому він просить суд стягнути з нього на свою користь суму заборгованості в розмірі 4000 грн., проценти за користування позикою за період з 15.07.2011 р. по 14.107.2013 р. у розмірі 4800 грн., неустойку у виді штрафу у розмірі 2200 грн. та 3% річних у розмірі 313,91 грн., а всього 11 313, 91 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати в сумі 243,60 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав із зазначених вище підстав.

Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, заявивши клопотання про застосування наслідків пропуску строків позовної давності, вказуючи на те, що вони були порушені позивачем при зверненні з вказаним позовом до суду щодо вимог про стягнення процентів за серпень-вересень 2011 року у розмірі 400 грн., штрафу в сумі 2200 грн. Також, заперечувала проти стягнення 3% річних, оскільки сторонами по договору був визначений інший розмір процентів, а саме: 60% річних та застосовано штраф у розмірі 25% від суми боргу.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Цивільним законом визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

На підтвердження своїх доводів щодо факту передачі грошей та укладення між сторонами договору позики, позивач додав до позовної заяви розписку від 15.07.2011 року, за якою відповідач взяв у борг у позивача 4000 грн. строком до 15.07. 2013 року зі сплатою 60 % річних та штрафом у разі неповернення боргу у розмірі 25% від цієї суми.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу за договором позики підлягають задоволенню в межах заявленої суми 4000 грн. та процентів за користування позикою за період з 15.07.2011 р. по 14.07.2013 р. у розмірі 4800 грн., виходячи із наступних розрахунків: 4000 грн. (сума боргу) х 60 % (розмір відсотків) Х 2 роки (період, заявлений позивачем) = 8800 грн. При цьому суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача щодо спливу строку позовної давності щодо стягнення процентів за серпень-вересень 2011 року, оскільки договором позики між сторонами не встановлений порядок сплати процентів, щомісячної сплати процентів не передбачено, а встановлено їх одержання щорічно, в зв»язку з чим задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення процентів за весь період строку дії договору .

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки після закінчення строку договору позики сума боргу відповідачем не була повернута позивачу , слід задовольнити позовні вимоги останнього щодо санкції за порушення боржником грошового зобов»язання та стягнути також три проценти річних від простроченої суми у відповідності до положень ст. 625 ЦК України.Суд вважає, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі, в сумі 313 грн. 91 коп. за період з 16.07.2013 р. по 22.09.2014 р. за 638 днів (в межах заявлених вимог), виходячи з наступного розрахунку: 8 800 (сума боргу) : 365 днів : 100 % х 3% річних х 434 = 313 грн. 91 коп.

Відповідно до ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч.5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Строк повернення позики, згідно укладеного сторонами договору - до 15.07.2013 року .

Отже, вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 2 200 грн. не підлягають задоволенню, оскільки зазначена вимога заявлена позивачем у вересні 2014 року, тобто з пропуском позовної давності в один рік, у порушення вимог ст. 258 ЦК України.

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по сплаті судового збору, в сумі 243,60 грн..

Керуючись ст.ст.3,10,11,60, 88, 209-215, 223 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 суму основного боргу за договором позики від 15.07.2011 року у розмірі 4000 грн., процентів за користування позикою у розмірі 4800 грн. та 3 % річних в розмірі 313 грн. 91 коп., а також судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., а всього - 9357,51 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутніми у судовому засіданні - у той же строк з моменту отримання копії рішення. Рішення набуває чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлений 02.02.2015 року.

Суддя М. Є. Бойко