АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/171/15 Справа № 200/3624/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Литвиненко І. Ю. Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги Дніпропетровського міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області та ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровського міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, ТОВ "Гамма консалтинг", третя особа - газета "Горожанін", про визнання інформації недостовірною і негативною, зобов'язання вчинити дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у серпні 2013 року їй стало відомо про те, що у газету "Горожанін" НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_1 начальник ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 розповсюдив неправдиві відомості про неї, які заподіяли їй матеріальну шкоду у вигляді витрат на лікування, викликане погіршенням здоров'я, заподіяли моральні страждання, призвели до погіршення нормальних життєвих зв'язків, що потребує від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Неправдивою є інформація про те, що зафіксований випадок хабарництва стосовно юриста міської ради ОСОБА_2, яка вимагала 12000 доларів США за відмову від позовної заяви. Неправдивість цієї інформації підтверджується на момент оприлюднення ОСОБА_3 негативної інформації стосовно ОСОБА_2, тим що рішення суду, яким би було підтверджено факт вчинення нею злочину, не існувало, тому що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2012 року вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2012 року, яким було засуджено ОСОБА_2, скасовано і іншого вироку не винесено.

На підставі викладеного позивач, враховуючи уточнену позовну заяву, просила суд інформацію, розповсюджену ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області в особі колишнього начальника ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 у газеті "Горожанін" НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно юриста міської ради ОСОБА_2 визнати недостовірною та негативною; зобов'язати ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області спростувати недостовірну та негативну інформацію стосовно юриста міської ради ОСОБА_2 таким же чином, яким її було розповсюджено; зобов'язати ТОВ "Гамма консалтинг" в особі редакції газети "Горожанін" опублікувати спростування недостовірної та негативної інформації стосовно юриста міської ради ОСОБА_2; стягнути з Державної казначейської служби України на користь позивача заподіяну матеріальну шкоду в сумі 65216 грн. 32 коп., в тому числі матеріальну шкоду у сумі 12131 грн. 32 коп., моральну шкоду у сумі 45000 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано інформацію, розповсюджену колишнім начальником ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 у газеті "Горожанін" за НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно ОСОБА_2, як юриста Дніпропетровської міської ради, щодо встановлення додаткових епізодів отримання нею хабара та визначення їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років - недостовірною та негативною. Зобов'язано Дніпропетровське міське управління ГУМВС України у Дніпропетровській області спростувати недостовірну та неправдиву інформацію у такій формі, у якій її було розповсюджено, у газеті "Горожанін". Зобов'язано ТОВ "Гамма консалтинг" надрукувати у газеті "Горожанін" спростування недостовірної та негативної інформації щодо ОСОБА_2, як юриста Дніпропетровської міської ради. Стягнуто із ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 на відшкодування завданої їй моральної шкоди, грошові кошти у сумі 10000 грн., на відшкодування матеріальної шкоди - грошові кошти у сумі 3544 грн. 13 коп. У задоволенні позовних вимог до Державної казначейської служби України - відмовлено. У задоволенні позовних вимог у іншій частині позову - відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог, а ОСОБА_2 просила змінити рішення в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області підлягає задоволенню, рішення суду - скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 - відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у газеті "Горожанін" НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_1 кореспондент ОСОБА_5 опублікувала статтю "ІНФОРМАЦІЯ_2", у якій, посилаючись на інформацію, оприлюднену начальником ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3, зазначила наступне: "В текущем году по горсовету это первая разработка. Последний случай взяточничества был зафиксирован в отношении юриста городского совета ОСОБА_2, которая затребовала 12 тысяч долларов за отказ от искового заявления. Была длительная разработка, юриста задержали, арестовали, потом она была освобождена по состоянию здоровья. Но прокурорское следствие установило дополнительные эпизоды, и ОСОБА_2 снова арестовали. Суд определил ей меру наказания - лишение свободы на 9 лет, сейчас она в тюрьме, говорит ОСОБА_3".

Постановою прокурора прокуратури Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2012 року обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, змінено на ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено - вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2012 року стосовно ОСОБА_2 скасовано, а кримінальну справу направлено на новий судовий розгляд до того ж суду.

Згідно з виписним епікризом, ОСОБА_2 знаходилася на обстеженні та стаціонарному лікуванні у відділенні гастроентерології ДОКЛ ім. Мечнікова з 18 по 30 жовтня 2013 року з діагнозом: виразкова хвороба, активний гастрит, ерозивний дуоденіт, хронічний калькульозний холецистит, хронічний панкреатит, хронічний коліт, дивертикульоз сигмовидної кишки. Відповідно до виписки із історії хвороби, ОСОБА_2 у період часу з 07 по 20 серпня 2013 року знаходилась на лікуванні у неврологічному відділенні ДОКЛ ім. Мечнікова, лікуючи наслідки перенесеної у 2005 році ЧМТ. Відповідно до наданих копій платіжних документів, ОСОБА_2, з липня 2013 року, придбала ліки на лікування виявлених у неї хвороб, сплачувала для лікарні благодійні внески. Судові витрати по справі становлять 585 грн. 20 коп.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недостовірної та негативної інформації, суд виходив з того, що повідомлені ОСОБА_3 обставини особистого життя ОСОБА_2, згідно з вимогами ст. 301 ЦК України, могли бути розголошені ним лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, яке підтверджено рішенням суду. Однак, станом на 18 березня 2014 року, на момент оприлюднення ОСОБА_3 негативної інформації стосовно ОСОБА_2, рішення суду, яким би було підтверджено факт вчинення нею злочину, не існувало, тому що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2012 року вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2012 року, яким було засуджено ОСОБА_2, скасовано і іншого вироку не винесено.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо зобов'язання ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, як юридичної особи, спростувати недостовірну та негативну інформацію стосовно юриста міської ради ОСОБА_2 таким же чином, яким її було розповсюджено шляхом публікації у газеті "Горожанін".

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок протиправної поведінки ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області позивачка перенесла душевні страждання. Однак, внаслідок недоведеності ОСОБА_2 розміру відшкодування моральної шкоди у заявленій сумі 45000 грн., суд дійшов висновку про відшкодування завданої позивачу моральної (немайнової) шкоди у сумі 10000 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3544 грн. 13 коп., суд першої інстанції посилався на те, що на фоні перенесених душевних страждань, викликаних протиправною поведінкою, у позивача загострилися гастроентерологічні хвороби, на лікування яких вона була змушена витратити власні кошти, купуючи ліки. Однак, позивач надала суду платіжні документи, з яких видно, що вона купувала не тільки ті ліки, які їй рекомендовано лікарем після закінчення стаціонарної стадії лікування. Крім того, не підлягають відшкодуванню витрати на санаторно-курортне лікування, тому що вона цих витрат не несла, та благодійні внески зроблені позивачем у лікарні, так як це є її вільним волевиявленням.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до Державної казначейської служби України, суд виходив з того, що стягнення з неї, у відповідності до вимог ст. 1176 ЦК України, провадиться у випадку прийняття рішення відшкодування державою шкоди, завданої незаконними діями, рішенням чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. У даному випадку шкоду заподіяно винною особою не внаслідок її дій при провадженні дізнання або досудового слідства, так як і дізнання і досудове слідство на момент розповсюдження інформації ОСОБА_2 давно закінчено, а внаслідок розповсюдження ним недостовірної та негативної інформації.

Однак, з висновком суду в частині задоволених позовних вимог погодитися не можна, враховуючи наступне.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 27 лютого 2009 року №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. До способів захисту відноситься, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь, заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права.

Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі ст. 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації.

Відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових(службових) обов'язків є юридична особа, в якій він працює.

Позовна заява, з якою звертається позивач, повинна містити, зокрема відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача(заявника), яка саме інформація поширена відповідачем(відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, якими така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право. Позивач повинен довести факт поширення інформації поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення(шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян тощо). Спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи при проведенні прес-конференції начальником ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3, яка відбулася 18.03.2013 року та на якій були присутні представники преси, була розповсюджена інформація стосовно юриста міської ради ОСОБА_2, яка в подальшому була опублікована в газеті "Горожанін" НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_1 за підписом ОСОБА_5.

Між тим в позовних вимогах ОСОБА_2 просила суд інформацію, розповсюджену ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області в особі колишнього начальника ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 у газеті "Горожанін" НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно юриста міської ради ОСОБА_2 визнати недостовірною та негативною; зобов'язати ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області спростувати недостовірну та негативну інформацію стосовно юриста міської ради ОСОБА_2 таким же чином, яким її було розповсюджено.

Проте, як зазначено вище, ОСОБА_3 інформація в газеті "Горожанін" не розповсюджувалася, а отже неможливо визнати недостовірною інформацію розповсюджену ОСОБА_3 в газеті "Горожанін" та зобов'язати відповідача Дніпропетровське міське управління ГУМВС України у Дніпропетровській області спростувати інформацію у спосіб, вказаний позивачем.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що при звернені до суду ОСОБА_2 невірно обрано спосіб захисту та невірно визначено коло вимог до зазначених нею відповідачів за обставин, які викладені нею в позовній заяві.

Виходячи з зазначеного, не підлягають також задоволенню позовні вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також інші позовні вимоги ОСОБА_2, як недоведені.

Враховуючи зазначене та те, що рішення суду постановлене без додержання норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Водночас колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Дніпропетровського міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України, з ухваленням по справі нового рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Дніпропетровського міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, ТОВ "Гамма консалтинг", третя особа - газета "Горожанін" про визнання інформації недостовірною і негативною, зобов'язання вчинити дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

При цьому ОСОБА_2 не позбавлена можливості звернутися до суду за захистом порушеного права з відповідними позовними вимогами до належних відповідачів, враховуючи викладене вище.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2014 року - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні її позовних вимог до Дніпропетровського міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, ТОВ "Гамма консалтинг", третя особа - газета "Горожанін", про визнання інформації недостовірною і негативною, зобов'язання вчинити дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова