Справа №575/523/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Семенова О. С.
Номер провадження 22-ц/788/409/15 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Шевченка В. А. , Маслова В. О.

за участю секретаря судового засідання -

Кияненко Н.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Валекописарівського районного суду Сумської області від 30 грудня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства « Альфа - Банк », Публічного акціонерного товариства « Юнекс Банк » про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2014 року позивач звернувся до Великописарівського районного суду Сумської області з позовом, в якому, уточнивши вимоги ( а.с. 258-260 ), просив:

визнати недійсним з моменту його оформлення та підпису кредитний договір №500414396 від 19 вересня 2013 року між ПАТ « Альфа-Банк » та ним в наслідок відсутності волевиявлення споживача на отримання кредитних коштів, відмови споживача від кредитних послуг та блокування ПАТ « Альфа - Банк » кредитної картки ОСОБА_4 без фактичної видачі готівкових кредитних коштів, що мало місце 19 вересня 2013 року;

встановити факт невиконання договірних зобов'язань ПАТ « Альфа-Банк » та ПАТ « Юнекс Банк », як кредитодавців, перед ОСОБА_4, як позичальником, за умовами кредитного договору №500414396 від 19 вересня 2013 року, в наслідок не передання банківськими установами грошової позики в розмірі 50 000 грн. за вказаним договором;

припинити будь-які грошові зобов'язання за вказаним кредитним договором;

визнати такими, що є нечесною підприємницькою діяльністю, незаконним та такими, що порушують права споживача, вимоги та примушування ПАТ « Альфа-Банк » виплатити прострочення за кредитним договором на суму 64 663 грн. 07 коп. за відсутністю фактичної видачі кредитної готівки;

зобов'язати ПАТ « Альфа-Банк » припинити нечесну підприємницьку діяльність шляхом примушування та вимог сплатити простроченої загальної суми заборгованості в розмірі 64 663 грн. 07 коп.;

визнати розірваним договір кредитування, починаючи з 20 вересня 2013 року - моменту розірвання кредитного договору, перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ПАТ « Юнекс Банк » для їх передання, як позики позивачу, зміни ПАТ « Юнекс Банк » статусу кредитної картки на ім'я позивача в наслідок блокування кредитного рахунку та фактичного не передання банківськими установами кредитних коштів позичальнику на підставі і в порядку виконання кредитного договору;

зобов'язати ПАТ « Юнекс Банк » повернути, шляхом перерахування на банківський рахунок ПАТ « Альфа-Банк » грошові кошти в сумі 50 000 грн. за кредитним договором №50414396 від 19 вересня 2013 року, як не передану за цільовим призначенням грошову позику та невикористану за цільовим призначенням кредитування для передання позичальнику суму грошових коштів, наступної зміни статусу кредитної банківської картки внаслідок її блокування без фактичного передання грошової позики;

зобов'язати ПАТ « Альфа-Банк » прийняти та зарахувати в рахунок невикористаних грошових коштів 50 000 грн., які фактично не були передані позичальнику, не були отримані та використані ним за умовами вказаного кредитного договору.

Ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області від 03 листопада 2014 року ( а.с. 176-177 ), позовні вимоги в частині визнання недійсним з моменту його оформлення та підпису кредитного договору №500414396 від 19 вересня 2013 року між ПАТ « Альфа - Банк » та ОСОБА_4 в наслідок відсутності волевиявлення споживача на отримання кредитних коштів, відмови споживача від кредитних послуг та блокування ПАТ « Альфа-Банк » банківської кредитної картки ОСОБА_4 без фактичної видачі готівкових кредитних коштів, що мало місце 19 вересня 2013 року, залишено без розгляду.

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 30 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено за необгрунтованістю.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушенням при цьому норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, не врахування судом доведеності обставин стороною позивача, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які мають значення для справи стороною відповідачів, але які суд вважав встановленими, невідповідність висновків обставинам справи, просив рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що банк кредитних коштів йому не надавав та коштів від банку він не отримував. Зазначає, що він скористався своїм правом, передбаченим ч. 6 ст. 11 Закону України « Про захист прав споживачів », та відкликав свою згоду на укладання кредитного договору в зв'язку невигідними умовами кредитування, підписавши всі запропоновані банком документи про розірвання вказаного договору та закриття банківського рахунку.

Крім того вказує, що в порушення вимог вказаного Закону, йому не було надано примірник кредитного договору.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено вчинення ним дій, передбачених ст. 11 Закону України « Про захист прав споживачів », які б свідчили про відмову від укладення споживчого кредиту протягом 14 календарних днів після отримання копії договору 03 жовтня 2013 року. Окрім того, позивач не виконав своїх зобов'язань, як сторона за кредитним договором так і як споживач, оскільки не пересвідчився, що банк отримав від нього письмову відмову та перераховані кредитні кошти.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19 вересня 2013 року між ОСОБА_4 та ПАТ « Юнекс Банк » було укладено договір №КиЗ/РС/VЕ/UАН 181 на відкриття поточного рахунку, операції за якими здійснюються з використанням платіжної картки ( а.с. 196- 205 ). Згідно умов даного договору, банк відкрив позивачу картрахунок НОМЕР_1 у гривні для обліку операцій з платіжною карткою.

Після цього, позивач звернувся до іншої банківської установи - ПАТ « Альфа - Банк » та відповідно до умов кредитного договору №500414396 від тієї ж дати ( а.с. 145-148 ), позивачу було надано кредит в сумі 50 000 грн., зі сплатою 0,1% річних за користування кредитом та комісійної винагороди 3,6% щомісячно від суми кредиту, строком до 20 вересня 2016 року.

При укладанні кредитного договору, позивач просив перерахувати кошти на його поточний рахунок в ПАТ « Юнекс Банк ».

Статтею 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину.

Доводи апеляційної скарги щодо відкликання ним згоди на укладення кредитного договору, у відповідності до ч. 6 ст. 11 Закону України « Про захист прав споживачів », не ґрунтується на доказах.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Стаття 57 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 2 ст. 1056 ЦК України та ч. 6 ст. 11 Закону України « Про захист прав споживачів », споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору.

Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором.

Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі.

Отже, у випадку відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту, позивач мав вчинити наступні дії:

звернутися до кредитодавця, протягом 14 днів з дня отримання ним копії кредитного договору, з письмовим повідомленням, яке він зобов'язаний подати особисто або через представника, чи надіслати його;

повернути кошти одержані згідно з договором;

сплатити відсотки за період між моментом одержання коштів та їх повернення.

Проте, належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до ПАТ « Альфа-Банк » з письмовим повідомленням про відкликання згоди на укладення кредитного договору №500414396 від 19 вересня 2013 року, повернення коштів отриманих за договором та сплати відсотків ОСОБА_4 суду надано не було. Сам факт повернення в ПАТ « Юнекс Банк » платіжної картки, виданої на підставі договору 19 вересня 2013 року про відкриття банківського рахунку, не свідчить його про відмову від кредиту.

Суд надав оцінку і показанням свідка ОСОБА_5 Остання, до речі, пояснила, що до ПАТ « Альфа-Банк » з повідомленням про відкликання згоди на укладення кредитного договору та щодо повернення коштів ОСОБА_4 не звертався.

Доводи апелянта про відсутність в нього боргових зобов'язань перед ПАТ « Альфа-Банк », так як кредитні кошти йому фактично надані не були, спростовуються зібраними по справі доказами.

Зокрема, в п. 2.4 розділу 1 вищевказаного кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальнику для власних потреб, шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника НОМЕР_2, що відкритий позичальником в ПАТ « Юнекс Банк », суми грошових коштів в розмірі 50 000 грн. Ці реквізити були вказані саме позичальником.

Як вбачається з виписки по рахунку від 30 вересня 2014 року ( а.с. 135-140 ), ПАТ « Альфа - Банк » належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, перерахувавши 20 вересня 2013 року грошові коти в сумі 50 000 грн. на рахунок позивача.

Згідно п. 4.1.14 договору на відкриття поточного рахунку, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ « Юнекс Банк », клієнт зобов'язаний не рідше, ніж один раз на місяць, отримувати виписку по картрахунках. В разі відсутності претензій протягом місяця, наступного за звітнім, або якщо Клієнт не отримує виписки протягом місяця, наступного за звітним, вказані операції/суми вважаються підтвердженими і скарги з цього приводу не приймаються.

Проте, ОСОБА_4 жодного разу до ПАТ « Юнекс Банк » за випискою по картрахункам не з'являвся, заперечень щодо операцій, проведених за рахунком з дати укладання договору до банку від нього не надходило.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про належне виконання ПАТ « Альфа-Банк » своїх договірних зобов'язань перед позивачем, а обов'язок слідкувати за надходженнями грошових коштів на його картрахунок за договором покладений саме на ОСОБА_4

Колегія судді критично відноситься також і до твердження апелянта з приводу наявності з ПАТ « Юнекс Банк » кредитних правовідносин та невиконання ним своїх договірних зобов'язань, виходячи з наступного.

Порядок відкриття, використання та закриття банківських рахунків регулюється ЦК України, Законом України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні », Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою НБУ №492 від 12 листопада 2003 року, Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ №22 від 21 січня 2004 року та іншими підзаконними нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до п. 7.1 та п.п. 7.1.2 ст. 7 Закону України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні », банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні та кореспондентські рахунки. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Пунктом 2.1 договору №КиЗ/РС/VЕ/UАН 181 ввизначено, що банк відкрив клієнту картрахунок, який обслуговується за дебетовою схемою. Для обслуговування картки за дебетно-кредитною схемою, клієнту необхідно буде укласти окремий договір, який буде регулювати порядок встановлення овердрафту та умови його використання.

Окрім того, розділом 1 « Терміни та визначення » вказаного договору, встановлено значення наступних термінів, які вживаються в даному договорі:

картковий рахунок - поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та на якому обліковуються операції за платіжними картками;

платіжна картка ( ПК ) - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої у встановленому законодавством порядку пластиковою чи іншого виду картки, що використовується для здійснення платіжних операцій з картрахунку клієнту або банку, а також інших операції, установлених договором.

Таким чином, між ОСОБА_4 та ПАТ « Юнекс Банк » було укладено саме договір про відкриття поточного рахунку, а не кредитний договір, як стверджує позивач, операції за яким можуть бути здійснені лише в межах власних коштів клієнта без залучення коштів банку. Крім того, з довідки ПАТ « Юнекс Банк » від 01.12.2014 року слідує, що ОСОБА_4 заборгованості за кредитами та процентами перед банком станом на 01.12.2014 року не має.

Статтею 1071 ЦК України встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта або на підставі його розпорядження, або на підставі рішення суду, абу у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Пунктами 4.2.1 та 4.2.7 договору №КиЗ/РС/VЕ/UАН 181 визначено також, що клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на рахунку, з використанням ПК, та за своїм дорученням, без використання ПК, ініціювати переказ коштів з картрахунку із дотриманням встановленого режиму його використання та оформленням відповідних розрахункових документів.

У відповідності до ст. 16 Закону України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні », до документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу.

Зі змісту ст.ст. 20-22 вказаного Закону слідує, що ініціатором переказу може бути платник, а також отримувач у разі ініціювання переказу за допомогою платіжної вимоги при договірному списанні та в інших випадках, передбачених законодавством, і стягувач, що отримує відповідне право виключно на підставі визначених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом. Ініціювання переказу проводиться в тому числі шляхом подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа, а ініціювання переказу здійснюється також платіжним дорученням.

Отже з викладеного слідує, ПАТ « Юнекс Банк » за власною ініціативою, без належних на те підстав, не має права списувати грошові кошти з рахунку клієнта. Жодних розпоряджень щодо переказу коштів, на банківський рахунок ПАТ « Альфа-Банк » ОСОБА_4 не надавалось. Окрім того, і на даний позивач не позбавлений можливості звернутись до ПАТ « Юнекс Банк » з розпорядженням для проведення відповідної банківської операції.

До таких висновків прийшов і суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення.

Також необхідно зазначити, що пунктами 5.1 та 6.5 вказаного договору встановлено, що банк відповідальний за збереження коштів, розміщених клієнтом на рахунку, та гарантує клієнту повернення залишку по картрахунку, в разі припинення дії цього договору в строк та на умовах, відповідно до цього договору. Залишок по рахунку видається клієнту готівкою через касу банку або перераховується безготівковим шляхом за реквізитами, вказаними в заяві клієнта про розірвання договору.

Таким чином, рахунок не може бути закритий за наявності коштів на ньому, залишок має бути виданий або перерахований за вказівкою клієнта і лише після цього рахунок може бути закритий. Заяв про закриття рахунку та розпорядження щодо залишку по рахунку від ОСОБА_4 не надходила, а сам факт повернення платіжної картки банку не свідчить про закриття позивачем рахунку. Кошти, що зберігаються на рахунку доступні позивачу і на даний час.

Окрім того, колегія суддів вважає необґрунтованими також і доводи апеляційної скарги щодо ненадання ПАТ « Альфа - Банк » примірника кредитного договору, що є порушенням вимог Закону України « Про захист прав споживачів ».

Зокрема, ч. 4 ст. 11 вказаного Закону встановлено, що договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов'язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця.

Своїм підписом в даному кредитному договорі позивач підтвердив, що він був попереднього ознайомлений в тому числі і з умовами отримання кредиту та отримав всій примірник договору, який складається з першого та другого розділів та додатків до нього в дату його укладання ( п. 5 розділу 1 кредитного договору).

Позивач в суді першої інстанції підтвердив факт отримання ним примірника договору.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях відповідачів відсутні ознаки ведення нечесної підприємницької діяльності, свої зобов'язання перед позивачем вони виконали належним чином, зокрема ПАТ « Юнекс Банк » відкрив поточний рахунок, на який ПАТ « Альфа-Банк » перерахував кошти в сумі 50 000 грн., які і на даний час там зберігаються, а доказів звернення до кредитодався з письмовим повідомленням про відмову від укладення споживчого кредиту, суду позивачем надано не було.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду.

З огляду на вищевикладене, колегією суддів прийшла до висновків, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Валекописарівського районного суду Сумської області від 30 грудня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -