АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6549/15 Справа № 199/3903/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у мсті Дніпропетровську ради про стягнення аліментів та визнання місця проживання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

25 травня 2015року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у мсті Дніпропетровську ради про стягнення аліментів та визнання місця проживання малолітньої дитини.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву в повному обсязі.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_2, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку, що вирішення питання щодо відібрання дитини від відповідача та передання її позивачу в якості забезпечення позову, є по своїй суті самим вирішення спору по справі.

Виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову в якій просить суд відібрати від ОСОБА_3 та передати їй, матері малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до розгляду справи по суті.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що її донька малолітня ОСОБА_4, має низку захворювань та знаходиться на постійному лікарняному обліку у м. Дніпропетровську. В даний час донька знаходиться у відповідача, який утримує її силоміць, перешкоджаючи їй в лікуванні, в неухильному догляді за призначенням лікарів надавати необхідний прийом ліків дитині і піклуватися станом здоров'я доньки, дотримуючись суворої дієти в харчуванні, тому існує реальна загроза не тільки здоров'ю, але й життю дитини.

Згідно ч. З ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь якій стаді розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи дану заяву про забезпечення позову , суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відсутні підстави, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання в майбутньому рішення суду, в разі ухвалення його на користь позивача .

А вирішення питання щодо відібрання дитини від відповідача та передання її позивачу в якості забезпечення позову, є по своїй суті самим вирішення спору по справі.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно відхилити, а ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року залишити без змін

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_5