Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Провадження № 6/674/8/15
УХВАЛА

18 червня 2015 року

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1М

при секретарі Мудрицькій Л.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Дунаївці, в порядку ст.197 ЦПК України, подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_3

Встановив:

17 червня 2015 року, старший державний виконавець ВДВС Дунаєвецького РУЮ Хмельницької області Мазуркевич К.М., звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3.

З подання вбачається, що держвиконавцем відділу ДВС Дунаєвецького РУЮ при примусовому виконанні виконавчого провадження №430/8 (44394733) від 13.08.2014 року відкритого на підставі виконавчого листа № 202/26128/13-ц від 17.10.2013 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №233613-SOGL від 13.06.2008 року у розмірі 105311,08 дол. США , що відповідно до повідомлення НБУ складає 841435,50 грн., 13.08.2014 року відповідно до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача відкрито виконавче провадження з одночасним накладенням арешту на майно боржника.

Копії постанов про відкриття направлено сторонам виконавчого провадження, а боржнику надано строк для добровільного виконання, але в строк наданий для добровільного виконання ОСОБА_3 дане рішення не виконав, у відділ державної виконавчої служби не з'явився.

Боржник ОСОБА_3 неодноразово попереджався державним виконавцем про відповідальність за ухилення від сплати заборгованості, також держвиконавцем здійснювалися виходи за місцем проживання боржника за місцем його проживання, проте боржник був відсутній.

Згідно перевірки майнового стану боржника від 14.08.2014 року за боржником на праві власності зареєстровано автотранспорт . 28.08.2014 року державним виконавцем накладено арешт на дане майно та оголошено заборону на його відчуження.

10.02.2015 року винесена постанова про розшук майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

10.04.2015 року на адресу відділу державної виконавчої служби надійшло клопотання від представника стягувача про звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань з вилученням паспортного документа боржника ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, при проведені виконавчих дій виявлено, що ОСОБА_3 має закордонний паспорт та неодноразово перебував за межами України. Незважаючи на це, боржник не вчиняє жодних дій спрямованих на виконання рішень судів стосовно погашення заборгованості.

Враховуючи те, що державним виконавцем вжиті усі можливі та передбаченні законодавством заходи по примусовому виконанні даних виконавчих документів, а саме: проведено дії по виявленню коштів та майна боржника, на які можна було б звернути стягнення, призначалися примусові виконання за участю сторін виконавчого провадження, направлялися виклики для належного виконання судових рішень ,виникає необхідність в обмеженні права виїзду ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3 паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія ЕS 661722 від 17.12.2014 року, орган видачі 6801, а тому подано до суду дане подання.

Державний виконавець Мазуркевич К.М. в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд подання у її відсутності.

Суд ухвалив, проводити розгляд подання у відсутності державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Як визначено у ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобовязань.

У відповідності до ст.368 Цивільного процесуального кодексу України всі питання, повязані із зверненням судового рішення до виконання вирішує місцевий суд, який постановив рішення.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З матеріалів доданих до подання видно, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №44394733, виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа № 202/26128/13-ц від 10.02.2014 року, що видав Індустріальний суд м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №233613-SOGL від 13.06.2008 року у розмірі 105311,08 дол. США , що відповідно до повідомлення НБУ складає 841435,50 грн..

Відповідно до довідки від 20.08.2014 року, виданої центром надання послуг, повязаних з використанням АТЗ, з обслуговування Віньковецького Дунаєвецького та Новоушицького районів видно, що за боржником зареєстровані транспортні засоби MERCEDES-BENZ 208D, 1995 р.в. та POLONEZ Caro, 1993 р.в..

Як вбачається з постанови №34 від 28.08.2014 року про арешт боржника та оголошення заборони його відчуження по виконавчому провадженні №44394733, на все майно боржника, яке зареєстроване за ним накладено арешт.

Відповідно до довідки №03.01/6727 від 13.05.2015 року, виданої УДМС України в Хмельницькій області, ОСОБА_3 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серія ЕS 661722 від 17.12.2014 року, орган видачі 6801.

З копії акта державного виконавця від 26.05.2015 року вбачається, що під час примусового виконання встановлено, що боржник ОСОБА_3 за адресою м. Дунаївці, вул.Шевченка, 114/51 не проживає, на майно накладено арешт та оголошено в розшук.

Згідно положень ч. 1 ст.60 ЦПК України, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, державний виконавець зобовязаний довести умисне ухилення боржника від виконання судового рішення, а також неможливість виконання рішення без обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Аналіз вищенаведеної статті Кодексу дає підстави для висновку, що підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України є доведення державним виконавцем умисного ухилення боржника від виконання рішення суду. При цьому доведення факту невиконання рішення суду з підстав відсутності у боржника заробітку, інших доходів та особистого майна, на яке можна звернути стягнення, не є підставою для його обмеження в праві виїзду за межі України.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Як вбачається з матеріалів справи, боржнику направлялося попередження про кримінальну відповідальність за невиконання вимог державного виконавця щодо виконання рішення суду, однак відомості про те, коли направлялося попередження і воно отримано боржником відсутні.

Інших доказів, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення суду і дійсно свідомо не виконує належні до виконання зобовязання шляхом залишення території України чи з інших підстав, державний виконавець ВДВС Дунаєвецького РУЮ не надав.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

За таких обставин, подання державного виконавця є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, ст.ст. 210, 293, 377-1 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В.М. Артемчук