Провадження № 2/161/573/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 січня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого - судді Олексюка А.В.

при секретарі - Шумиводі О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - Житлово-комунальне підприємство № 11, про визнання права власності на добудову до квартири, що становить комунальну власність, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Луцької міської ради, про визнання права власності на добудову до квартири, що становить комунальну власність.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на даний час являється основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 219 від 29.05.2003 року ОСОБА_2 надано дозвіл на проведення добудови веранди до квартири АДРЕСА_1 (згідно з погодженим проектом).

Після завершення добудови в 2008 році загальна площа спірної квартири збільшилась до 38,7 м.кв., з яких 13,2 кв.м. є площею здійсненої добудови.

29.01.2009 року КП ВОБТІ виготовлено технічний паспорт на вищевказану квартиру, загальна площа якої складає 38,7 кв.м.

Вказує, що дана добудова не може бути прийнята в експлуатацію та погоджена Інспекцією архітектурно-будівельного контролю, у зв'язку з відсутністю рішення Луцької міської ради про виділення їй земельної ділянки для здійснення добудови до квартири.

На звернення позивача щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції вищевказаної квартири, Луцька міська рада рішенням за № 57/91 від 31.03.2014 року відмовила ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції квартири АДРЕСА_1.

Враховуючи, що дана добудова була здійснена за кошти позивача, просить суд визнати за нею право власності на здійснену добудову до квартири АДРЕСА_1, а саме приміщення 4 площею 4,6 кв.м. та № 6 площею 8,6 кв.м. (відповідно до технічного паспорта).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Зі згоди позивача, представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, проте подали суду письмові заяви про розгляд без її участі за наявними матеріалами справи. Просили суд позов задовольнити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - Житлово-комунальне підприємство № 11 Гришко В.О. в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи.

Оцінивши та дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_2 отримав ордер на жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 219 від 29.05.2003 року ОСОБА_2 надано дозвіл на проведення добудови веранди до квартири АДРЕСА_1 (згідно з погодженим проектом) (а.с. 7).

З довідки відділу реєстру житлового фонду від 10.04.2008 року вбачається, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №228-1 від 10.04.2008 року права основного квартиронаймача замість вибулого ОСОБА_2 переоформлено на позивача. Доказом перебування позивача головним квартиронаймачем в квартирі АДРЕСА_1 є долучена до справи довідка про склад сім'ї №634.

На підставі рішення виконкому Луцької міської ради від 10.04.2008 року № 228-1 ОСОБА_1 надано дозвіл переоформити квартиру АДРЕСА_1, на своє ім'я.

29.01.2009 року КП ВОБТІ виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1, загальна площа якої складає 38,7 кв.м. (а.с. ).

З рішення за № 57/91 від 31.03.2014 року вбачається, що Луцька міська рада відмовила ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції квартири АДРЕСА_1 (а.с 9).

Виконавчий комітет Луцької міської ради приймаючи рішення № 219 від 29.05.2003 року про дозвіл на добудову веранди керувався чинним на той час Законом України від 20.04.2000 року «Про планування і забудову територій» та не пов'язував вказаний дозвіл з правом власності чи користуванням земельною ділянкою, на якій здійснюється добудова.

Відмову відповідача у наданні позивачеві дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для реконструкції квартири АДРЕСА_1 від 31.03.2014року №57/ 91 суд не бере до уваги, так як вказане рішення відповідачем прийняте після завершення позивачем добудови.

Відповідно до положень ч.1-2 ст.331 Цивільного кодексу України, особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди , тощо) виникає з моменту завершення будівництва(створення майна).

Крім того, з наявних у справі письмових доказів, а саме квитанцій про сплату комунальних послуг вбачається ,що впродовж останніх років третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ЖКП №11 м. Луцька нараховує плату за площу квартири 43,5 кв.м., що включає в себе площу здійсненої добудови. Вказана обставина є свідченням завершення позивачем будівництва, тобто створення майна .

Разом з тим, задовольняючи позов, суд бере до уваги , що відповідно до положень ч.4 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02. 2011 року право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користовачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Отже, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на здійснену добудову до квартири АДРЕСА_1, а саме приміщення 4 площею 4,6 кв.м. та № 6 площею 8,6 кв.м. (відповідно до технічного паспорта).

Керуючись ст. ст. 10, 15, 30, 60, 210, 215, 224-226 ЦПК України, 321, 328, 334, 392 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на здійснену добудову до квартири АДРЕСА_1, а саме приміщення 4 площею 4,6 кв.м. та № 6 площею 8,6 кв.м. (відповідно до технічного паспорта).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк