Справа № 309/3841/14-ц
Провадження № 2/309/366/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

при секретарі: Форкош Д.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1

до

Сокирницької сільської ради, треті особи: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції ГУЮ у Закарпатської області, Хустська державна нотаріальна контора

про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

с у д -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, треті особи: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Хустського РУЮ, Хустська ДНК про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер її чоловік ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається із житлового будинку АДРЕСА_1 що стверджується рішенням Сокирницької сільської ради від 02.11.2007 р. про надання дозволу на оформлення права власності на житловий будинок. Оскільки чоловік часто хворів, то не встиг оформити право власності на житловий будинок. Єдиним спадкоємцем першої черги є позивач. Даний будинок позивач будувала разом з чоловіком, проживає в ньому до цього часу, виготовила технічний паспорт на будинок. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася. Представником позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі доручення, подано суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача Сокирницької сільської ради в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи належним чином був повідомлений, що стверджено розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи, причини неявки суду невідомі.

Представники третіх осіб: відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Хустського РУЮ та Хустської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Причини неявки суду невідомі.

В порядку ст.ст. 158, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом належними доказами встановлено, що чоловіку позивача ОСОБА_3 належав житловий будинок АДРЕСА_1 що стверджується рішенням №3 виконкому Сокирницької сільської ради від 02.11.2007 року, яким вирішено оформити право власності на об'єкти нерухомого майна за ОСОБА_3 /а.с. 5/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року чоловік позивача помер.

Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначене нерухоме майно, однак за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності на будинковолодіння.

Після смерті чоловік позивача заповіту не залишив, єдиним спадкоємцем за законом є позивач.

Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється жінкою спадкодавця ОСОБА_3 що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року дане підтверджено копією свідоцтва про смерть, яке видано виконкомом Сокирницької сільської ради Хустського району Закарпатської області , а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в їх користь.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Так, оскільки спадщина відкрилася 25 січня 2013 року (день смерті спадкодавця), а отже під час чинності норм Цивільного Кодексу Української РСР в редакції 1963 року, стаття 549 якої, зокрема передбачає, що прийняття спадщини можливе двома способами: якщо спадкоємиць вступив в управління та володіння спадковим майном а також якщо спадкоємиць подав нотаріальному органу по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем, заяви про відмову від спадщини не подавала.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлого ОСОБА_3 на спадкове майно, а також не встановлено інших осіб які б мали право на спадкове майно або які б претендували на це право, окрім ОСОБА_1 , суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 60, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України та ст.ст.328, 392, 1217, 1299 ЦК України, с у д -

Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майно - житловий будинок АДРЕСА_1 Хустського району Закарпатської області після смерті чоловіка ОСОБА_3, яка помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: Орос Я.В.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.