АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/395/15 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Сташків Б. І.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представника апелянта

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 30 грудня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором в розмірі 24685,19 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору кредиту № б/н від 22 травня 2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору, ОСОБА_1 зобов'язався повернути позивачу кредит та відсотки в порядку і в терміни, встановленні договором, однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань щодо вчасного повернення кредиту та відсотків, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 24685,19 грн.

Таким чином позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 24685,19 грн. за кредитним договором № б/н від 22 травня 2007 року та судові витрати у розмірі 246 грн. 85 коп.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задоволити їх позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд безпідставно не прийняв до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 отримав платіжну картку, яка є лише спеціальним засобом для отримання та перерахування коштів. Строк дії картки не припиняє строку дії договору, а Умови не містять положень, що строк дії договору та строк дії картки це одне й теж саме поняття та вони співпадають.

Також судом першої інстанції залишено поза увагою, що відповідно до пунктів 9.3 та 9.5 договору картрахунок відкритий на невизначений термін та може бути закритий на підставі заяви держателя та згідно п. 9.12 Умов сторони домовились, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання і якщо жодна зі сторін не заявляє про його припинення, то він автоматично лонгується на такий же термін.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ "ПриватБанк" підтримав апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені в ній, просить її задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає, що неявка відповідача не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника апелянта, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 22 травня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір, який складається із Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою та Тарифів Банку. Згідно даного договору, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно рішення Загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриваБанк» на публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", про що свідчить статут ПАТ КБ "ПриватБанк".

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором, відповідач належним чином не виконував своїх зобов'язань, а тому станом на 31 травня 2014 року ОСОБА_1 має загальну заборгованість у розмірі 24685,19 грн., яка складається з: 6272,26 грн. - заборгованість за кредитом; 11076,81 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 5684,44 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1151,68 грн. - штраф (процентна складова).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Як вбачається із заяви, яку ОСОБА_1 підписав 22 травня 2007 року, він просить Банк надати йому кредитну карту типу «Основна» у валюті «гривня» строком дії - травень 2009 року, з типом кредитного ліміту фінансовий, та строком його дії, що відповідає терміну дії картки - тобто до травня 2009 року.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається із штампу на позовній заяві, адресованій Тернопільському міськрайонному суду, своїм правом вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за договором № б/н від 22 травня 2007 року скористався лише 26 серпня 2014 року, тобто після спливу трьох років, та доказів поважності причин пропущення даного строку суду не надав.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що початком перебігу позовної давності в даному випадку є 31 травня 2009 року, останній день місяця дії картки.

Таким чином, по відношенню до основної вимоги, тобто до стягнення заборгованості за кредитом у сумі 6272,26 грн., та стягнення процентів за користування кредитом в сумі 11076,81 грн., пройшов строк позовної давності.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"- відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 30 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Р.М. Кузьма