Провадження № 2-з/761/280/2015
У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2015 року Суддя Шевченківського районного суд м. Києва Малинников О.Ф. розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначив, що 24.12.2007 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено Рамкову угоду 3277, відповідно до умов якої позивач здійснив кредитування Відповідача-1 ОСОБА_3 на підставі наступних кредитних договорів (п. 2.2.).

Між позивачем та відповідачем-1 ОСОБА_3 укладено договір про надання траншу 90.1562/3277 від 24.12.2007 р., згідно якого відповідачу був наданий кредит в сумі 89000 доларів США, зі сплатою процентної ставки в розмірі 10% річних, строком на 240 місяців.

В забезпечення виконання зобов'язань Відповідача-1 за вищезазначеним договором, позивачем з відповідачем-2 було укладено договір поруки № 3277-ДП1 від 24.12.2007 року.

Відповідно до умов договору погашення боргу має відбуватися щомісяця із сплатою процентів з кожного місяця. Долученою до позовної заяви довідкою розрахунком підтверджено, що отриманий кредит відповідач не виплачує за умовами договору.

В зв'язку з викладеним, Представник позивача просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість, яка станом на 19.09.2014 року становить 1198959,71 грн..

В судовому засіданні 21 квітня 2015 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути заборгованість за Договором траншу № 90.1562 від 24.12.2007 р., розмір якої на 21.04.2015 становить 3789322,24 грн., з яких: заборгованість по капіталу становить 1756625,56 грн., заборгованість по процентах по графіку - 154100,28 грн., заборгованість по процентах за фактичне користування кредитом - 179426,00 грн., пеня - 1699170,41 грн. Стягнути судовий збір з відповідачів на користь позивача суму судових витрат - судовий збір в розмірі 3654,00 грн. по 1827,00 грн. з кожного.

В квітні 2015 року представником позивача Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» подана заява про забезпечення позову в справі за його позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості. В зазначеній заяві представник позивача просив вжити заходів до забезпечення позову шляхом:

· тимчасового обмеження громадянина України ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) права виїзду за кордон до повного виконання нею зобов'язань перед АТ «ПроКредит Банк»;

· заборони відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) відчужувати належне їм рухоме та нерухоме майно в межах позовних вимог в розмірі 3789322,24 грн.

Зазначену заяву про забезпечення позову представник позивача обґрунтував тим, що відповідач-1 ОСОБА_3 тривалий час неналежно та не в повному обсязі здійснює виконання своїх зобов'язань перед АТ «ПроКредит Банк», ухиляється від отримання будь-яких поштових відправлень від позивача. В судовому засіданні 21.04.2015 року стало відомо від представниці відповідача, поручитель ОСОБА_4, яка являється матір'ю ОСОБА_3, проживає на території вільної економічної зони Крим. Однак остання не повідомила позивача про зміну свого місця проживання. Крім того ОСОБА_3 з метою ухилення від виконання своїх зобов'язань перед позивачем може покинути територію України, виїхавши на постійне проживання до своєї матері.

Також заявник зазначив, що відповідачі недобросовісно ставляться до виконання своїх зобов'язань перед позивачем та не мають наміру погашати заборгованість та схильні до приховування своїх доходів та майна від позивача, відповідачі вживають активних заходів для протидії позивачу в реалізації своїх прав та очевидно мають намір ухилитися від погашення боргу.

Згідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову, врахувавши зміст позовних вимог, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та ст. 151, 152, 153 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву позивача про забезпечення позову в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа, ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у праві виїзду за межі України до повного виконання нею зобов'язань перед АТ «ПроКредит Банк» згідно Рамкової угоди 3277 від 24.12.2007 року.

Виконання заходів щодо обмеження права виїзду за межі України покласти на Адміністрацію державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Заборонити відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) відчужувати належне їм рухоме та нерухоме майно в межах позовних вимог в розмірі 3789322,24 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя О.Ф. Малинников.