УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В.В.,

при секретарі Петровій С.О.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1,

представника ДВС ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби,-

ВСТАНОВИВ:

27.03.2015 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій ставить питання про визнання бездіяльними дії державного виконавця по виконавчому провадженню ВП №45020090 від 07.10.2014 року, відкритому на підставі виконавчого листа №2/225/1129/2014, виданого 19.09.2014 року Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення з боржника ТОВ «Орендне підприємство «Шахта ім. Святої Матрони Московської» боргу на суму 27881,98, та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 19.09.2014 року Дзержинським міським судом Донецької області було винесено рішення, яким стягнуто з ТОВ «Орендне підприємство «Шахта ім. Святої Матрони Московської» на користь ОСОБА_3 заборгованості по заробітній платі у розмірі 13570,48 та моральну шкоду в розмірі 1500 грн., по вказаній справі було відкрито виконавче провадження №45020090, проте станом на теперішній час рішення не виконане.

У звязку з цим просив визнати бездіяльними дії відділу ДВС Дзержинського МУЮ та вчинити певні дії з накладення арешту.

Представник заявника ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні. Зазначив, що рішення суду повинно виконуватися відповідно до законодавства.

Представник відділу державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволення позову. Представник зазначив, що на підприємстві склалася складна фінансова ситуація, внаслідок чого було складено зведене виконавче провадження з черговістю виконання рішень суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Ст.385 ЦПК України передбачає, що скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606 XIV із змінами та доповненнями (надалі Закон від 21.04.1999 року).

Судом встановлено, що виконавчий лист №2/225/1129/2014, виданий 19.09.2014 року Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення з боржника ТОВ «Орендне підприємство «Шахта ім. Святої Матрони Московської» боргузнаходиться на виконанні в відділі Державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції Донецької області (надалі відділ ДВС) (а.с. 6-9).

На підставі даного виконавчого документа 07.10.2014 року державним виконавцем відділу ДВС винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №45020090 (а.с. 7).

Відповідно до пояснень представника заявника, які не спростовані в судовому засіданні, встановлено, що станом на 27.03.2015 року грошові кошти за цим виконавчим листом на користь ОСОБА_3 не сплачені. Отже, вищезазначений виконавчий документ у порушення шестимісячного строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», продовжує перебувати в провадженні відділу ДВС і залишається невиконаним.

У звязку з цим, суд зазначає наступне.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід'ємною частиною правосуддя. Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до Закону України «Про виконавчу службу» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та у межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.2 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

З метою забезпечення гарантій прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язано державного виконавця використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

До кола цих заходів відповідно до статті 52 вказаного Закону віднесено звернення стягнення на грошові кошти та майно боржника. Частинами 2, 3, 4 цієї статті передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно ст.59 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи з метою виконання зведеного виконавчого провадження №ЄДРВП 47541094 державним виконавцем неодноразово накладався арешт на грошові кошти ТОВ «Орендне підприємство «Шахта ім. Святої Матрони Московської», що містились на рахунках в банківських установах. Внаслідок проведення цих дій з рахунків ТОВ «Орендне підприємство «Шахта ім. Святої Матрони Московської»постійно стягуються грошові кошти.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, а ч.3 вказаної статті встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На підставі наявних у справі доказів з урахуванням доводів представника заявника судом встановлено, що із-за недостатності коштів для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, де боржником є державне підприємство ТОВ «Орендне підприємство «Шахта ім. Святої Матрони Московської», виконавчий документ на користь ОСОБА_3 на даний час залишається невиконаним та підлягає примусовому виконанню.

Суд не погоджується із запереченнями представника ДВС, що боржник ТОВ «Орендне підприємство «Шахта ім. Святої Матрони Московської» євугільним підприємством у дуже скрутному фінансовому становищі, та не може своєчасно в повному обсязі виконати вимоги за судовими рішеннями, оскільки це не є обставиною, яка робить неможливим виконання рішення суду відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що з метою повного і фактичного виконання виконавчого документа на користь ОСОБА_4, яке перебуває в зведеному виконавчому проваджені, де боржником є ТОВ «Орендне підприємство «Шахта ім. Святої Матрони Московської», державний виконавець під час виконання своїх повноважень, повинен вжити усі примусові заходи, передбачені Законом від 21.04.1999 року, в тому числі накласти арешт на майно боржника.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи те, що суд не вправі зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом від 21.04.1999 року можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, тому суд вважає за можливе зобовязати відділ Державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції Донецької області накласти арешт на майно боржника.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби підлягає задоволенню.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 386-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606 XIV із змінами та доповненнями, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби, задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції Донецької області з примусового виконання виконавчого листа № 2/225/1129/14, виданого 19.09.2014 року Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта ім.Святої Матрони Московської» на користь ОСОБА_3 заборгованості по заробітній платі у розмірі 12811,50 гривні, середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 13570,48 гривні, моральної шкоди у розмірі 1500 гривні, по виконавчому провадженню № ВП №45020090 від 07.10.2014р., яке приєднано до складу зведеного виконавчого провадження ВП № 47541094 про стягнення грошових коштів з Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта ім.Святої Матрони Московської» на користь фізичних і юридичних осіб.

Зобовязати державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції прийняти заходи для встановлення майна боржника і при наявності такого накласти арешт на майно боржника, в межах суми, достатньої для виконання виконавчого листа № 2/225/1129/14, виданого 19.-9.2014 року Дзержинським міським судом Донецької області на користь ОСОБА_3

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: