АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/113/15 Справа № 2-1027/11 Головуючий у 1 й інстанції - Д.Г. Чулініна Доповідач - Петешенкова М.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

16 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Пономарь З.М., Черненковій Л.А.,

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 лютого 2011 року і на додаткове рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2011 року по цивільній справі за позовом виконавчого комітету Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за участю третьої особи: Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання відмови від права, свідоцтва про спадщину частково недійсними та визнання права на спадщину, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2009 року виконавчий комітет Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно: квартиру АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4, домоволодіння під АДРЕСА_3, автомобіль марки ЗАЗ 1103, номерний знак НОМЕР_1, земельну ділянку, розміром 3,990 га, яка знаходиться на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Спадкоємцями першої черги за законом є його мати ОСОБА_6 та малолітні неповнолітні діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 син від шлюбу з ОСОБА_8, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 син від шлюбу з ОСОБА_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьками якої є померлий та ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 приховала факт розірвання шлюбу за життя спадкодавця і звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а відповідачу ОСОБА_6 на час відмови від спадщини на користь онуків, не було відомо про походження малолітньої онуки ОСОБА_3. Внаслідок дій відповідача ОСОБА_2 порушені законні інтереси малолітньої ОСОБА_3, і під час оформлення прав на спадщину змінено, як коло спадкоємців, які її прийняли, так і частки, які мають належати кожному зі спадкоємців, внаслідок чого, видані 26 листопада 2005 року, 21 грудня 2005 року, 05 квітня 2006 року, 07 грудня 2006 року, 16 травня 2007 року, та 10 грудня 2007 року свідоцтва про право на спадщину на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за своїм змістом не відповідають вимогам закону, а тому є недійсними, оскільки спадщина у частках, виділених спадкоємцям та відмова від спадщини ОСОБА_6 вчинені без врахування законних інтересів малолітньої ОСОБА_3 Просили визнати за малолітніми дітьми право на спадок по 1/3 частки спадкового майна померлого батька ОСОБА_7: квартиру АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4, домоволодіння під АДРЕСА_3, автомобіль марки ЗАЗ 1103, номерний знак НОМЕР_1, земельну ділянку, розміром 3,990 га, яка знаходиться на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, а також права власності їх на це майно.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 лютого 2011 року позовні вимоги виконавчого комітету Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі ( т.1 а.с.221-223).

Визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_7, які видані 26 листопада 2005 року, 21 грудня 2005 року, 05 квітня 2006 року, 07 грудня 2006 року, 16 травня 2007 року тв. 10 грудня 2007 року видані на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, посвідчені нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, та зареєстровані під реєстровими №№: 4-6258, 4-6760, 4-6761, 4-6763, 4-1487, 4-1489, 4-1491, 2-7276, 2-7277, 4-1599, 4-1607, 4-1610, 4-1613, 4-1616, 2-56.

Визнано частково недійсною відмову ОСОБА_6 від прийняття спадщини.

Визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 право на спадщину за законом після ОСОБА_7, до складу якої належить право власності на квартиру АДРЕСА_1, квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4, домоволодіння під АДРЕСА_3, автомобіль марки ЗАЗ 1103, номерний знак НОМЕР_1, на земельну ділянку розміром 3,990 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2011 року визнано недійсною відмову ОСОБА_6 від прийняття спадщини в частині її вчинення на користь ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (т.2 а.с.5).

Визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 окремо за кожним право на 1/3 частину у спадщині за законом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 і складається з права власності на квартиру АДРЕСА_1, квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4, домоволодіння під АДРЕСА_3, автомобіль марки ЗАЗ 1103, номерний знак НОМЕР_1, на земельну ділянку розміром 3,990 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Не погодившись з рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 лютого 2011 року і додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційними скаргами, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (т.2 а.с.26-28).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції та додаткове рішення скасувати з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги виконавчого комітету Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із доведеності факту батьківства ОСОБА_7 щодо малолітньої ОСОБА_3, у зв'язку із чим виділив їй право на 1/3 частину спадщини та виключив зі складу спадкоємців ОСОБА_2, оскільки остання не перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 на момент його смерті, враховуючи зазначене, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність визнання відмови ОСОБА_6 від спадщини частково недійсною.

Проте з висновками суду першої інстанції погодитися не можливо з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7 (т.1 а.с.28), після смерті якого відкрилася спадщина, яка складалася з: квартири АДРЕСА_1, квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4, домоволодіння під АДРЕСА_3, автомобіля марки ЗАЗ 1103, номерний знак НОМЕР_1, земельної ділянки, розміром 3,990 га, яка знаходиться на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

З 13 серпня 1994 року до 02 липня 1997 року ОСОБА_7 з перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, від якого у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. а.с. 24, 135, 208, 210).

З 26 липня 1997 року по 13 квітня 2004 року ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.27). На підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2000 року, шлюб між останніми розірвано, про що складено відповідний актовий запис (т.1 а.с.а.с. 164-166).

За відомостями з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (т.1 а.с.134-136), міститься актовий запис про народження малолітньої дитини ОСОБА_3, зареєстрований 22 жовтня 1999 року виконкомом Піщанської Новомосковського району Дніпропетровської області.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7, були його мати ОСОБА_6 та малолітні на той час діти ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які прийняли спадщину у розумінні вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК УКраїни.

ОСОБА_6, користуючись своїм правом, передбаченим ч.1 ст.1273 ЦК України в строк, встановлений ст.1270 ЦК України відмовилася від прийняття спадщини після померлого сина ОСОБА_7 на користь онуків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Заяву про відмову від спадщини посвідчено 27 травня 2005 року державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Куликовим С.В., реєстровий № 7817.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали свідоцтва про право на спадщину з урахуванням частки майна, від якої відмовилася ОСОБА_6, тобто на ? частини спадкового майна.

Крім того, державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Котенок Т.В. на ім»я ОСОБА_2 як дружині померлого, були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: від 07 грудня 2006 року № 2-7276 на ? квартири АДРЕСА_1, від 16 травня 2007 року № 4-6258 на ? квартиру АДРЕСА_2, від 16 травня 2007 року № 4-1599 на квартиру АДРЕСА_4, від 05 квітня 2006 року № 4-1487 на ? домоволодіння під АДРЕСА_3, від 26 листопада 2005 року № 4-6258 на ? автомобіля марки ЗАЗ 1103, номерний знак НОМЕР_1, від 21 грудня 2005 року № 4-6760 на ? земельної ділянки, розміром 3,990 га, яка знаходиться на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України в судовому порядку вирішується питання про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п. 27 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб.

У розумінні положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня особа, вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадків, встановлених ч.ч. 2-4 ст. 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для відкриття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 223 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України у п. 19 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним» роз'яснив, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов'язань, які виникли з правочину, і не пов'язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Згідно ч. 5 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Спадкоємець не має права ставити відмову від успадкування своєї частки у майні померлого власника в залежність від будь-яких умов чи застережень.

Підставою звернення до суду з позовом про визнання відмови від спадщини недійсною, виконавчим комітетом Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради було зазначено саме про необізнаність ОСОБА_6 про існування малолітньої дочки її померлого сина ОСОБА_7, саме тому вона відмовилась від прийняття спадщини на користь двох онуків, та на теперішній час бажає відмовитися від спадщини на користь малолітньої онуки.

Суд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув, що призвело до неправильного вирішення спору.

Колегія суддів вважає, що подання ОСОБА_6 заяви про відмову від прийняття спадщини з наведених та підтверджених позивачем мотивів, не може бути підставою для визнання відмови від прийнятті спадщини частково недійсною відповідно до вимог ст.ст. 229, 1273 ЦК України. Позивачем не доведено істотність обставин, щодо яких ОСОБА_6 помилилася.

З огляду на викладене, у суду першої інстанції не було підстав визнання частково недійсною відмову ОСОБА_6 від прийняття спадщини в частині її вчинення на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та визнання свідоцтв про право на спадщину за законом на ім»я ОСОБА_5 та ОСОБА_4 недійсними.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне свідоцтва про право на спадщину за законом на ім»я ОСОБА_2 за реєстраційними номерами: 4-6760 від 21 грудня 2005 року, 4-1487 від 05 квітня 2006 року, 2-7276 від 07 грудня 2006 року, 4-1599 від 16 травня 2007 року, 4-6258 від 26 листопада 2005 року в частині 1/4 частині спадкового майна, 4-6258, від 16 травня 2007 року, визнати недійсними, тому що остання на момент смерті ОСОБА_7, не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, законних підстав для отримання спадкового майна матеріали справи не містять, та порушують права малолітньої ОСОБА_3 на спадкування за законом, як спадкоємиці першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України.

З огляду на зазначене та враховуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що малотіня ОСОБА_3 є такою, що прийняла спадщину у встановлений законом строк, так як вона є малолітньою, а її мати ОСОБА_8 не відмовилася від прийняття спадщини відповідно до вимог ч. 4 ст. 1273 ЦК України.

З урахуванням того, що на момент відкриття спадщини частина ОСОБА_3 складає ?, є всі підстави для визнання за останньою права власності на вказану частину спадкового майна, на яку були видані з порушенням свідоцтва про на спадщину на ім»я ОСОБА_2, а саме: земельної ділянки розміром 3,990 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, житлового будинку АДРЕСА_3, квартири АДРЕСА_1, квартири АДРЕСА_4, квартири АДРЕСА_2, автомашини марки ЗАЗ 1103, номерний знак НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

В іншій частині позовні вимоги виконавчого комітету є безпідставні, права інших дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не порушують, а тому задоволенню не підлягають.

Доводи ОСОБА_2 про перебування у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не відповідають дійсності та спростовуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме особистим зверненням апелянта до відділу РАЦС з заявою про реєстрацію розірвання шлюбу на підставі рішення Бабушкінскього районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2000 року.

Посилання апелянта на те, що померлий ОСОБА_7 не є батьком малолітньої ОСОБА_3 та проведення актового запису про народження дитини на підставі ст. 135 СК України, є необгрнутованими, оскільки батьківство померлого не оспорювалося відносно доньки та в установленому порядку не визнаний недійсним.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів, вважає за необхідне рішення суду та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги виконавчого комітету Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої ОСОБА_3 задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 лютого 2011 року та додаткове рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги виконавчого комітету Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за участю третьої особи: Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання відмови від права, свідоцтва про спадщину частково недійсними та визнання права на спадщину - задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстраційний номер 4-6760 від 21 грудня 2005 року, що видане Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстраційний номер 4-1487 від 05 квітня 2006 року, що видане Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстраційний номер 2-7276 від 07 грудня 2006 року, що видане Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстраційний номер 4-1599 від 16 травня 2007 року, що видане Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстраційний номер 4-6258 від 16 травня 2007 року, що видане Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстраційний номер 4-6258 від 26 листопада 2005 року, що видане Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2 в частині 1/4 частки автомашини марки ЗАЗ 1103, номерний знак НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/4 частину земельної ділянки розміром 3,990 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_3, на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, на 1/4 частину квартири АДРЕСА_4, на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2, на 1/4 частину автомашини марки ЗАЗ 1103, номерний знак НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 391,93 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь

Л.А. Черненкова