Провадження № 22-ц/780/1319/15 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко
Категорія 18 24.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі : Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» на ухвалу судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» до ОСОБА_1, третя особа публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ТОВ «Глобалмані» звернулися до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, мотивуючи її тим, що внаслідок протиправних дій невідомої особи, що полягають у несанкціонованому втручанні в роботу програмно-апаратного комплексу товариства шляхом отримання без відому та дозволу товариства доступу до системи електронних грошей «Глобалмані», було проведено ряд операцій з електронними грошима з подальшим ініціюванням їх обміну на безготівкові кошти, які були безпідставно перераховані за реквізитами банківських карток, що відкритті у ПАТ КБ «Приват Банк» на ім'я ОСОБА_1 Оскільки відповідач витратив частину безпідставно набутих грошових коштів у власних потребах шляхом їх отримання готівкою, перерахування на інші банківські картки, а також перерахування на відкритий депозитний рахунок, то в подальшому можуть виникнути труднощі або ж взагалі буде неможливо повернення спірних грошових коштів. Просили вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках у ПАТ КБ «Приват Банк» (рахунки зазначено), що відкритті на ім'я ОСОБА_1 в межах заявленої суми позову - 825 109,10 грн.

Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 30 грудня 2014 року заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги заяви про забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції вважав, що ТОВ «Глобалмані» не надали відомостей, які необхідні для забезпечення позову, а саме відсутнє підтвердження того, що зазначені картковий і депозитний рахунки належать саме ОСОБА_1 При цьому суд вказав, що у Печерському районному суді м. Києва вже розглядається клопотання про накладання арешту на особові рахунки відкриті на ім'я ОСОБА_1, а наданий рапорт оперуповноваженого інспектора не є підтвердження вказаних обставин.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду зроблений невірно, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

За правилами ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 3, 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту заяви про забезпечення позову убачається, що заявником було викладені наявні докази на підтвердження того, що відповідачем дійсно відкриті карткові та депозитний рахунки в ПАТ «КБ «Приватбанк». Ці письмові докази також були подані до суду разом з позовною заявою.

Так, вказані письмові докази буди отримані в ПАТ КБ «Приватбанк» в рамках кримінального провадження № 0005226 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року про надання тимчасового доступу до документів стосовно банківських карток належних ОСОБА_1

Під час проведення тимчасового доступу в Київському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» було отримано інформацію про рух коштів по банківським рахункам ОСОБА_1, з якої убачається, що останній 20 вересня 2014 року в Білоцерківському відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» відкрив депозитний рахунок № НОМЕР_1, на який перерахував з особистого рахунку № НОМЕР_2 частину коштів в сумі 373 000 грн.

Цього ж дня ОСОБА_1 витратив частину грошових коштів у сумі 15 000 грн. з карткового рахунку № НОМЕР_2 шляхом перерахування їх на іншу банківську картку, а залишок грошових коштів на вказаному рахунку становив - 160 грн.

20 вересня 2014 року ОСОБА_1 отримав готівкою частину грошових коштів в сумі 149 999 грн. з карткового рахунку № НОМЕР_3, а залишок грошових коштів на вказаному рахунку дорівнює 243 733,44 грн.

Враховуючи викладене слід дійти висновку, що відповідач витратив частину грошових коштів, які безпідставно перераховані на належні йому карткові рахунки шляхом отримання готівки, перерахування на інші банківські картки, а також перерахування на відкритий депозитний рахунок у загальному розмірі 537 999 грн., на підтвердження чого свідчать відповідні виписки по його особистих рахунках та ухвала слідчого судді.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, долучені до позовної заяви та заяви про забезпечення позову докази належним чином не перевірив, зокрема, не з'ясував чи існує ймовірність подальшого розпорядження відповідачем спірними коштами та чи не призведе таке розпорядження до реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому, дійшовши висновку щодо відсутності переконливих даних про належність карткового та депозитного рахунку відповідачу, суд припустився помилки і у відповідності ч. 3 ст. 153 ЦПК України не витребував від заявника додаткові документи або інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Окрім цього, в матеріалах справи міститься рапорт головного оперуповноваженого-інспектора УБК МВС України, з якого вбачається, що відповідач був опитаний з приводу безпідставно отриманих коштів та повідомив, що походження даних грошей не знає, але повертати їх не збирається, а частину вже витратив на власні потреби. У вказаному рапорті зазначено лише про необхідність ініціювання перед слідчим звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на карткові та депозитний рахунок, які відкриті на ім'я ОСОБА_1 у ПАТ КБ «Приват Банк», та ніяким чином не згадується про розгляд цього питання в рамках кримінального провадження.

З викладених підстав колегія суддів приходить до висновку про наявність всіх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може призвести до труднощів або взагалі зробить неможливим виконати рішення суду про повернення безпідставно отриманих грошових коштів, тому доводи заявника та надані докази підлягають перевірці із врахуванням вимог ст.ст. 151, 153 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушав порядок, встановлений для його вирішення.

Таким чином колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, оскільки вжиття заходів забезпечення позову є дією оперативного заходу, що вживається для забезпечення виконання рішення суду у разі його потенційного задоволення, а питання обгрунтованості позовних вимог перевіряються судом під час розгляду справи по суті і не мають розглядатися при забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» задовольнити частково.

Ухвалу судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: