Суддя Клименко А. М.
Провадження № 2/644/527/15
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Клименка А.М.,
при секретарі Литвиненко А.Л.,
представника позивача ОСОБА_1,
третьої особи ОСОБА_2,
представника третьої особи - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_2, про зміну черговості одержання права на спадкування,
Позивачка звернулася до суду з позовом до синів свого цивільного чоловіка - ОСОБА_5 і ОСОБА_5 про зміну черговості одержання права на спадкування і просила: встановити юридичний факт, що вона знаходилася із ОСОБА_7 у цивільному шлюбі з вересня 2002 року та проживала з ним однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини після його смерті; надати їй, як спадкоємцю четвертої черги, право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, які мають право на спадкування; усунути відповідачів від права спадкування майна спадкодавця ОСОБА_7 посилаючись на те, що 12 липня 2012 року помер її цивільний чоловік ОСОБА_7, з яким фона перебувала у фактичних шлюбних стосунках і проживала однією сімєю з вересня 2002 року до дня його смерті. З січня 2011 року ОСОБА_7 постійно знаходився у тяжкому фізичному стані і потребував стороннього догляду. З серпня 2011 року чоловік неодноразово проходив хіміотерапію та опромінювання, у звязку з онкологічним захворюванням йому була встановлена перша група інвалідності. Вона опікувалася своїм чоловіком та доглядала його. За спільні кошти вони купували необхідні ліки, оплачували комунальні послуги та квартирну плату. Відповідачі не приймали ніякої участі у покращенні становища їх батька, не переймалися його життям та здоровям, не надавали йому жодної допомоги. Після смерті батька відповідачі до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулися.
Під час розгляду справи позивачка вточнила свої позовні вимоги і з тих же підстав, що і в первісному позові, просила: встановити юридичний факт, що вона знаходилася зі ОСОБА_7 у цивільному шлюбі з вересня 2002 року та проживала з ним однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини; надати їй, як спадкоємцю четвертої черги, право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, які мають право на спадкування; усунути відповідачів від права спадкування майна спадкодавця ОСОБА_7 (а.с. 29 31).
В судове засідання позивачка не прибула, направила для участі в розгляді справи свого представника, який позов підтримав і пояснив, що починаючи з 2002 року позивачка з дочкою і ОСОБА_7 постійно проживали разом ІНФОРМАЦІЯ_1 по проїзду Електровозному в м. Харкові однією сімєю. Бюджет їх родини складався з пенсії ОСОБА_7 і заробітної плати позивачки, яка працювала у магазині. Також цьому будинку жили мати ОСОБА_7 ОСОБА_8 і його брат. Спочатку померла мати, потім ОСОБА_7, а потім і його брат. Зараз у будинку проживає позивачка і третя особа ОСОБА_2, який вселився в нього у 2014 році.
Відповідачі в судове засідання повторно не прибули, про час і місце проведення судових засідань двічі повідомлялися заздалегідь і належним чином через оголошення в пресі. Судові повістки, направлені за їх можливою адресою місця проживання в державі Ізраїль, повернулися до суду із відміткою пошти про те, що адресати вибули (а.с. 114). Причин неявки суду відповідачі не повідомили, заперечень проти позову не надали, заяви про відкладення розгляду справи від них не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Під час розгляду справи ухвалою суду до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача було залучено ОСОБА_2 (а.с. 111), який позов не визнав, надав суду письмові заперечення і в судовому засіданні пояснив, що він є прямим спадкоємцем покійного ОСОБА_7, який був його рідним дядьком. Діти спадкодавця відмовилися від спадщини на його користь. Позивачка ніяких прав на спірний будинок не має. Останнім часом ОСОБА_7 хворів на рак горла, потребував допомоги і він допомагав йому матеріально. Останній раз він бачив його за два дні до смерті. Після смерті дядька, півтора роки тому він вже переїхав жити до спірного будинку. До нотаріальної контори з метою оформлення спадщини звернувся через два роки після смерті дядька.
Представник третьої особи позов не визнав і надав в судовому засіданні пояснення, які цілком збігаються з письмовими запереченнями відповідача, згідно яких: позивачка і ОСОБА_7 ніколи не проживали як чоловік та дружина, позивачка лише знімала кімнату в його будинку; жодних доказів того, що відповідачі ухилялися від надання своєму батьку допомоги, суду не надано; покійний ОСОБА_7 ніколи не був у безпорадному стану і не від кого не просив допомоги; необхідність усувати відповідачів від права на спадкування після смерті їх батька відсутня, оскільки відповідачі спадщину після його смерті взагалі не прийняли; навіть, якщо позивачка і перебувала із ОСОБА_7 у цивільному шлюбі, то вона може бути лише спадкоємцем четвертої черги, але позивачка пропустила строк на прийняття спадщини після його смерті.
Вислухавши представника позивача, третю особу та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…
Судовим розглядом встановлено, що спірним майном є житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Харків, проїзд Електровозний, 3/1, який належить на праві власності: ОСОБА_8 ? частина на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 27 березня 1985 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-1215, і по ? частині ОСОБА_8 та її сину ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 березня 1985 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-1217, що підтверджується довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 1902660 від 28 листопада 2014 року (а.с. 83).
В 1999 році колишня дружина ОСОБА_7 ОСОБА_9 розірвала з ним шлюб і разом з їх синами відповідачами ОСОБА_9 Дм.С. і ОСОБА_9 Ден.С. виїхала на постійне проживання до держави Ізраїль.
У 2002 році ОСОБА_7 привіз до спірного житлового будинку позивачку ОСОБА_4 з неповнолітньою дочкою, зі згоди своєї матері та брата вселив її з дочкою до будинку і з цього часу постійно проживав з ОСОБА_4 у фактичних шлюбних стосунках однією сімєю до моменту своєї смерті. Помер ОСОБА_7 12 липня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с. 53). Протягом цих десяти років ОСОБА_7 і ОСОБА_4 мали спільний бюджет, який складався із пенсії ОСОБА_7 і заробітної плати ОСОБА_4, і вели спільне господарство.
Починаючи з січня 2011 року стан здоровя ОСОБА_7 став погіршуватися, і у нього було діагностовано онкологічне захворювання злоякісну пухлину горла. З серпня 2011 року ОСОБА_7 неодноразово проходив лікування за допомогою хіміотерапії та опромінювання, але стан його здоровя не покращився, він став потребувати постійного стороннього догляду, у звязку з чим ОСОБА_7 27 лютого 2012 року була встановлена перша група інвалідності, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 1-ААБ № 160898 (а.с. 7). Позивачка ОСОБА_4 постійно опікувалася своїм чоловіком, доглядала його і надавала йому усю необхідну допомогу. За спільні кошти вони купували необхідні ліки та оплачували комунальні послуги за будинок, в якому разом жили. Відповідачі постійно проживали в державі Ізраїль, були обізнані про стан здоровя свого батька, але не приймали ніякої участі у покращенні його становища, не переймалися його життям та здоровям, не надавали йому жодної допомоги.
Протягом 2011 2012 років ОСОБА_7 постійно проходив лікування як амбулаторне, так і стаціонарне, що підтверджується виписками з його історій хвороб та епікризами з лікарень (а.с. 8 25), але стан його здоровя неупинно погіршувався і 12 липня 2012 року ОСОБА_7 помер.
Після смерті батька відповідачі до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через два роки звернувся племінник ОСОБА_7 третя особа ОСОБА_2 (а.с. 50), який восени 2014 року вселився в спірний будинок, в якому було зареєстроване його місце проживання.
Факт знаходження позивачки ОСОБА_4 і ОСОБА_7 у фактичних шлюбних відносинах і спільного їх проживання з 2002 року у будинку № 3/1 по проїзду Електровозному у м. Харкові підтверджений в судовому засіданні показаннями свідків.
Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що у ОСОБА_7 була дружина та двоє синів, але вони виїхали до Ізраїлю. У 2002 році ОСОБА_7 привіз до будинку, де він проживав з мамою та братом - ОСОБА_11, позивачку ОСОБА_4 з дочкою. Вони стали жити однією сімєю. Дочка ходила до школи. В будинку чотири кімнати: дві окремі і дві прохідні. ОСОБА_7 з дружиною та дочкою займали дві кімнати, а його мати з братом дві інші. Жили дружно, сварок не було, допомагали один одному. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вели спільне господарство. Коли ОСОБА_7 сильно захворів, то дружина його постійно доглядала. Вона також допомагала ОСОБА_4 доглядати чоловіка, оскільки ОСОБА_4 ще працювала неподалік у магазині. Останні три місяці життя стан здоровя ОСОБА_7 був жахливий, він постійно ходив в масці, з під неї все текло, годували його через зонд. Тетяна надавала чоловіку усю можливу та необхідну допомогу. Племінник ОСОБА_7 - ОСОБА_2 його не відвідував і ніякої допомоги не надавав, на похорон ОСОБА_7 не приходив.
Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що є сусідкою позивачки. В 1999 році мати ОСОБА_7 ОСОБА_8 сказала їй, що дружина сина Рита з синами поїхала жити до Ізраїлю. В 2002 році ОСОБА_7 привіз до будинку нову дружину з дочкою позивачку ОСОБА_4 До дочки ОСОБА_4 ОСОБА_7 ставився як до своєї рідної, вважав її за свою дитину. Жили вони дружно, однією сімєю. Дочка виросла, видали її заміж. Після його смерті його брат ОСОБА_11 сказав, що будинок повинен залишитися позивачці. Відповідач ОСОБА_6 приїздив на похорон батька, але на саме поховання не встиг, у звязку з запізненням літака, а був на поминках, де привселюдно сказав позивачці, маючи на увазі спадщину батька: «ОСОБА_13, нехай все буде Вам».
Свідок ОСОБА_14 пояснила суду, що протягом тривалого часу вона працювала дільничним лікарем-терапевтом Харківської міської поліклініки № 18 і часто відвідувала сімю ОСОБА_6. Спочатку її майже двічі на місяць викликали до ОСОБА_8, а, починаючи з 2011 року, і до ОСОБА_7, який захворів на рак гортані. На той час він знаходився на обліку у онколога і ще не був важким хворим. Протягом усього цього часу вона бачила у будинку дружину ОСОБА_7 на імя ОСОБА_4 і її дочку. Бабуся ОСОБА_8 казала їй, що ОСОБА_4 - це дружина сина. ОСОБА_8 вона відвідувала протягом двох останніх років її життя.
Окрім показань вищенаведених свідків факти постійно спільного проживання позивачки зі ОСОБА_7 починаючи з 2002 року до його смерті підтверджуються наступними доказами:
-ксерокопією амбулаторної карти позивачки з КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 18», згідно якої ОСОБА_4 з 2002 року проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;
-СД диском з відеозаписом весілля дочки позивачки, яке відбулося 29 лютого 2008 року, і на якому в якості батьків нареченої були присутні позивачка ОСОБА_4 та ОСОБА_7;
-27 фотознімків, на яких відображений покійний ОСОБА_7 з членами своєї родини дружиною ОСОБА_4, її дочкою, зятем та онукою у приміщеннях та дворі спірного будинку.
Проаналізувавши усі вищенаведені докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність юридичного факту, що ОСОБА_4 знаходилася зі ОСОБА_7 у фактичних шлюбних відносинах і постійно проживала з ним однією сімєю з вересня 2002 року в будинку № 3/1 по проїзду Електровозному в м. Харкові до часу його смерті 12 липня 2012 року.
Оскільки судовим розглядом встановлено, що відповідачі спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7 не приймали і спадкоємці першої черги відсутні, то відсутні і підстави для усунення відповідачів від спадщини і надання позивачці права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, а тому в цій частині позовних вимог суд вважає за необхідне позивачці відмовити.
Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 226, 259 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_2, про зміну черговості одержання права на спадкування задовольнити частково.
Встановити юридичний факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходилася із ОСОБА_7 у цивільному шлюбі та постійно проживала з ним однією сімєю з вересня 2002 року в будинку № 3/1 по проїзду Електровозному в м. Харкові до часу його смерті 12 липня 2012 року.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_15 відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через районний суд.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: