Справа № 342/540/15-ц
Провадження № 2/353/252/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

за участю секретаря - Мороз М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі заяву ОСОБА_1 про відшкодування шкоди через Державну казначейську службу України у частині повернення сум, сплачених за надання правової допомоги, та в частині витрат, понесених заявником унаслідок здійснення завідомо незаконного кримінального переслідування заявника (з урахуванням інфляції),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про відшкодування їй через Державну казначейську службу України шкоди у частині повернення сум, сплачених за надання правової допомоги, та в частині витрат, понесених нею внаслідок здійснення завідомо незаконного кримінального переслідування (з урахуванням інфляції) в сумі 21541,13 грн. В обгрунтування заяви посилалась на те, що вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2014 р.по справі № 342/766/14-к її було засуджено за ч. 1 ст. 375 КК України. Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.04.2015 року вирок Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2014 р. по справі № 342/766/14-к було скасовано, а кримінальне провадження було закрите за реабілітуючими ознаками. Оскільки Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду» передбачено відшкодування шкоди внаслідок незаконного засудження за рахунок державного бюджету через органи державної казначейської служби України, просила постановити ухвалу про відшкодування їй витрат на правову допомогу в сумі 11500,0 грн. (послуги адвоката ОСОБА_2Р.), витрат, повязаних з поїздками за маршрутом м. Івано-Франківськ м. Городенка в сумі 1526,62 грн. (плата за проїзд автобусом, витрати на заправку автомобіля, витрати на відрядження), витрат, повязаних з придбанням ліцензії на право використання компютерної програми «Ліга:Закон» в сумі 2514,0 грн. Обчисливши зазначені суми відшкодування з застосуванням індексу інфляції, визначила загальну суму відшкодування 21541,13 грн.

Відповідно до Ухвали Тлумацького районного суду від 22.06.2015 р. вищевказана заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області після її передачі Городенківським районним судом Івано-Франківської області, оскільки всі судді даного суду заявили самовідводи.

Під час розгляду заяви в суді заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 заяву підтримали з підстав, викладених у ній. В судове засідання 22.09.2015 р. заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не зявились, подали заяви про розгляд даної заяви без їх участі.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, причин відсутності не повідомив, був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної заяви.

Прокуратура Івано-Франківської області була повідомлена про розгляд заяви ОСОБА_1 шляхом направлення на її адресу рекомендованим листом відповідного повідомлення (а.с. 68), проте явку в судове засідання свого представника не забезпечила.

Суд, вислухавши пояснення заявниці ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3, дослідивши матеріали додані до заяви, прийшов до висновку про те, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 130 КПК України передбачено, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (ч. 2 ст. 1176 ЦК України).

Такий порядок передбачений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі Закон).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Випадки, при яких виникає право на відшкодування шкоди наведені у ст. 2 цього Закону, серед яких і закриття кримінального провадження за відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 3 Закону у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): зокрема, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином (п.3 ст. 3), а також суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги (п. 4 ст. 3).

В пункті 10 Наказу Мінюсту України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України № 6/5/3/41 від 04.03.1996 р. «Про затвердження Положення про застосування ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», зазначено, що крім відшкодування заробітку та інших грошових доходів, громадянинові згідно з п.3 ст.3 Закону ( 266/94-ВР ) підлягають поверненню суми штрафу, стягнуті на виконання вироку суду як міри покарання, судові витрати та інші витрати. До інших витрат відносяться суми, стягнуті з громадянина на виконання вироку в частині задоволеного цивільного позову, суми, внесені ним на відшкодування матеріальної шкоди добровільно або за вимогою адміністрації, а також суми, витрачені на оплату проїзду за викликами органів розслідування і суду та найом жилого приміщення. Відповідно до п.4 ст.3 Закону громадянинові підлягають також поверненню суми, сплачені ним у зв'язку з наданням юридичної допомоги. До цих сум відносяться суми, сплачені ним адвокатському об'єднанню (адвокату) за участь адвоката у справі, написання касаційної і наглядної скарги, а також внесені ним в рахунок оплати витрат адвоката у зв'язку з поїздками у справі до касаційної та наглядної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у разі виникнення права на відшкодування завданої шкоди відповідно до статті 2 цього Закону орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор або суд зобов'язані роз'яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди.

Частиною 1 ст. 12 вищевказаного Закону передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

Судом встановлено, що вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2014 р. по справі № 342/766/14-к ОСОБА_1 було визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, призначено покарання 850,0 грн. штрафу та стягнуто на користь держави судові витрати в сумі 368,94 грн. (а.с. 54-56).

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.04.2015 року вирок Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2014 р. по справі № 342/766/14-к було скасовано, кримінальне провадження закрите, судові витрати в сумі 368,94 грн. покладено на державний бюджет України (а.с. 50-53). В мотивувальній частині Ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.04.2015 року зроблено висновок, що вирок місцевого суду не можна вважати законним і обгрунтованим, а тому його слід скасувати, а кримінальне провадження відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України закрити за відсутності в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.

Таким чином, наявність Ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29.04.2015 року, якою вирок Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2014 р. по справі № 342/766/14-к щодо ОСОБА_1 було скасовано, а кримінальне провадження закрите за відсутності в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» дає право заявниці на відшкодування шкоди, передбаченої цим Законом.

В звязку з необхідністю надання правової допомоги, між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 16.05.2014 р. та 09.12.2014 р. було укладено договори про участь захисника у кримінальному процесі та додаткову угоду від 11.02.2015 р. до договору про надання правової допомоги № 24 від 09.12.2014 р.(а.с. 12, 13, 131). Адвокатом ОСОБА_2 вказані послуги були надані, а ОСОБА_1 оплачені, що підтверджується Актами надання правової допомоги № 1, 2, 3 (а.с. 9-11), довідкою від 29.07.2015 р., листом та розрахунком, виданими адвокатом ОСОБА_2Р.(а.с. 113, 99-102), а також журналами судових засідань Городенківського районного суду Івано-Франківської області та Апеляційного суду Івано-Франківської області (а.с. 72-94), Ухвалою Городенківського районного суду від 01.07.2014 р. (а.с. 114), листом прокуратури Городенківського району від 17.06.2014 р. (а.с. 112), тощо.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявниця ОСОБА_1 має право на відшкодування витрат, повязаних з наданням їй правової допомоги адвокатом ОСОБА_2 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 320 КК України, в сумі 11500,0 грн.

Суд вважає, що вимоги заявниці ОСОБА_1 в частині відшкодування їй витрат на відрядження є безпідставними з огляду на наступне.

Пунктом 1 Постанови КМУ № 98 від 02.02.2011 р. (з змінами) встановлено, що суми витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, визначається додатком 1, в якому визначено розмір добових 30 грн. в межах України. З матеріалів справи вбачається, що заявниця у відрядження не направлялась, а із змісту вказаної постанови випливає, що вона не передбачає виплату добових особам, які підпадають під дію Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Щодо відшкодування витрат, повязаних з поїздками заявниці ОСОБА_1 за маршрутом м. Івано-Франківськ м. Городенка для участі в судових засіданнях апеляційного суду (автобусом та автомобілем) слід зазначити, що заявницею не надано суду належних та допустимих доказів, які би свідчили про необхідність цих витрат та підтверджували їх обґрунтованість і розмір. Так, чек з АЗС «ОККО» від 12.02.2015 р., виданий на імя ОСОБА_4 (а.с. 15), не є належним доказом транспортних витрат заявниці. Також не підлягають відшкодуванню витрати заявниці в сумі 24,86 грн. на оплату квитка за маршрутом с. Кунисивці м. Івано-Франківськ від 03.02.2015 р. (а.с. 14), оскільки згідно з журналами судових засідань Апеляційного суду Івано-Франківської області (а.с. 89-94), розгляд апеляційних скарг у кримінальному провадженні про обвинувачення заявниці колегією суддів апеляційного суду 03.02.2015 р. не проводився. Будь-яких інших доказів, які би підтверджували витрати заявці на проїзд з місця проживання до м. Івано-Франківська з метою участі в судових засіданнях апеляційного суду (автобусом та автомобілем) і у зворотньому напрямку, ОСОБА_1 суду не надано та не здобуто судом під час розгляду заяви.

Вимоги заявниці щодо відшкодування витрат, повязаних з придбанням ОСОБА_3 ліцензії на право використання компютерної програми «Ліга:Закон» в сумі 2514,0 грн., суд вважає безпідставними.

В заяві ОСОБА_1 зазначено, що вона самостійно без допомоги адвоката ОСОБА_2 оформляла другу апеляцію на вирок Городенківського районного суду від 09.12.2014 р., складання якої доручила ОСОБА_3, який в свою чергу придбав для цього ліцензію на право використання компютерної програми «Ліга:Закон», сплативши за це ТзОВ «ЛІГА ЗАКОН» грошові кошти в сумі 2514,0 грн.

Проте, відповідно до норм діючого КПК України, захист інтересів підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого провадиться виключно захисником, яким може бути лише адвокат, відомості про якого внесено до Єдиного реєстру адвокатів України. Доказів того, що ОСОБА_3 є адвокатом, укладав договір з заявницею ОСОБА_1, складав вказану апеляційну скаргу та отримав за це гонорар суду не подано, а витрати, понесені ОСОБА_3 на придбання ліцензії на право використання компютерної програми «Ліга:Закон» в сумі 2514,0 грн. є його особистими витратами та відшкодуванню не підлягають. Крім того, в матеріалах даної справи міститься договір між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 на захист інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, за яким адвокат отримала гонорар в сумі 6000,0 грн.

Щодо відшкодування шкоди з врахуванням індексу інфляції слід зазначити наступне.

Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не передбачено проведення відшкодування витрат з врахуванням індексу інфляції. Статтею 3 цього закону передбачено лише відшкодування лише тих витрат, які реально були понесені (сплачені) незаконно звинуваченою особою.

Як вбачається з ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10-74/0/4-13 від 16.01.2013р. «Про деякі питання застосування статті 625 ЦК України», положення ст.625 ЦК України щодо обов'язку боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом, регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду та є мірою відповідальності за порушення зобов'язання, тому не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених п.п. 1, 3, 4 і 5 ст. 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Частиною 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України встановлено, що Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Також, згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затверджене Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Таким чином, відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду здійснюється Державним казначейством України за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Керуючись ст. 56 Конституції України, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», Постановою КМУ № 98 від 02.02.2011 р., ст. 1176 ЦК України, на підставі ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 209, 210, 218 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у частині повернення сум, сплачених за надання правової допомоги, та в частині витрат, понесених заявником унаслідок здійснення завідомо незаконного кримінального переслідування заявника (з урахуванням інфляції), задовольнити частково.

Визначити розмір матеріальної шкоди, спричиненої ОСОБА_1, у розмірі 11500,0 грн. (одинадцять тисяч пятсот гривень 00 коп.).

Стягнути з Державного казначейства України, за рахунок коштів Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1, жительки с. Котиківка, вул. 22 Січня, 4, Городенківського району Івано-Франківської області),шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку,11500,0 грн. (одинадцять тисяч пятсот гривень 00 коп.) на відшкодування матеріальної шкоди.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча У.Ю. Луковкіна