Справа № 265/2682/14-ц
Провадження № 2/265/30/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

при секретарі Симоновій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди у розмірі 36 00 гривень. В подальшому зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди у розмірі 9000 гривень ( а.с.42). В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 20 березня 2013 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір, згідно умов якого ОСОБА_1 передає в оренду ОСОБА_2 приміщення площею 30 кв.м. розташоване за адресою м. Маріуполь, пр.. Металургів 235.

Свої зобовязання він виконав повністю, а саме передав приміщення в оренду відповідачу. Відповідно до п.5 Договору, відповідач зобовязується сплачувати орендну плату в сумі 3000 гривень до 20 числа кожного місяця. Пунктом 6 Договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє протягом року, тобто до 20.03.2014 року. Одразу після підписання договору відповідач став користуватися приміщенням, однак орендну плату не сплачував. Крім того на початку лютого 2014 року ОСОБА_2 не попереджуючи його за місяць, що передбачено договором, перестав користуватись приміщенням. Заборгованість по несплаченій орендній платі складає 9000 гривень, яку він просить стягнути з відповідача.

Позивач ОСОБА_1 до суду не зявився, його інтереси у судовому засіданні представляла представник ОСОБА_3 за довіреністю, яка повністю підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Щодо тверджень відповідача, що він не підписував договір оренди вважає, що останній ухиляється від встановлення істини по справі, що є доказом про укладанням відповідачем договору оренди з ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що договір оренди з ОСОБА_1 він не укладав, даний договір він не підписував. Він дійсно цікавився даним приміщенням та оглядав його, однак договір оренди не підписував та приміщенням не користувався. При укладанні договорів він ставить печатку, в цьому договорі печатки не має.

Представники відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5 повністю підтримали у судовому засіданні позицію відповідача. Крім того представник відповідача ОСОБА_5 суду пояснила що відповідач ОСОБА_2 не узгоджував з позивачем істотні умови договору про оренду, не укладав договір від 20.03.2013 року, підпис від імені відповідача виконані сторонньою особою, яка не мала належних повноважень на вчинення такої дії. Взагалі, про існування цього договору відповідачу стало відомо після отримання позовної заяви. Крім того передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди оформляється відповідним документом актом про приймання-передачу ,який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Позивачем не додані документи, які підтверджують факт передачі обєкта оренди відповідачу. Вважає, що даний договір не є укладенним. Також не можуть доводитися свідченнями свідків не лише заперечення факту вчинення правочину, або оспорювання окремих його частин, а й факти його вчинення, а також виконання зобовязань, що виникли з правочину. Просила суд відмовити у задоволені позову.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона працювала у ОСОБА_1адміністратором. ОСОБА_2 орендувал у них приміщення по пр. Металургів 235. Договір оренди заповнювала вона. ОСОБА_2 підписував особисто договір оренди . Орендував приміщення приблизно один рік. В березні 2014 року він виїхав з даного приміщення.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона працювала з ОСОБА_2 як партнери. Вони торгували будівельними матеріалами в тому числі в приміщені по пр.. Металургів 235. Вона не була присутня при підписання договору ОСОБА_2 Іноді вона підписувала документи за нього. Вона була присутня при передачі ключей від приміщення та грошей за користування приміщенням.

Вислухавши думку строєні, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову за наступних підстав.

Відповідно до договору від 20.03.2013 року ФЛП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір оренди приміщення по пр. Металургів, 235. Відповідно до п.5 Договору, відповідач зобовязується сплачувати орендну плату в сумі 3000 гривень до 20 числа кожного місяця. Пунктом 6 Договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє протягом року, тобто до 20.03.2014 року. В даному договорі зазначено, що він підписаний ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2В.( а.с. 4) .

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 580 від 02.06.2015 року підпис в графі «Арендатор» в договорі оренди б/н від 20.03.2013 року виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою ( а.с. 89-92).

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ст. 793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Перша частина коментованої статті містить загальне правило про письмову форму договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини). Разом з тим, оскільки закон не містить положення про недійсність даного договору в разі недодержання простої письмової форми, такий договір буде дійсним із настанням наслідків, передбачених ст. 218 ЦК (заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків). Письмова форма договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) є обов'язковою незалежно від того, хто є суб'єктами таких відносин: фізичні особи, юридичні особи, держава.

Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Зі змісту ст. 638 ЦК України вбачається, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 06.11.2009, № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" передбачено, що Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК тощо).

Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Відповідно до ст. 795 ЦК України, передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Стаття 797 ЦК України передбачає, що плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

З огляду на вищенаведені норми права та з урахуванням висновку судово-почеркознавчої експертиза, в якій зазначено що в договорі від 20.03.2013 року підпис орендатора виконаний не ОСОБА_2, що підтверджує ствердження відповідача про те, що він не підписував даний договір та не укладав цей договір, який набуває чинності з моменту його підписання ( п.6 Договору), тобто зі сторони відповідача доведений цей факт в сенсі ст. 218 ЦК України (заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами), а також з урахуванням відсутності акта передачі наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди, який підписується сторонами суд приходить до висновку, що договір оренди приміщення по пр. Металргів 235 не є вчиненим, внаслідок чого суд відмовляє у задоволені позову ФОП ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором оренди у розмірі 9000 гривень, та не приймає до уваги при вирішенні спору по суті пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в сенсі ст. 218 ЦК України.

Крім того суду зі сторони позивача не надано доказів в сенсі ст. 60 ЦПК України, а саме документації, яка б підтверджувала розрахунок заборгованості за вищевказаним договором та документації, яка б підтверджувала здійснення оплати зі сторони ОСОБА_2 за оренду приміщення по пр. Металургів 235 за конкретний період, що є також підставою для відмови у задоволені позову.

Керуючись ст.ст.88,213-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди у розмірі 9000 гривень, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Костромітіна