Ухвала

іменем україни

28 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Тернопільської області від 29 листопада 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_1, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злуки 59», про визнання права користування підвальним приміщенням та усунення перешкод у користуванні підвальним приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 09 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права користування підвальним приміщенням та усунення перешкод у користуванні підвальним приміщенням.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно з планом підвальних приміщень їй виділено у користування підвальне приміщення АДРЕСА_1 у вказаному будинку, загальною площею 6,58 кв. м, яке самовільно зайняв відповідач, шляхом встановлення дверей із замком, чим перешкоджає їй у доступі та користуванні спірним приміщенням.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 29 листопада 2012 року зазначене рішення міськрайонного суду скасовано й позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право на користування підвальним приміщенням АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні підвальним приміщенням, шляхом звільнення даного підвалу.

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд вказаного рішення апеляційного суду у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 09 вересня 2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено, рішення апеляційного суду Тернопільської області від 29 листопада 2012 року скасовано, апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено й залишено без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2012 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 09 вересня 2014 року скасувати і залишити в силі рішення апеляційного суду Тернопільської області від 29 листопада 2012 року, мотивуючи свою вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановлена ухвалу суду апеляційної інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1, та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції виходив з наявності нововиявлених обставин для перегляду рішення апеляційного суду Тернопільської області від 29 листопада 2012 року, а саме, з того що підвали у будинку АДРЕСА_1 на час вселення не розподілялися згідно нумерації квартир, а передавалися у добровільній формі, що стало відомо з довідки ОСББ «Злуки 59» від 14 липня 2014 року.

Проте погодитися з такими висновками суду повністю не можна.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

Власником квартири АДРЕСА_2 у цьому будинку є ОСОБА_1

Згідно довідки ОСББ «Злуки 59» від 20 червня 2012 року підвал АДРЕСА_1 у вказаному будинку самовільно зайнято мешканцями квартири АДРЕСА_2.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 під час розгляду справи зазначав, що підвал АДРЕСА_1 він зайняв самовільно через його зручне розташування, оскільки він знаходиться під квартирою його доньки ОСОБА_1, й встановив вхідні металеві двері до цього приміщення.

Відповідно до плану ІІІ підвалу третього під'їзду будинку АДРЕСА_1, у якому мешкають сторони, нумерація підвалів фактично відповідає нумерації квартир у вказаному під'їзді, підвал АДРЕСА_2 ніким не зайнятий.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходи з недоведеності та безпідставності вимог позивача.

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції й задовольнив позов з підстав наявності порушення прав позивача, яке полягає у невизнанні відповідачем права останнього на користування підвальним приміщенням АДРЕСА_1 та створення перешкод у його користуванні шляхом самовільного заняття підвалу та встановлення металевих дверей, що підтверджується крім іншого й довідкою ОСБББ «Злуки 59» № 10/10 від 01 жовтня 2012 року.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду від 29 листопада 2012 року, ОСОБА_1, як нововиявлені обставини зазначала довідку ОСББ «Злуки 59» від 14 липня 2014 року, згідно якої вбачається, що підвали в будинку АДРЕСА_1 роздавалися у довільній формі.

Згідно ст. 361 ЦПК України, підставами перегляду рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до п.п. 3, 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою ст. 361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою ст. 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою ст. 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст. ст. 362, 364 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 362 ЦПК України заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

Як роз'яснено у п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 встановлений абзацом 2 частини першої статті 362 ЦПК трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 та скасовуючи рішення апеляційного суду від 29 листопада 2012 року, суд апеляційної інстанції наведених вимог закону не врахував; приймаючи на підтвердження існування нововиявлених обставин - довідку ОСББ «Злуки 59» від 14 липня 2014 року (майже через два роки після ухваленняч судового рішення), не звернув уваги на те, що про існування вказаних у довідці фактах було або могло бути відомо як відповідачу так і заявнику на час розгляду даної справи апеляційним судом, а відтак дійшов передчасного висновку про те, що наведені ним доводи у розумінні ст. 361 ЦК України є підставою для перегляду рішення суду у зв'язку з новововиявленими обставинами.

При цьому, поза увагою апеляційного суду залишилися довідки ОСББ «Злуки 59» від 20 червня 2012 року та № 10/10 від 01 жовтня 2012 року.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвалу апеляційного суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права й вона підлягає скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 09 вересня 2014 року скасувати.

Справу передати на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко