Номер провадження: 22-ц/785/1740/15
Головуючий у першій інстанції Коблова О.Д.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Парапана В.Ф.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 12 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про спонукання до виконання умов мирової угоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

05 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про спонукання до виконання умов мирової угоди.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 05 грудня 2006 року по справі №2-6470/06 було затверджено мирову угоду, відповідно до якої СПД ОСОБА_5 виселився з будинку АДРЕСА_1 і зобов'язується не проводити діяльність по ремонту автомобільних засобів на СТО по АДРЕСА_1, а також не вселятись в будинок за вказаною адресою для проведення діяльності по ремонту автомобільних засобів на СТО, а ОСОБА_7 зобов'язалась не використовувати сама і не передавати у оренду, безвідплатне користування будинок АДРЕСА_1, в тому числі гараж, підсобні та інші приміщення за даною адресою для організації СТО або іншої діяльності по роботі автомобільних засобів. Сторонами було узгоджено порядок та випадки негативних наслідків, зумовлених невиконання сторонами умов зазначеної мирової угоди.

На підставі зазначеного та у зв'язку із тим, що ОСОБА_5 не виконує вимог мирової угоди та продовжує проводити ремонт автомобільних засобів за адресою: АДРЕСА_1, позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом та просив його задовольнити з наведених у позовній заяві правових підстав.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю. Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилась.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 12 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з'явились, однак вони сповіщались про розгляд справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ними судових повісток, крім того, інтереси позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_5 представляють їх довірені особи, тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка безпосередньо сторін по справі не перешкоджає її подальшому розгляду.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_4 та заперечення на неї представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 3 цього Закону, примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках, передбачених законом, п.2 ч.2 ст. 17 Закону. Виконавчими документами є такі документи, що відповідають вимогам, зазначеним у ст. 19 цього Закону.

За таких обставин, місцевий суд вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами та правомірно ухвалив рішення, яким відмовив у задоволенні позову, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав.

Суд перевірив усі докази, які навів позивач ОСОБА_3 у підтвердження своїх вимог, навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці правовідносини, та зробив вірний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі позивача ОСОБА_3 на те, що суд не прийняв до уваги тих обставин, що затверджена судом мирова угода за своєю правовою природою є правочином, який за загальними принципами цивільного законодавства має бути виконаний за правилами ст.ст. 525, 526 ЦПК України, не заслуговують на увагу, у зв'язку з тим, що ухвала про визнання мирової угоди від 05 грудня 2006 року за своїми процесуальними властивостями прирівнюється до судового рішення та підлягає виконанню. Крім того, діюче законодавство не передбачає необхідності ухвалення судового рішення вимогою якого є спонукання до виконання уже ухваленого судового рішення.

Отже, доводи ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню, не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам, постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 відхилити, рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 12 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня її проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

В.Ф. Парапан

Р.Д. Громік