Дата документу 24.06.2015
Справа №320/5103/15-ц
Провадження 2о/320/117/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Бахаєва І.М.

при секретарі Фурсовій Л.І.,

народних засідателів: Назаренко С.Б., Омельченко Г.І.,

за участю:

прокурора: Арестової С.Ю.,

представник лікарні: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного лікаря КУ „Мелітопольського психіатричний диспансер" ОСОБА_2 про госпіталізацію ОСОБА_3, 1984р.н., у психіатрично-наркологічне відділення чоловіче у примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар КУ «Мелітопольського психіатричний диспансер» ОСОБА_2 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із поданням, в якому просить госпіталізувати громадянина ОСОБА_3, 1984р.н., у чоловіче психіатрично наркологічне відділення КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради.

Подання обґрунтовано тим, що громадянин ОСОБА_3, 1984р.н., який мешкає за адресою: м. Мелітополь, пр. Б.Хмельницького, 67/6 був доставлений у супроводі спеціалізованої бригади швидкої допомоги у «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР. Громадянин ОСОБА_3, 1984р.н., знаходиться диспансерному обліку у психіатра з березня 2014 року з приводу параноїді шизофренії. Раніше багаторазово лікувався у психіатричних лікарнях м. Києва та Сімферополя та двічі у Мелітопольській ПЛ з галлюцинаторно-параноїдною симптоматикою. У 2014 році був госпіталізований до психіатрично-наркологічного відділення у примусовому порядку. Останнє стаціонарне лікування з 16.01.15 року по 14.04.15 року.

Зі слів матері після виписки одразу відмовився від прийому підтримуючої терапії, протягом останнього місця змінився у поведінці, став дратівливий, розмовляв з неіснуючими людьми, жебракував. На зауваження рідних реагував агресивно, висловлював погрози розправи на адресу рідних. 08.06.15р. пішов з дому не повідомивши матір про свої наміри. З доповіді лікаря швидкої допомоги хворий ОСОБА_3 протягом доби перебував в будівлі Мелітопольського елеватору, що розташований по вул.. Фрунзе, 53, начебто проживав там разом з охоронцями, які його годували. Помітивши дивну поведінку ОСОБА_3 охоронці викликали спеціалізовану психіатричну бригаду швидкої допомоги.

09.06.2015 року ОСОБА_3, 1984р.н., був оглянутий лікарем-психіатром швидкої допомоги ОСОБА_4, ним був виставлений діагноз: «Гострий психотичний розлад», пацієнт був доставлений до психо - наркологічного чоловічого відділення.

При надходженні ОСОБА_3 був недосяжний продуктивному контакту, застигав нетривалий час в безглуздих позах, на звернення не реагував, не виконував Інструкції персоналу. За своїм психічним станом ОСОБА_3 не мав змоги надати добровільну згоду на обстеження та лікування в умовах психіатричного стаціонару. Відомості про наявність психічних розладів у вигляді негативізму та кататонічних проявів у пацієнта зафіксовані лікарем - психіатром швидкої допомоги ОСОБА_4

В судовому засіданні завідуюча психіатрично-наркологічного відділення чоловічого КУ «Мелітопольського психіатричний диспансер» на задоволенні подання наполягала у повному обсязі.

Прокурору судовому засіданні вважав за необхідне подання задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо може обстеження або лікування можливе і лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, в наслідок чого вона вчиняє и виявляє реальні намір вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих - неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

З висновку лікувально - консультотивної комісії від 09.06.2015 року лікарів-психіатрів вбачається, що хворий ОСОБА_3 страждає на шизофренію, параноїдну форму, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноїдний синдром. У зв'язку з психічними розладами пацієнт являє високу вірогідність потенційної соціальної небезпеки та не має змоги задовольняти свої життєві потреби, тому госпіталізація його в психіатрично-наркологічне відділення чоловіче в примусовому порядку є доцільна.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_3 у зв'язку зі своїм психічним станом потребує госпіталізації в психіатричну лікарню, але ухиляється від неї.

Керуючись ст.ст. 14, 22 Закону України „ Про психіатричну допомогу ", ст. ст. 280, 281, 282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Подання головного лікаря КУ „Мелітопольського психіатричний диспансер" ОСОБА_2 про госпіталізацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у психіатрично-наркологічне відділення чоловіче у примусовому порядку задовольнити.

Примусово госпіталізувати та підвергнути примусовому лікуванню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: м. Мелітополь, пр. Б.Хмельницького, 67/6, у чоловіче психіатрично наркологічне відділення комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ

Народні засідателі: