Справа №333/661/15-ц
провадження №2/333/926/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Стоматова Е.Г. при секретарі Кабановій К.О., за участю позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та утримання дружини до досягнення дітьми трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини до досягнення дітьми трирічного віку, який уточнила, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 24.11.2012 року. Шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано рішенням Комунарського районного суду м Запоріжжя від 16.12.2014 року. Від шлюбу з відповідачем народились двоє дітей: - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Доньки проживають разом із позивачем і перебувають на її утриманні. Відповідач - батько дітей - матеріальної допомоги на їх утримання та утримання дружини, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми до трьох років, не надає. У зв'язку із чим, позивач просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. на кожну дитину, з дати подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, аліменти на своє утримання у розмірі 2000,00 грн. до досягнення дітьми трирічного віку.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він не заперечує проти утримання дітей та сплати аліментів у розмірі 2000,00 грн. на місяць до їх повноліття, але з 18 березня 2015 року він офіційно працює в Повному Товаристві «Климчук і Компанія «Ломбард Капитал» на посаді старшого оцінювача, а з 01.05.2015 року його переведено на посаду начальника відділень.

Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

24.11.2012 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, складено актовий запис №1101, що підтверджує свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_1. Шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м Запоріжжя від 16.12.2014 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2, виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 30.07.2013 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3, виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 30.07.2013 року

Доньки проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою квартального комітету №18 від 03.10.2014 року.

Позивач працює ПП «Алан» на посаді провізора. З 24.09.2013 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_4. З гідно довідки про доходи №23 від 13.05.2015 року виданої ПП «Алан» в 2014 році ОСОБА_1 не отримала дохід за місцем роботи.

Відповідач на момент подачі позову офіційно не працював та його заробіток не був постійним, але він з травня 2013 року по теперішній час зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується листом Управління пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя № 4622/02 від 09.04.2015 року.

Як вбачається з листа Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління державної фіскальної служби України №3255/10/08-27-11-36 від 09.04.2015 року ФОП ОСОБА_3 у 2014 році був платником спрощеної системи оподаткування та загальна сума доходу у нього складала 1436700,00грн, але за перший квартал 2015 року ФОП ОСОБА_3 не надав податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи підприємця.

З 18.03.2015 року ОСОБА_3 прийнято в Повне Товариство «Климчук і Компанія «Ломбард Капитал» на посаду старшого оцінювача та з 01.05.2015 року його переведено на посаду начальника відділень, що підтверджується довідкою №85 від 05.05.2015 року, копією трудової книжки серії НОМЕР_5 на ім'я ОСОБА_3, а також довідкою про доходи №05/01 від 05.05.2015 року.

Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Однак, встановлено, що відповідач ОСОБА_3 проживає окремо від дітей та не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу позивачу на їх утримання.

Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на дітей, він офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, інших утриманців не має.

Відповідно до загальних норм права ст.ст.180,181 СК України обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Оскільки, згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, який має регулярний дохід, приймаючи до уваги матеріальне положення позивачки, яка працевлаштована, але перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, сама виховує та утримує дітей, майновий стан відповідача, який має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, проживає окремо від сім'ї, тяжкими захворюваннями не хворіє, а також відсутність у останнього інших аліментних зобов'язань, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивачки у розмірі ? частки від його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей, саме такий розмір буде достатнім для утримання дітей, і відповідач в змозі його виплачувати та, враховуючи те, що згідно Закону «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6-ти років з 1 січня 2015 року, становить 1032 гривні та віком від 6-ти до 18-ти років, з 1 січня 2015 року становить 1286 гривень, такий розмір аліментів, на думку суду, повинен забезпечити дітей хоча б найнеобхіднішим.

Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років на своє утримання аліментів.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище позивачки, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та здійснює догляд за малолітніми дітьми, матеріальний стан відповідача, який зобов'язаний утримувати дружину, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, і на утримання дружини підлягають стягненню аліменти в розмірі ? частки від його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дітьми трирічного віку.

Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 02.02.2015 року.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 27 Конвенції держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей".

За ст.128 КЗпП України та ч.4 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження», при відрахуванні із заробітної плати за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят відсотків заробітку, крім випадків, коли з його заробітної плати одночасно проводиться відрахування при відбуванні виправних робіт та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати семидесяти відсотків.

З огляду на зазначене, суд вважає що позовні вимоги є частково обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають частковому задоволенню.

Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров'я, а також те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання дітей, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей та дружини до досягнення дітьми трирічного віку, тому, керуючись засадам розумності та справедливості, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх доньок, щомісяця у розмірі ? частки від його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання дружини у розмірі ? частки від його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дітьми трирічного віку, починаючи з дати звернення до суду - 02.02.2015 року. Сума визначених судом з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментівне перевищує 70% його заробітної плати (доходу), що є допустимим.

При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст.192 СК України.

Крім того, в силу ст.88 ЦПК України у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору в 243,60 грн. при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача.

Суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.84,180-182,184,191 СК України, ст.ст.10-11,61,88,209,212-215,224,367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та утримання дружини до досягнення дітьми трирічного віку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення доньками повноліття, починаючи з 02.02.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання у розмірі ? частки від його заробітку (доходів) щомісяця до досягнення дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, починаючи з 02.02.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Суддя Е.Г.Стоматов