Справа № 236/23/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мірошниченко О.В.

при секретарі: Вікторовій Г.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача адвоката ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_6 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, ОСОБА_8, про визнання майна спільним сумісним, визнання права власності на 1/2 частину майна, придбаного під час шлюбу, припинення права власності і стягнення компенсації вартості майна, -

В С Т А Н О В И В:

05.01.2015 року до Краснолиманського міського суду звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з зазначеним позовом, обґрунтувавши вимоги наступним. В період шлюбу з відповідачем з 07.03.2003 року по 18.06.2012 року було придбано майно: автомобіль марки CHEVROLET NIVA 21230, 2004 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, автомобіль марки ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_2, 1986 року випуску, білого кольору, житловий будинок № 33 по вул. Миру в м. Красний Лиман Донецької області та гараж № 107, що знаходиться в товаристві «Світлофор» за адресою вул. Крупської,18 м. Красний Лиман Донецької області, яке просить визнати спільним сумісним майном подружжя та визнати за нею та відповідачем право власності на зазначене майно по ? частини за кожним.

Заявою від 23.01.2015 року позивач ОСОБА_1 доповнила раніше заявлені позовні вимоги вимогою про стягнення з відповідача компенсації вартості ? частини автомобіля марки CHEVROLET NIVA 21230, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобілю марки ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_2, 1986 року випуску, з припинення її права власності на зазначене майно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити навела доводи аналогічні викладеним в позовній заяві. пояснила що на теперішній час місце знаходження автомобілів їй не відомо.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2, який діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги (а.с. 56, 57) підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що спірне майно було придбано в період шлюбу, однак позов не визнав в повному обсязі, суду пояснив, що автомобілі ВАЗ 2108, випуску 1986 року, та CHEVROLET NIVA 21230, випуску 2004 року за згодою ОСОБА_1 були продані по довіреності третім особам: ОСОБА_9І та ОСОБА_8, отримані від продажу гроші, були витрачені на нужди сімї. Також на підставі довіреності був проданий за згодою позивачки громадянину ОСОБА_5 гараж №107, що знаходиться за адресою вул. Крупської,18 м. Красний Лиман. Стосовно житлового будинку з господарським будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Миру, 33 м. Красний Лиман вважає, що зазначене майно є його особистою приватною власністю, оскільки набуте ним за час шлюбу, але за кошти, які належали йому особисто від продажу успадкованої квартири АДРЕСА_1.

Зустрічних позовних вимог про визнання права особистої приватної власності на майно набуте під час шлюбу ОСОБА_3 не заявляв.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4, який діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги (а.с. 75, 76) підтримав позицію відповідача, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши сторін, їх представників і свідків, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм сімейні відносини, які регулюються як нормами Кодексу про шлюб та сім'ю України так і нормами Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що 07 березня 2003 року був укладений шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_10, після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 345646, виданим ВРАГС Краснолиманського міського управління юстиції 07.03.2001 року (а.с 11).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину дочку ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 12).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 06 червня 2012 року, яке набрало законної сили 18 червня 2012 року було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем (а.с. 14).

Згідно з договором купівлі-продажу від 10.05.2003 року ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_12 купив двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до п. 3 зазначеного договору цей продаж учинено за 6000 грн. (а.с 109). Відчужуєма квартира належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Краснолиманською держнотконторою 07 травня 2003 року в реєстрі № 1228 і зареєстрованого у Словянському інвентар бюро 08 травня 2003 року за № 2477-10 (а.с. 108).

24.07.2003 року ОСОБА_3 уклав договір купівлі продажу житлового будинку, відповідно до умов якого набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою вул.. Мира , 33 м. Красний Лиман Донецької області. Продаж був вчинений за 2000 грн. (а.с 81).

На підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках по ? кожен купили квартиру АДРЕСА_2. На підставі п. 3 зазначеного договору цей продаж учинено за 6000 грн. (а.с. 20-21). Дана квартира не є предметом спору.

28 грудня 2004 року на підстав договору купівлі-продажу ОСОБА_3 набув право власності на гараж, розташований в місті Красний Лиман Донецької області по вул. Крупської, 107 на земельній ділянці розміром 21,4 кв.м. Продаж гаража за домовленістю сторін була вчинена за 1000 грн. (а.с 110). 24.10.2010 року прийнято рішення про держану реєстрацію зазначеного обєкта нерухомості, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» (а.с 111).

Згідно довідки наданої Центром надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування міст ОСОБА_6, Словянськ і Словянського району Управління ДАІ УМВС України в Донецькій області, за ОСОБА_3 зареєстровані: з 26.06.2014 року автомобіль марки ВАЗ 2108, 1986 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3; з 16.02.2010 рокуавтомобіль марки CHEVROLET NIVA 21230, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 (а.с 19).

Згідно з ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно ст. 24 КпШіС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

На підставі ст. 28 КпШіС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

Відповідно до ст. 29 КпШіС України якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності.

Згідно з п.1 ч.2 Розділу VII Прикінцеві положення Сімейного кодексу України, Кодекс про шлюб та сім'ю України втратив чинність з вступом в дію Сімейного кодексу України 01.01.2004 року.

Отже, з урахуванням наведено, суд застосовує норми Кодексу про шлюб та сім'ю України до спірних правовідносин щодо майна придбаного до 01.01.2004 року та норми Сімейного кодексу України щодо майна, набутого після набрання чинності /1 січня 2004 року/ цим кодексом.

Враховуючи, що договір купівлі - продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою вул. Мира , 33 м. Красний Лиман Донецької області був укладений ОСОБА_3 24 липня 2003 року, суд, керуючись ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, визнає зазначене майно спільною сумісною власністю, оскільки воно нажите подружжям за час шлюбу.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача в тій частині, що зазначений будинок був придбаний за рахунок коштів отриманих від продажу будинку, який був одержаний ним в порядку успадкування, тобто кошти, які належали йому особисто, оскільки діюче на той час законодавство про шлюб і сімю, на відміну Сімейного кодексу України, який вступив в дію 01.01.2004 року, не визначало особистою приватною власністю дружини або чоловіка майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Частиною 1, 2 статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) та вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Під майном ч. 1 ст. 190 ЦК України має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Отже, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Та відповідно до дійсного змісту наведених норм, договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї.

Судом встановлено, що за спільні кошти подружжя придбано:

1)
гараж, розташований за адресою: Донецька область м. Красний Лиман, вулиця Крупської,18, гараж №107 (договір купівлі продажу від 28.12.2004 року. зареєстрований в КП «БТІ м. Словянська 24.12.2010 року);

2) автомобіль марки ВАЗ 2108, 1986 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії ЯНВ № 020479, зареєстрований в МРЄВ ДАІ м. Словянська Донецької області 26 червня 2004 року);

3) автомобіль марки CHEVROLET NIVA 21230, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1; (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САЄ 585381, зареєстрований у ВРЕР м. Словянська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 19.05.2011 року).

4)

Суд не приймає до уваги доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що спірний гараж є його особистою приватною власністю, тому що він його придбав за власні кошти отримані від продажу спадкового майна - квартири АДРЕСА_1

З показань сторін вбачається що доходи, які отримувала позивач в період 2003 -2004 років використовувалися лише на придбання продуктів харчування.

Аналізуючи зміст договорів купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_3, а також враховуючи що сторонами не надано будь яких доказів, яки б підтверджували розмір отриманих доходів в 2003 -2004 роках, суд приходить до висновку що на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 набули право власності в рівних частках по ? кожен на квартиру АДРЕСА_3, сплативши 6000 грн., тобто точну таку суму, яка була отримана ОСОБА_3 від продажу спадкового майна квартири АДРЕСА_1 за договором купівлі - продажу від 10.05.2003 року.

Свідок ОСОБА_12 підтвердив факт передачі ОСОБА_3 6000 грн. при укладанні договору купівлі - продажу квартири від 10.05.2003 року.

Суд вважає неприйнятними доводи ОСОБА_1 відносно того, що квартира АДРЕСА_3 була придбана за частину грошей, які вона отримала від продажу квартири АДРЕСА_4, оскільки її доводи були спростовані в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_13 та дослідженим в судовому засіданні договором купівлі-продажу квартири від 09.12.2003 року згідно з яким ОСОБА_13, яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_3 продали, а ОСОБА_16 купив квартиру АДРЕСА_4, яка належала ОСОБА_13 в 1/2 частині, та ОСОБА_14 і ОСОБА_15 в ? частині кожному (а.с. 122), на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Краснолиманської міської ради 05 лютого 2002 року і зареєстрованого в Словянському інвентар бюро 18.02.2002 року за № 3541-15 (а.с. 120) та на підстав договору дарування від 28.02.2002 року по реєстру №401 (а.с 121).

Таким чином, суд не приймає доводи відповідача ОСОБА_3 про те що спірний гараж є його особистою приватною власністю, та приходить до висновку про те, що гараж №107, розташований за адресою: Донецька область м. Красний Лиман, вулиця Крупської,18, є спільним сумісним майном подружжя, тому позовні вимоги про визнання зазначеного майна спільним сумісними та визнання права власності в рівних частках по ? частини за позивачем та відповідачем підлягають задоволенню.

Також суд вважає не прийнятними доводи відповідача в тій частині, що гараж№107, розташований за адресою: Донецька область м. Красний Лиман, вулиця Крупської,18, а також автомобіль марки CHEVROLET NIVA 21230, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіль марки ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_2, 1986 року випуску, не можуть бути предметом спору, оскільки зазначене майно, набуте у шлюбі було відчужено іншим особам за згодою позивача. виходячи з наступного.

Пунктом 3 частини 1 статті 208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою ст. 206 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

З матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу гаражу розташованого в місті Красний Лиман Донецької області по вул. Крупської, 18 №107 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не укладався та нотаріально не посвідчувався.

01.12.2007 року ОСОБА_3 надав ОСОБА_5 строком на три роки до 01.12.2010 року довіреність розпоряджуватися належним йому на праві приватної власності індивідуальним гаражем, що знаходиться в м. Красний Лиман по вул. Крупської №107 (а.с. 107).

Заявою від 22 грудня 2007 року ОСОБА_1 надала згоду на продаж її чоловіком ОСОБА_3, набутого ними в період знаходження в зареєстрованому шлюбі відчужує мого гаража №107 по вул. Крупської в м. Красний Лиман (а.с 112).

В судовому засідання третя особа ОСОБА_5 пояснив що 27.12.2007 року на підставі довіреності виданої ОСОБА_3 та нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 набув право власності на гараж №107 по вул. Крупської в м. Красний Лиман. В 2010 році зареєстрував в БТІ право власності на гараж на імя відповідача. До цього часу право власності на своє імя право власності на своє імя не переоформив. Вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають. Самостійних позовних вимог на предмет спору не заявив.

Крім того, письмові правочини про відчуження автомобілів між відповідачем та ОСОБА_9І, ОСОБА_8 не вчинялися.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 31.08.2007 року уповноважив ОСОБА_9 довіреністю експлуатувати належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЯНВ № 020479, виданого МРЄВ ДАІ м. Словянська Донецької області 26 червня 2004 року, легковий автомобіль марки ВАЗ 2108, випуску 1986 року, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований в МРЄВ ДАІ м. Словянська Донецької області 26 червня 2004 року, та продати за ціну та на умовах на його розсуд , обміняти на любе інше майно, одержати належні ОСОБА_3 гроші, виконувати всі інші дії повязані з виконанням цієї довіреності терміном на три роки до 31.08.2010 року (а.с 113).

11 лютого 2012 року ОСОБА_3 уповноважив довіреністю ОСОБА_8 продати за ціну та на умовах за його розсудом, належним на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЄ 585381, виданого ВРЕР м. Словянська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 19.05.20111 року, легковий автомобіль марки CHEVROLET, модель NIVA 21230, випуску 2004 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований у ВРЕР м. Словянська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 19.05.2011 року. Довіреність видана на підставі усного договору доручення, строком на 10 років до 11.02.2022 року (а.с. 104).

Згідно зі ст. ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст. 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Торгівля транспортними засобами, що були в експлуатації, здійснюється відповідно до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 N 1200.

Тому видачу генеральної довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб, що був в експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб.

Крім того в Україні існує спеціальний порядок купівлі-продажу транспортних засобів, що регламентується Законом України "Про дорожній рух" та Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів". Зокрема ст. 34 вказаного Закону передбачено обов'язкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди про його придбання. А пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 обов'язковою умовою для укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу передбачає його попереднє зняття в установленому порядку з обліку в підрозділах Державтоінспекції.

Як видно з матеріалів справи при наданні ОСОБА_3 довіреності ОСОБА_9 від 31 серпня 2007 року легковий автомобіль марки ВАЗ 2108, випуску 1986 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 з обліку не був знятий; також не був знятий з обліку легковий автомобіль марки CHEVROLET, модель NIVA 21230, випуску 2004 року, реєстраційний номер НОМЕР_1. До цього часу зазначені транспортні засоби зареєстровані на імя ОСОБА_3

Отже доводи ОСОБА_3 про те що гараж та транспортні засоби не можуть бути предметом спору, оскільки зазначене майно, яке придбане у шлюбі було відчужено іншим особам за згодою позивача є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсації ? части вартості автомобілів ВАЗ 2108, випуску 1986 рок, і CHEVROLET, NIVA 21230, випуску 2004 року суд виходить з наступного.

Відповідач не погодився з сумою ринкової вартості автомобілів визначеної позивачем на час розгляду справи, місце знаходження зазначеного майна сторонам не відомо.

Згідно інформації наданої Краснолиманським МВ ГУМВС України в Донецькій області 11.06.20015 року за вих. № 8057, 13.12.2012 року ОСОБА_8 звертався до Краснолиманського МВ ГУМВС України в Донецькій області з заявою про незаконне заволодіння ТЗ автомобілем марки CHEVROLET, NIVA 21230, випуску 2004 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САЄ 585381. Вказаний факт внесено до ЄРДР за № 0000271 від 14.12.2012 року за ст. 289 ч.1 КК України (а.с .193).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, по задовлення позовних вимог в частині визнання спільним сумісним майном набутим за час шлюбу: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами № 33 по вул. Миру в м. Красний Лиман Донецької області; гараж № 107, що знаходиться за адресою вул. Крупської,18 м. Красний Лиман Донецької області; автомобіль марки CHEVROLET NIVA 21230, 2004 року випуску, , державний номерний знак НОМЕР_1, автомобіль марки ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_2, 1986 року випуску, та визнання за ОСОБА_1, та ОСОБА_3 право власності на зазначене майно по ? частини за кожним.

В частині стягнення компенсації ? частини вартості автомобілів ВАЗ 2108, випуску 1986 року, і CHEVROLET, NIVA 21230, випуску 2004 року позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з відсутністю підстав.

При зверненні до суду позивачем були понесені судові витрати по сплати судового збору у розмірі 1450,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.339921906.1 від 20.01.2015 року на суму 1206,40 грн. (а.с 2) та квитанцією № 164 від 13.12.2014 року на суму 263,40 грн. (а.с 3). Враховуючи що позовні вимоги про визнання спірного майна, вартість якого визначена у розмірі 145 000 грн., спільним сумісним та визнання права власності на його ? частину судом задоволені в повному обсязі згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача ? частина понесених ним судових витрат в розмірі 750 грн.

Керуючись статтями 22, 24, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України, статтями 57, 60, 61, 68, 69, 70, 71, 72 Сімейного кодексу України, статтями 10, 11, 15, 60, 61, 88, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_7:

1)
житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: вулиця Миру, № 33 в м. Красний Лиман Донецької області, а саме: один одноповерховий деревяний, обкладений цеглою будинок «А» загальною площею 41,9 кв.м житловою площею 21,6 кв. м та такі господарські будівлі та споруди: деревяні, обкладені цеглою літню кухню з льохом «Б», сарай «В», цегляну вбиральню «Г», цегляний душ «Д», ? частину колодязя «К», колонку «К1»,паркан «1».

2) гараж, розташований за адресою: Донецька область м. Красний Лиман, вулиця Крупської,18, гараж №107;

3) автомобіль марки CHEVROLET NIVA 21230, 2004 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1;

4) автомобіль марки ВАЗ 2108, 1986 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2.

5)

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_5, та ОСОБА_7, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_6, право власності в рівних частках, по ? частини за кожним, на наступне майно:

1)
житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: вулиця Миру, № 33 в м. Красний Лиман Донецької області, а саме: один одноповерховий деревяний, обкладений цеглою будинок «А» загальною площею 41,9 кв.м житловою площею 21,6 кв. м та такі господарські будівлі та споруди: деревяні, обкладені цеглою літню кухню з льохом «Б», сарай «В», цегляну вбиральню «Г», цегляний душ «Д», ? частину колодязя «К», колонку «К1»,паркан «1».

2) гараж, розташований за адресою: Донецька область м. Красний Лиман, вулиця Крупської,18, гараж №107;

3) автомобіль марки CHEVROLET NIVA 21230, 2004 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1;

4) автомобіль марки ВАЗ 2108, 1986 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2.

5)

В іншій частині позовних вимог відмовити у звязку відсутністю підстав.

Стягнути з ОСОБА_7, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_6, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_5, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 725,00 грн. (сімсот двадцять пять гривен 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області в Апеляційний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повне рішення

складено та підписано 23 червня 2015 року

Суддя -