Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.02.2015 м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів - Кеміня М.П., Готри Т.Ю.

при секретарі - Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни на рішення Іршавського районного суду від 05 листопада 2014 року справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", ОСОБА_3, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Іршавського РУЮ, третя особа: приватний нотаріус Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання недійсним договору іпотеки, -

у с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк Форум», ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_4, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 37-39) просила:

- визнати недійсним договір іпотеки № 1618, укладений 30 травня 2008 року між АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_3, згідно з яким в іпотеку передано житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1, який належав на праві власності її матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.;

- усунути перешкоди в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом зняття заборони № 730288;

- зняти заборону та вилучити запис про заборону № 730288 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, яка була накладена на підставі договору іпотеки № 1618 від 30 травня 2008 року, з житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1, який належав її померлій матері ОСОБА_5;

- стягнути з відповідача судовий збір.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилалась на ч.3 ст.203, ч.3 ст.215, ст.230 ЦК України та зазначала, що звернувшись після смерті матері ОСОБА_5 до Іршавської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, отримала відмову, оскільки спадкове майно - належний ОСОБА_5 житловий будинок з надвірними спорудами у АДРЕСА_1 є предметом укладеного 30 травня 2008 року договору іпотеки № 1618 (далі - договір) і на нього накладено заборону відчуження. Згідно з договором ОСОБА_5, як іпотекодавець, передала зазначене майно в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором № 0334/08/26-Z, укладеним 30 травня 2008 року між ОСОБА_3 та АКБ «Форум».

Вказувала на те, що ОСОБА_5 договір іпотеки не підписувала і про його укладення не знала. Вироком Іршавського районного суду від 06 грудня 2010 р. у кримінальній справі № 1-204/2011 про обвинувачення ОСОБА_3 у злочинах, передбачених ч.3 ст.357 та ч.ч.2,3 ст.358 КК України, встановлено, останній таємно заволодів виданим ОСОБА_5 свідоцтвом про право власності на зазначений будинок серії САВ № 267915 від 03 вересня 2007 року з метою оформлення договору іпотеки для забезпечення виконання своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором. ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав.

Ухвалою Іршавського районного суду від 28 жовтня 2014 року судом до участі у справі в якості відповідача залучено відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Іршавського РУЮ (а.с.42).

Рішенням Іршавського районного суду від 05 листопада 2014 року позов задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки № 1618, укладений 30 травня 2008 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_4, про передачу в іпотеку житлового будинку АДРЕСА_1.

Вирішено усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 вказаним будинком шляхом вилучення відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області запису про заборону № 7300288 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, яка була накладена на підставі зазначеного договору іпотеки.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на ст.520 ЦК України та ст.23 Закону України «Про іпотеку», відповідно до яких, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою лише за згодою кредитора. А у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі у порядку спадкування , іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Зазначає, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16 червня 2014 року було прийнято рішення № 49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» з цієї дати. Просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача, вказуючи на те, що таке клопотання не було заявлено в суді першої інстанції, оскільки апелянт не брав участі у розгляді справи.

Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується їхніми підписами на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень (а.с. 92-99), у судове засідання не з'явились, тому апеляційний суд, відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України розглядає справу за їх відсутності.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оспорила у судовому порядку нотаріально посвідчений 30 травня 2008 року приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 1618 договір іпотеки, сторонами якого зазначені Акціонерний комерційний банк "Форум" (Іпотекодержатель) та ОСОБА_5 (Іпотекодавець), яка, як зазначено у договорі, виступила майновим поручителем ОСОБА_3 (Позичальника) за кредитним договором № 0334/08/26-Z від 30 травня 2008 року та додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому.

Предметом іпотеки є житловий будинок загальною площею 68,70 кв.м., житловою площею 37,00 кв.м. з надвірними спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 03 вересня 2007 року, виданого Дубрівською сільською радою (а.с. 4-6).

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилалась на те, що оспорений договір був укладений без відома ОСОБА_5 внаслідок злочинної змови ОСОБА_3 та приватного нотаріуса ОСОБА_4 і в підтвердження цих обставин надала вирок Іршавського районного суду від 06 грудня 2010 року, яким ОСОБА_3 було засуджено за ч.3 ст.357, ч.ч. 2,3 ст.358 КК України та задоволено цивільний позов ПАТ « Банк Форум» і стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Банк Форум" 187 328,20 грн. (а.с. 7-8).

Саме ці обставини, зазначені позивачем у заяві до суду, відповідно до ст.119 ЦПК України є підставою позову. Процесуальне законодавство не вимагає від позивача обґрунтування своїх вимог відповідними нормами матеріального права. Обов'язок встановити спірні правовідносини на підставі обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та застосувати до них відповідну правову норму згідно з ст.ст.214-215 ЦПК України покладено на суд.

Виходячи з зазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги посилання позивача у позовній заяві на ст.230 ЦК України, оскільки підставою для визнання правочину недійсним відповідно до ст.230 ЦК є навмисне введення однією стороною іншої сторони правочину в оману щодо обставин, які мають істотне значення і визначені у ч.1 ст.229 ЦК.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до ч.ч.1,4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, щодо якої ухвалено вирок, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Іршавського районного суду від 06 грудня 2010 р., який набрав законної сили (обставина визнана сторонами) встановлено, що ОСОБА_3 22 травня 2008 року умисно в будинку АДРЕСА_1 з метою оформлення договору іпотеки таємно заволодів свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САВ № 267915 від 03 вересня 2007 року, яке в подальшому використав на свою користь при оформленні договору іпотеки.

30 травня 2008 року ОСОБА_3 за попередньою змовою з приватним нотаріусом Іршавського нотаріального округу ОСОБА_4 і невстановленими слідством особами, в офісі нотаріуса, умисно, всупереч волі ОСОБА_5 незаконно оформили завідомо неправдивий договір іпотеки про заставу житлового будинку, де в графі «іпотекодавець» виконали підпис за ОСОБА_5 В цей же день, ОСОБА_3 умисно з корисливих спонукань за попередньою змовою з приватним нотаріусом ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором № 0334/08/26-2 від 30 травня 2008 року надали в АКБ «Форум» завідомо підроблений ними та невстановленими слідством особами договір іпотеки.

Також вироком встановлено, що договір іпотеки був оформлений без відома та дозволу ОСОБА_5 і підписаний за неї невстановленою особою. При цьому, приватний нотаріус ОСОБА_4 знав, що ОСОБА_5 проти того, щоб належне їй майно було передано в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором.

Виходячи з встановлених обставин та враховуючи, що правочин було учинено внаслідок злочинних дій позикодавця ОСОБА_3 у змові з приватним нотаріусом без участі ОСОБА_5, яка у договорі зазначена як іпотекодавець, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що такий правочин порушує публічний порядок, оскільки був спрямований на порушення конституційних прав і свобод власника нерухомого майна ОСОБА_5, та на використання всупереч закону її приватної власності, і правильно з посиланням на п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» кваліфікував цей правочин за ст.228 ЦК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановлені юридичні факти є підставою для кваліфікації правочину за ст.228 ЦК України.

Разом з тим відповідно до ч.2 ст.228 ЦК України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України якщо нікчемність правочину встановлена законом він є недійсним. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Законодавець виключив правочини, які були укладені з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства, з кола нікчемних і відніс їх до оспорюваних на підставі Закону України від 2 грудня 2010 року N 2756-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України" (далі - Закон N 2756-VI.)

Цим законом ст.228 ЦК України, зокрема, доповнено частиною третьою, відповідно до якої у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави. Зазначений Закон в частині вказаної зміни набрав чинності з дня набрання чинності Податковим кодексом України, тобто з 1 січня 2011 року.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу.

Таким чином, до вчинених у зазначений період правопорушень має застосовуватися той закон, під час дії якого вони здійснені, отже до правочину, який мав місце 30 травня 2008 року, частина третя статті 228 ЦК застосована бути не могла, оскільки чинності у зазначений період ще не набрала.

До такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 15 жовтня 2013 р. у справі N 21-281а13, яка відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України є обов'язковою при виборі судом правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, договір іпотеки № 1618, укладений 30 травня 2008 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_5 є нікчемним, відповідно до ст.228 ЦК України, в редакції, яка була чинною на момент його укладення, та не міг бути визнаний недійсним.

За таких обставин, ухвалене судом рішення в частині визнання недійсним договору іпотеки № 1618, укладеного 30 травня 2008 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_5, підлягає скасуванню.

В іншій частині рішеня суду першої інстанції ввідповідає вимогам вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310 цього Кодексу підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни задовольнити частково.

Рішення Іршавського районного суду від 05 листопада 2014 року в частині визнання недійсним договору іпотеки № 1618, укладеного 30 травня 2008 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_5, скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 в частині визнання недійсним договору іпотеки № 1618, укладеного 30 травня 2008 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_5, відмовити.

Визнати, що нотаріально посвідчений 30 травня 2008 року приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 1618 договір іпотеки, сторонами якого зазначені Акціонерний комерційний банк «Форум» (Іпотекоддержатель) та ОСОБА_5 (Іпотекодавець), є нікчемним (недійсним).

В решті рішення Іршавськогно районного суду від 05 листопада 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Кемінь М.П. Боднар О.В.Готра Т.Ю.