Провадження № 2/369/342/15
05.02.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Волчко А.Я.,
за участю секретаря Ткачук Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація про виключення актового запису про народження дитини,-
У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа: Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація про виключення актового запису про народження дитини.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вони з відповідачем ОСОБА_2 з 11.12.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1203.
У позивача є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Батьками неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 згідно свідоцтва про народження дитини.
Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_2 не являється біологічним батьком її доньки і визнання батьківства було встановлено після реєстрації шлюбу між сторонами, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.
16 квітня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано.
Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою. Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що донька буде проживати з позивачем. Весь цей час відповідач життям дитини не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні.
07 квітня 2014 року відповідач ОСОБА_2 відмовився від батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, так як він не є біологічним батьком дитини та не бажає приймати участі у її подальшому вихованні. Усі наступні комісії з питань захисту та прав дитини та судові засідання проводити без його участі.
28.04.2014 року позивач отримала висновок опікунської ради Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.
В подальшому 06 вересня 2013 року позивач, уклала шлюб з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1149 і при його реєстрації обрала прізвище чоловіка.
Відносини між її донькою та теперішнім чоловіком ОСОБА_7 склалися доброзичливі. Він піклується про неї, займається її вихованням. Вона називає його батьком.
Тому просила виключити з актового запису про народження дані про батька дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, та змінити прізвище її доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з „ОСОБА_3" на „ОСОБА_3'' та по-батькові "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3», змінити прізвище матері "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3", для того щоб привести у відповідність з іншими сімейними документами.
Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений.
За письмовою згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 з 11.12.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1203.
У позивачки є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Батьками неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 згідно свідоцтва про народження дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження серія серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного тсану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1773.
16 квітня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.04.2013 року.
Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою. Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що донька буде проживати з позивачем. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні.
Як стверджує позивач відповідач ОСОБА_2 не являється біологічним батьком її доньки і визнання батьківства було встановлено після реєстрації шлюбу між сторонами, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.
Як вбачається з матеріалів спарви ОСОБА_2 відмовився від батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3, що підтверджується нотаріально завіреною заявою 07 квітня 2014 року, зареєстрованою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8
28.04.2014 року позивач отримала висновок опікунської ради Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1., що підтверджується вказаним висновком від 28.04.2014 року за №102/02/38.
06 вересня 2013 року позивач, уклала шлюб з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1149 і при його реєстрації обрала прізвище чоловіка, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, актовий запис №1149.
Відносини між її донькою та теперішнім чоловіком ОСОБА_7 склалися доброзичливі. Він піклується про неї, займається її вихованням. Вона називає його батьком.
Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За ч. 1, ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до ст. ст. 212, 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням проаналізованих правових норм в розрізі встановлених обставин у справі суд приходить до наступних висновків.
При розгляді справи судом встановлено, що 11.12.2009 року сторони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1203.
Батьками неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серія серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного тсану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1773.
Положенням ст. 125, ч. 2 ст. 128, ч. 1 ст. 129 СК України визначено, що походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, від батька визначається в тому числі за заявою матері та батька дитини і за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно-Процесуального кодексу України. Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства.
Згідно ч.1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.
У відповідності до ч.3 та ч.5 ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо записано батьком, позов про визнання свого батьківства.
У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
У відповідності до п.п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування судових окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів « вказують на те, що оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України ) -шляхом пред»явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, яка народила дитину в шлюбі - звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.
Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
У відповідності до Висновку експерта № 452/35 від 21.11.2014 року встановлено та доведено, що біологічним батьком неповнолітньої ОСОБА_3 є ОСОБА_9, вірогідність підтвердження біологічного батьківства 99,99%.
Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення, щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Відповідно до п.2.12 Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №86/5 від 26.09.2002 року із змінами та доповненнями, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні. На підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відомості зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.
При розгляді справи встановлено, що не оспорювалось відповідачем позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
За наведеного вище вбачається, що відсутнє кровне споріднення відповідача, який записаний батьком та самою дитиною, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими в цій частині позову та підлягають до задоволення.
Якщо ім'я відповідача як батька виключене з актового запису про народження дитини, дитина вважається такою, що народжена батьками, які не перебувають у шлюбі між собою, а тому запис про батька дитини має бути змінений відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Що стосується вимоги про зміну прізвища доньки позивача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з „ОСОБА_3" на „ОСОБА_3'' та по-батькові "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3», та зміни прізвища позивача "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3", є передчасною, оскільки порядок внесення змін до актового запису цивільного стану визначено ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".
Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого.
Відповідно до п. 2.13 "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", завтерджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
За таких обставин суд, з"ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, знаходить вимоги позивача в цій частині позову такими, що не пілягають до задоволення.
Керуючись ст.ст. 122, 124, 126, 127 134, 135, 136 Сімейного кодексу України, п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за № 3 від 15 травня 2006р., суд, ст.ст. 4, 10, 11, 15, 60, 154, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація про виключення актового запису про народження дитини задовольнити частково.
Виключити з актового запису про народження №1773 від 10 липня 2007 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві - відомості про батьківство ОСОБА_2, щодо неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 (десяти) днів з дня отримання рішення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя А.Я. Волчко