У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 18 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення боргу за договором оренди, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про визнання договору найму (оренди) недійсним,

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 1 січня 2004 року між нею та її дочкою - ОСОБА_4, за згодою відповідача був укладений договір оренди квартири АДРЕСА_1 строком на шість років для проживання ОСОБА_3, його дружини - ОСОБА_4, та сина - ОСОБА_5 За шість років орендна плата склала 72 тис. грн, яка підлягала сплаті протягом одного року після закінчення договору, тобто з 31 грудня 2009 року до 31 грудня 2010 року. 10 січня 2010 року між тими ж сторонами була укладена додаткова угода до договору оренди від 1 січня 2004 року на аналогічних умовах.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був розірваний і відповідач з 29 грудня 2010 року став мешкати за іншою адресою, однак не сплатив грошові кошти за договором оренди, з урахуванням його солідарної відповідальності з колишньою дружиною.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди від 1 січня 2004 року в розмірі 42 тис. грн та 480 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати договір оренди від 1 січня 2004 року недійсним, оскільки він був укладений близькими родичами без настання правових наслідків для нього та ним не підписувався. Крім того, договір не зареєстрований у відповідній установі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано договір найму (оренди) житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1, недійсним. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 18 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено. У решті - рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення її позову та відмову в задоволенні зустрічного позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності рішення суду першої інстанції у нескасованій частині та рішення апеляційного суду.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення боргу за договором оренди, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про визнання договору найму (оренди) недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 18 грудня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник