Справа № 524/537/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015 року. м.Кременчук

Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1Д, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2. звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з вищевказаним позовом.

Однак, дійсна позовна заява подана з порушеннями вимог, передбачених ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зокрема зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Позивачем в позовній заяві визначено ціну позову в розмірі 165000 грн. та не надано відомостей про ринкову вартість спірного майна, в звязку з чим суд позбавлений можливості визначити суму судового збору, який підлягає сплаті.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміри мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 носять майновий характер, позивачу необхідно визначити ціну позову, що відповідає вартості частини майна, на яке позивач просить визнати право власності та сплатити судовий збір у відповідності до ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, враховуючи, що розмір мінімальної заробітної плати становить 1218 грн.

Крім того, позовні вимоги ОСОБА_2 містять вимоги, які мають розглядатися в порядку забезпечення позову та забезпечення доказів.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити , передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст.ст. 133, 134 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Таким чином, в разі необхідності, позивачу необхідно оформити заяву про забезпечення позову у відповідності до ст.ст. 151, 152 ЦПК України та заяву про забезпечення доказів у відповідності до ст.ст. 134, 137 ЦПК України.

За таких обставин позовна заява повинна бути залишена без руху для усунення названих недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України ,-

УХВАЛИВ:

Дійсну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків до 18 лютого 2015 року, включно.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем даної ухвали, у супротивному випадку заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: