У х в а л а

02 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Маляренка А.В.,

Савченко В.О., Ступак О.В.,

розглянувши заяву заступника Генерального прокурора України про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року в справі за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави до Козинської селищної ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОТОС» про скасування рішень виконавчого комітету, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року заступник прокурора Київської області звернувся до суду в інтересах держави з указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що під час проведення прокуратурою перевірки щодо законності відведення у власність громадян земельних ділянок на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області було встановлено, що рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 29 серпня 2001 року №5/1 передано у власність громадянам, в тому числі й відповідачів, земельні ділянки загальною площею 6 га для будівництва та обслуговування індивідуальних житлових будинків і ведення особистого підсобного господарства в житловому мікрорайоні «Краєвид» смт Козин. Прокурор вважав, що виконавчий комітет Козинської селищної ради Обухівського району Київської області не мав повноважень на розпорядження спірними земельними ділянками, оскільки вони знаходяться в прибережній захисній смузі Канівського водосховища, тому державні акти на право власності на дані земельні ділянки були видані відповідачам незаконно та вони підлягають визнанню недійсними. Також позивач зазначав, що оскільки спірні земельні ділянки вибули з державної власності незаконно, то їх подальший продаж є неправомірним, тому договори купівлі-продажу зазначених земельних ділянок є нікчемними, а самі земельні ділянки підлягають витребуванню з незаконного володіння відповідачів.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2013 року позов задоволено. Визнано незаконними та скасовано рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 29 серпня 2001 року №5/1 «Про надання та передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам для будівництва та обслуговування індивідуальних житлових будинків та ведення особистого селянського господарства» в частині передачі в приватну власність ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 земельних ділянок загальною площею 6 га для будівництва та обслуговування індивідуальних житлових будинків і ведення особистого підсобного господарства в житловому мікрорайоні «Краєвид» смт. Козин. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 26 грудня 2002 року № 204/168, яким ОСОБА_15 змінено цільове призначення земельної ділянки площею 0,75 га на будівництво та обслуговування житлового будинку в ЖМ «Краєвид». Визнано недійсними державні акти на право приватної власності на земельні ділянки видані 18 вересня 2001 року громадянам: ОСОБА_5, серії І-КВ № 030549; ОСОБА_16, серії І-КВ № 030561; ОСОБА_7, серії І-КВ № 030530; ОСОБА_8, серії І-КВ № 03052; ОСОБА_9, серії І-КВ № 030530; ОСОБА_10, серії І-КВ № 030557; ОСОБА_3, серії І-КВ № 030555; ОСОБА_4, серії І-КВ № 030553, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, площею по 0,75 га кожна. Визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки: серії ЯД № 683969 площею 1,6567 га, серії ЯМ № 417756 площею 1,212 га, ЯМ № 417759 площею 0,2171 га, ЯМ № 417758, видані товариству з обмеженою відповідальністю «Лотос», та скасовано їх державну реєстрацію. Визнано недійсними державні акти серії ЯЖ № 239382 та ЯЖ № 239383 на право власності на земельні ділянки площею по 0,2 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, видані ОСОБА_13, та скасовано їх державну реєстрацію. Визнано недійсним державний акт серії ЯМ № 417757 на право власності на земельну ділянку площею 0,2112 га, виданий товариству з обмеженою відповідальністю «Лотос», та скасовано його державну реєстрацію. Витребувано на користь держави в особі Козинської селищної ради Обухівського району Київської області з незаконного володіння ОСОБА_12, товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос», ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_13 спірні земельні ділянки. Визнано за державою в особі Козинської селищної ради Обухівського району Київської області право власності на спірні земельні ділянки. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2014 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, заступник прокурора Обухівського району Київської області подав касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року касаційну скаргу заступника прокурора Обухівського району Київської області відхилено, рішення апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2014 року залишено без змін.

23 лютого 2015 року заступник Генерального прокурора України звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

На підтвердження підстав неоднакового застосування судами норм матеріального права, а саме: ст. ст. 7, 8, 87-89 Водного кодексу України, ст. ст. 59-61, 84 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 20, 50-54 Закону України «Про землеустрій», заявник послався та додав копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 серпня 2014 року, від 12 вересня 2014 року, від 17 вересня 2014 року, від 16 жовтня 2014 року, від 26 листопада 2014 року, від 14 грудня 2014 року, від 17 грудня 2014 року та від 26 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Згідно зі ст. ст. 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі житлової та громадської забудови й землі водного фонду, та віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання, відповідно до ст. 21 ЗК України, недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 3, ст. 4 ВК України, п. а ч. 1 ст. 58, ч. ч. 1, 2, ст. 59, ст. 60, ч. 1 ст. 84 ЗК України (у редакціях, чинних на час виникнення правовідносин) землі під водними об'єктами, зокрема зайняті поверхневими водами: водотоками (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; іншими водними об'єктами; підземними водами та джерелами; внутрішніми морськими водами та територіальним морем, як землі зайняті водним фондом України, а також прибережні захисні смуги вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм не могли передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України.

Оскільки зі змісту заяви та доданих до неї копій ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 серпня 2014 року, від 12 вересня 2014 року, від 17 вересня 2014 року, від 16 жовтня 2014 року, від 26 листопада 2014 року, від 14 грудня 2014 року, від 17 грудня 2014 року та від 26 грудня 2014 року вбачається неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, справу слід допустити до провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст. ст. 356, 359, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Справу за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави до Козинської селищної ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОТОС» про скасування рішень виконавчого комітету, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та зобов'язання вчинити дії, за заявою заступника Генерального прокурора України про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року допустити до провадження Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

А.В. Маляренко

В.О. Савченко

О.В. Ступак