Справа № 495/811/15-ц
Ухвала

12 березня 2015 року м.Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонним суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д..

при секретарі Завацькій І.В.,

за участю:

заявниці ОСОБА_1,

представника Сергіївської селищної ради ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 18 лютого 2014 року по цивільній справі за позовом Сергіївської селищної ради м.Білгород-Дністровський, Одеської області до ОСОБА_1, Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про виселення та зобовязання зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2014 року позовні вимоги Сергіївської селищної ради м.Білгород-Дністровський, Одеської області до ОСОБА_1, Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про виселення та зобовязання зняття з реєстраційного обліку задоволенні частково.

ОСОБА_1 виселено з житлового приміщення, а саме: квартири №57, яка розташована в будинку №9 по вул.Чорноморській, смт.Сергіївка, м.Білгород-Дністровський, Одеської області без надання іншого житлового приміщення.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області від 14 травня 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2014 року залишено без змін.

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про поворот виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 18.02.2014 року по цивільній справі за позовом Сергіївської селищної ради м.Білгород-Дністровський, Одеської області до ОСОБА_1, Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про виселення та зобовязання зняття з реєстраційного обліку.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву про поворот виконання рішення суду підтримала, просила задовольнити та пояснила, що поновлення її реєстрації у квартирі №57, яка розташована в будинку №9 по вул.Чорноморській, смт.Сергіївка, м.Білгород-Дністровський, Одеської області має відбутися у відповідності до процедурно-правового механізму визначеного статтею 380 ЦПК України.

В судовому засіданні представник Сергіївської селищної ради заперечував проти задоволення заяви та просив відмовити.

В судовому засіданні третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви та просила відмовити.

Вислухавши заявницю, представника Сергіївської селищної ради, третю особу на стороні позивача, дослідивши надані суду документи та матеріали цивільної справи суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2014 року позовні вимоги Сергіївської селищної ради м.Білгород-Дністровський, Одеської області до ОСОБА_1, Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про виселення та зобовязання зняття з реєстраційного обліку задоволенні частково.

ОСОБА_1 виселено з житлового приміщення, а саме: квартири №57, яка розташована в будинку №9 по вул.Чорноморській, смт.Сергіївка, м.Білгород-Дністровський, Одеської області без надання іншого житлового приміщення.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області від 14 травня 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2014 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 вересня 2014 року касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 травня 2014 року в частині виселення ОСОБА_1 скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 грудня 2014 року позовна заява Сергіївської селищної ради м.Білгород-Дністровський, Одеської області до ОСОБА_1, Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про виселення та зобовязання зняття з реєстраційного обліку залишена без розгляду.

Тобто, а ні рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2014 року, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області від 14 травня 2014 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 вересня 2014 року ОСОБА_1 не була знята з реєстраційного обліку в квартирі №57, яка розташована в будинку №9 по вул.Чорноморській, смт.Сергіївка, м.Білгород-Дністровський, Одеської області

Судом не встановлено належних та законних підстав щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду в частині поновлення її реєстрації в квартирі №57, яка розташована в будинку №9 по вул.Чорноморській, смт.Сергіївка, м.Білгород-Дністровський, Одеської області.

Квартира АДРЕСА_1, м.Білгород-Дністровський, Одеської області знаходилася на балансі Сергіївської селищної ради та була у власності територіальної громади смт.Сергіївка, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 жовтня 1999 року за №1981 «Про забезпечення життєдіяльності житлово-комунального господарства смт.Сергіївки, Одеської області» було передано обєкти житлово-комунального господарства та незавершеного будівництва територіальної громади смт.Сергіївка Одеської області у тому числі зазначений вище будинок.

14 березня 1994 року був укладений договір-зобовязання, згідно якого ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, зобовязуються звільнити займане приміщення, а саме: квартиру АДРЕСА_2, м.Білгород-Дністровський, Одеської області на протязі 10 днів з моменту отримання ОСОБА_4, ОСОБА_1 ОСОБА_5 ордера на право вселення у нове житлове приміщення.

ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 було надане житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, вказану квартиру вказані особи приватизували 08 серпня 2003 року, що підтверджується довідкою комунального господарства Білгород-Дністровське міжміське бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до акту від 09 жовтня 1998 року, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, передали ключі від квартири АДРЕСА_2, м.Білгород-Дністровський, Одеської області - ОСОБА_3.

На теперішній час, відповідачі ухиляються від виконання своїх обовязків по договору, порушуючи житлові права ОСОБА_3 та членів її сімї, за захистом своїх прав ОСОБА_3 звернулась до Сергіївської селищної ради.

В квартирі АДРЕСА_2, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, були прописні - ОСОБА_4, який помер 04.11.2006 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

14 березня 1994 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір-зобовязання, згідно якого ОСОБА_4, разом зі своєю сімєю зобовязуються звільнити займане приміщення, а саме: квартиру АДРЕСА_2, м.Білгород-Дністровський, Одеської області на протязі 10 днів з моменту отримання ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ордера на право вселення у нове житлове приміщення.

ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Маслова) Ю.П. зобовязалась компенсувати ОСОБА_6, витрати повязані з благоустроєм звільненої квартири в розмірі п'ятнадцять мільйонів карбованців. Свої умови договору-зобовязання ОСОБА_3 виконала в повному обсязі, а саме: компенсувала витрати ОСОБА_4, що підтверджується договором-зобовязанням та тим, що відповідно до акту від 09.10.1998 року ОСОБА_4, передав ключі від спірної квартири.

ОСОБА_4 на склад сімї з трьох осіб, було надане житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, а саме: трьох кімнатна квартира, загальною площею - 69,4 кв.м., що підтверджується рішенням №109 виконавчого комітету Сергіївської селищної ради від 10.12.1998 року «Про розподіл квартир».

Вказану квартиру ОСОБА_4, приватизував та отримав свідоцтво про право власності від 08.08.2003 року, що підтверджується довідкою МБТІ.

Рішенням виконавчого комітету Сергіївської селищної ради №109 від 10.12.1998 року «Про розподіл квартир», ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Маслова) була виділена квартира №57, яка звільнилась після розподілу в будинку №9 по вул.Чорноморська в смт.Сергіївка, м.Білгород-Дністровський, Одеської області.

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Пунктом 1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст.51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень є виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради.

Згідно ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Відповідно до ст.58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду, виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

04 листопада 2006 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті його дружина з дочкою вселилися в квартиру АДРЕСА_2, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, яка була виділена ОСОБА_3 та не мають наміру звільнити її, чим порушують право на житло ОСОБА_3.

Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Факт проживання ОСОБА_1 з донькою у спірній квартирі підтверджується довідками про склад сімї ОСОБА_7, договором про користування електричною енергією з побутовим споживачем, який був укладений з Білгород-Дністровським РЕМ від 15.06.2006 року, крім того, ОСОБА_1 отримує кореспонденцію за вказаною адресою.

Згідно умов Договору, які передбачені розділом обовязки піднаймача п.4 в разі звільнення основним наймачем займаної квартири, піднаймач зобовязаний звільнити жиле приміщення зі всіма членами сімї.

В супереч умов договору до теперішнього часу піднаймач відмовляється виконувати умови договору в добровільному порядку, та ухиляється від своїх обовязків передбачених договором.

Згідно ст.58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно довідки КП «ЖКГ смт.Сергіївка», ОСОБА_1 знята з реєстрації 26 червня 2014 року за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, смт.Сергіївка, вул.Чорноморська 9/57.

Відповідно до ордеру про вселення №2 у квартиру АДРЕСА_4, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, на підставі рішення виконавчого комітету Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області №144 від 21 липня 2014 року, за вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_3 дошлюбне прізвище (Маслова).

Згідно ч.1, ч.2 ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем-житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до ст.107 ЖК України, наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно ст.108 ЖК України, договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду може бути розірвано на вимогу наймодавця лише з підстав, установлених законом, і тільки в судовому порядку, крім випадків виселення з будинків, що загрожують обвалом.

Відповідно до ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Відповідно до ст.97 ЖК України, визначено, що після закінчення строку договору піднайму піднаймач не в праві вимагати відновлення договору і на вимогу наймача звільнити займане приміщення.

Згідно ч.4 ст.97 ЖК України, у разі відмовлення звільнити займане приміщення після припинення договору піднайму піднаймач і члени його сімї підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Виселення піднаймачів і тимчасових жильців у разі припинення договору найму жилого приміщення передбачено ст.99 ЖК України, піднаймач і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. Уразі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сімї, а також тимчасові жильці зобовязані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом. - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст.525 ЦК України, щодо недопустимості односторонньої відмови він зобовязання встановлено, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п.п.4,5 ст.823 ЦК України, визначено у разі дострокового припинення договору найму житла одночасно з ним припиняється договір піднайму. До договору піднайму не застосовується положення про переважне право на укладення договору на новий строк. Пунктом 1 ст.823 ЦК України встановлено, за договором піднайму житла наймач за згодою наймодавця передає на певний строк частину або все найняте ним помешкання у користування піднаймачеві. Піднаймач не набуває самостійного права користування житлом.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном

Згідно ч.1,2, ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиняти нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На даний час, для здійснення позивачем правомочностей власника щодо користування й розпорядження належним йому будником існують перешкоди, оскільки в спірному приміщенні зареєстрований та не проживає відповідач.

Конституцією України ст.41 та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997р., №475/97 - ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб ( статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, ст.ст.379, 382 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Ухвалою Верховного Суду України від 06 листопада 2002 року та від 04 жовтня 2006 року визнано, що з припиненням права власності особи на житлове приміщення вонавтрачає право користування цим приміщенням і підлягає виселенню за позовом нового власника.

Також відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки, спірний будинок не є власністю відповідача та не є його місцем проживання або місцем перебування, він має бути знятий з реєстрації за цією адресою.

Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.

Відповідно до ч.3 ст.381 ЦПК України, суд розглядає заяву про поворот виконання в судовому засіданні з повідомленням сторін і постановлює ухвалу.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2014 року, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області від 14 травня 2014 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 вересня 2014 року ОСОБА_1 не була знята з реєстраційного обліку в квартирі №57, яка розташована в будинку №9 по вул.Чорноморській, смт.Сергіївка, м.Білгород-Дністровський, Одеської області

Судом не встановлено належних та законних підстав щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду в частині поновлення її реєстрації в квартирі №57, яка розташована в будинку №9 по вул.Чорноморській, смт.Сергіївка, м.Білгород-Дністровський, Одеської області.

Керуючись ст.ст.380, 381 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 18 лютого 2014 року по цивільній справі за позовом Сергіївської селищної ради м.Білгород-Дністровський, Одеської області до ОСОБА_1, Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про виселення та зобовязання зняття з реєстраційного обліку відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено, про що протягом п'яти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції.

Суддя