Головуючий у 1 інстанції Козлов Д.О.
Категорія 27 Доповідач Песоцька Л.І.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Песоцької Л.І.

Ткаченко Т.Б., Мальцевої Є.Є.

при секретарі Молоновій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 8 серпня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 199500 грн. на строк до 7 серпня 2023 року зі сплатою 18 % річних. 8 серпня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за умовами якого останній поручився за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. 30 червня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір відступлення права вимоги за кредитами, у тому числі за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_4 і договором поруки, укладеним із ОСОБА_3 Внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором станом на 12 лютого 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 141621 грн. 49 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 107583 грн. 72 коп.; відсотками - 33638 грн. 72 коп. і комісії 399 грн.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 141621 грн. 49 коп. і відшкодування витрат на сплату судового збору в розмірі 1416 грн. 21 коп.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 жовтня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач порушує питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі та стягнення заборгованості солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 та їх представник ОСОБА_5 неодноразово викликались, проте не з'явились, про розгляд справи повідомлені (а.с. 200-201). Після перерви в останнє судове засідання не з'явилась і представник позивача Усікова Л.О., про судове засідання повідомлена.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПАТ «Дельта Банк» Усікової Л.О., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив із того, що позивачем не надано доказів наявності у позичальника ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором і позичальник проводить сплату кредиту, відсотків та комісії на виконання умов кредитного договору та доказів тому, що поручитель ОСОБА_3 був повідомлений про зміну кредитора.

З висновками суду не можна погодитись.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 08 серпня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» і ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 966-0071002/ФК-08, згідно з умовами якого вона отримала в банку на поточні потреби кредит готівкою в розмірі 199500 грн. під 18 % річних з терміном повернення до 07 серпня 2023 року та зі сплатою комісії за управління кредитом у розмірі 0,2 % від суми кредиту щомісячно.

Повернення кредиту згідно з п. 2.4 кредитного договору та додатку № 1 (графік платежів) передбачено щомісячно частинами в розмірі не менше 1108 грн. 33 коп. до 20 числа (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. У випадку внесення позичальником коштів на повернення заборгованості за кредитом у сумі, що перевищує розмір щомісячного платежу по кредиту, надлишкова сума коштів, після виконання п. 2.9 та п. 4.2.2 усього договору зараховується в рахунок повернення кредиту (а.с. 5-10).

Згідно з п. п. 2.6, 2.7 договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту і сплачуються позичальником до 20 числа кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним повернення кредиту.

Згідно п. 6.2 кредитного договору у випадку прострочення платежів банк вправі вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі.

На забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов'язання за даним договором 8 серпня 2008 року товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» із ОСОБА_3 укладено договір поруки (а.с. 16).

Згідно з п. п. 2, 3, 4, 5 договору поруки відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за кредитним договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів , штрафних санкцій та відшкодування збитків. У випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за кредитним договором кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги з зазначенням суми заборгованості та реквізитів рахунків, на які поручитель зобов'язаний сплатити заборгованість. Поручитель зобов'язаний сплатити зазначену у вимозі кредитора суму не пізніше 5 днів з моменту її отримання.

Згідно з п. 10 договору поруки цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором боржником чи поручителем (а.с. 16).

За договором від 30 червня 2010 року ТОВ «Укрпромбанк» передало активи та відступило свої права вимоги за кредитами на користь ПАТ «Дельта Банк», у тому числі за кредитним договором № 966-0071002/ФК-08, укладеним із ОСОБА_4 і договором поруки №966-0071002/Zфпор-08, укладеним із поручителем ОСОБА_3 (а.с. 22, 27-32). Тому з 30 червня 2010 року до нового кредитора ПАТ «Дельта Банк» перейшли всі права вимоги (замість первісного кредитора - ТОВ «Укрпромбанк») до позичальника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_3

2 серпня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося з письмовими вимогами до ОСОБА_4 про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі протягом тридцяти днів, посилаючись на неналежне виконання нею зобов'язань по погашенню кредиту і наявність заборгованості, та до ОСОБА_3, вимагаючи від нього дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі протягом п'яти днів з дня отримання письмової вимоги, а саме повернення несплаченої суми кредиту, сплати відсотків, комісії та штрафних санкцій (а.с. 204-206).

Письмова вимога банку про дострокове погашення всієї суми кредиту від 2 серпня 2012 року залишена позичальником і поручителем без реагування.

У вересні 2012 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до позичальника ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 160929 грн. 09 коп., яка складається із тіла кредиту -156630 грн.; відсотків 3900 грн. 06 коп. і комісії - 399 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 листопада 2012 року позов було задоволено, стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 160929 грн.

Ухвалою того ж районного суду від 31 травня 2013 року за заявою ОСОБА_4 заочне рішення скасовано.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 липня 2013 року позовна заява ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором у відповідності з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України залишена без розгляду.

У березні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з даним позовом до поручителя ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, яка на 12 лютого 2014 року становить 141621 грн. 49 коп., посилаючись на те, що позичальник ОСОБА_4 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, тому відповідач, як поручитель має відповідати за невиконання нею зобов'язань.

Згідно з наданим ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_4 графіком платежів за кредитним договором з 20 серпня 2010 року, позичальник мала щомісячно до 20 числа кожного місяця сплачувати в погашення кредиту 1108 грн. 33 коп., комісію 399 грн. і суму відсотків за користування кредитом, яка нараховувалась щомісячно на фактичну заборгованість з кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця, і до 7 серпня 2023 року сплатити 442546 грн. 99 коп. (а.с. 117-119).

З даних виписки з банківських розрахунків ОСОБА_4 вбачається, що вона не виконувала умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту і з січня 2012 року не сплачувала грошові суми у погашення кредиту (а.с. 91-112). На письмову вимогу банку від 2 серпня 2012 року про дострокове погашення кредиту позичальник не погасила остаточно кредит та відсотки і надалі допускала несвоєчасне погашення кредиту та відсотків (а.с. 91-112, 142-143).

Посилаючись на відсутність підстав для висновку про те, що ОСОБА_4 не виконувала умови кредитного договору, суд виходив із того, що вона з липня 2010 року по квітень 2014 року сплатила у погашення заборгованості за кредитним договором 329816 грн. 24 коп. Проте, як вбачається з виписки з банківських розрахунків позичальника, за цей період нею сплачено 164908 грн. 24 коп. і судом помилково ця сума збільшена вдвічі (а.с. 91-112).

Крім того, судом помилково враховано грошові суми, які були сплачені позичальником у 2008 - лютому 2010 року, до періоду, за який виникла заборгованість (а.с.62-82), та повторно враховано грошові суми, сплачені позичальником за квитанціями, які значаться у виписці з банківських рахунків (а.с. 84-89).

Згідно з даними виписки з банківських розрахунків ОСОБА_4 з липня 2010 року по січень 2014 рік сплачено у погашення кредиту 62821 грн. 49 коп.; у погашення відсотків - 78830 грн. 87 коп. (нараховано відсотків 98418 грн. 68 коп.) (а.с. 901-112, 142).

Зобов'язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема, договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель зобов'язується перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема із закінченням строку її чинності.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України поруки припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5 роз'яснено, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Матеріалами справи підтверджується, що позичальник (а відтак і поручитель) первинно взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 7 серпня 2023 року, сплачуючи її щомісячними платежами згідно з графіком платежів.

У зв'язку з порушенням позичальником графіку погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 4.2.5 кредитного договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши 2 серпня 2012 року вимогу поручителю про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі протягом п'яти календарних днів з дати отримання вимоги, а саме повернення суми кредиту, процентів за його користування та комісії. Вимога отримана ОСОБА_3 13 серпня 2012 року (а.с. 206).

З огляду на викладене у ПАТ «Дельта Банк» виникло право пред'явити вимогу до поручителя ОСОБА_3 про виконання порушених зобов'язань боржника щодо сплати заборгованості за кредитним договором, починаючи з 2 серпня 2012 року, протягом шести місяців.

Банк, як убачається зі справи, звернувся з позовом до ОСОБА_3 лише 13 березня 2014 року (а.с. 2), тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 549 ЦК України.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2013 року у справі за позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вимога представника позивача в апеляційній скарзі про ухвалення рішення про стягнення заборгованості з позичальника є неспроможною, оскільки позов до боржника не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 жовтня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді