Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 січня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради і просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

У своєму позові посилається на те, що його мати ОСОБА_2 була власником житлового будинку АДРЕСА_1. За життя нею було складено заповіт на ім'я позивача, яким вона заповідала усе належне їй майно мені. Після її смерті, позивач звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але не зміг його отримати через те, що правовстановлюючий документ на будинок, рішення суду, не зареєстровано в органі, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Належність спірного будинку ОСОБА_2 підтверджується рішенням Солом'янського районного суду від 28.04.2009 року, яким за нею було визнано право власності, однак через похилий вік вона так і не змогла за життя здійснити реєстрацію спірного будинку.

Відсутність у позивача правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння створює перешкоди у користуванні та розпорядженні спірним майном і тому для захисту свого права власності на спадкове майно він вимушений звернутися до суду з цим позовом оскільки вирішити це питання можливо лише в судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив його задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За згоди представника Позивача суд ухвали розглядати справу у відсутність представника Київської міської ражи із постановленням заочного рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

З свідоцтва про смерть: НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Солом'янського районного суду від 28.04.2009 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

З заповіту посвідченого ОСОБА_3 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26 жовтня 2014 року, зареєстровано в реєстрі за № 1600, вбачається, що ОСОБА_2 заповідала усе належне їй майно ОСОБА_1.

Разом з тим, у видачі Позивачу свідоцтва про право на спадщину після померлої нотаріусом було відмолено у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на нерухоме майно (рішення суду від 28.04.2009р.) не пройшов у встановленому порядку державну реєстрацію.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1. ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини ОСОБА_1 проживав разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_2, що підтверджується Довідкою Форма-3, а тому прийняв у спадщину житловий будинок.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи наявність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видача свідоцтва про спадщину), вимоги Позивача є обґрунтованими.

Таким чином, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, достатність і їх взаємний зв'язок у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та їх представників на підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 1,2,4, 88, 208-223 ЦПК України, ст.ст. 16, 321, 325, 328, 376, 380, 392, 1216-1218, ч. 3. ст. 1268, 1270, ЦК України

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, який має загальну площу - 100, 7 кв.м., житлова площа - 60, 6 кв.м. та господарські будівлі літ. "Б", "В", "Г" - сараї, літ. "Д" - гараж, літ. "Е" - вбиральня, літ. "Ж" - навіс, у порядку спадкування за законом.

Рішення може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання ним його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: