Справа № 452/579/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"25" травня 2015 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі: головуючого - судді Кравціва В.І.,

з участю секретаря Добрянського І.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 24 лютого 2015 року пред'явив позов до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на двох неповнолітніх дітей, а саме до 1/3 частини всіх видів заробітної плати щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25.02.2014 року ухвалено стягувати з нього у користь ОСОБА_4 аліменти на дочок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 650 гривень на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття.

Оскільки на той час він, позивач, ніде не працював і мав нерегулярний дохід, суд вирішив стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, однак, зараз його матеріальний стан змінився, він вдруге зареєстрував шлюб і від цього шлюбу має неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На даний час він, ОСОБА_4, влаштувався на роботу і його заробітна плата відповідно до укладеного договору становить 1320 гривень, які повністю йдуть на сплату аліментів. Також на його утриманні перебуває мати ОСОБА_8, 1957 року народження.

Перераховані обставини поставили його у скрутне матеріальне становище, так як відсутні кошти на існування і немає змоги купити найнеобхідніші речі.

Під час судового розгляду позивач та його представник у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у заперечення позову посилався на те, що ОСОБА_3 за період 2014-2015 років зовсім не сплачував аліменти на дітей, умисно ухиляється від їх сплати, що призвело до заборгованості в сумі 11 233,00 грн. Відповідач не надав жодних доказів про погіршення його майнового стану, а посилання на те, що у нього погіршився матеріальний стан у зв'язку із одруженням та народженням дитини від повторного шлюбу не відповідає дійсності, оскільки на момент постановлення рішення про стягнення аліментів ці обставини вже існували. Також позивачем не надано докази про те, що на його утриманні перебуває його мати. Відповідач ОСОБА_4 ніде не працює та не займається підприємницькою діяльністю, сама повністю утримує двох неповнолітніх дітей.

Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Заочним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25.07.2014 року ухвалено стягувати з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_4 аліменти на дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 650 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 7 липня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 8).

Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану когось із них.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Із зазначеного рішення суду вбачається, що воно було ухвалено за відсутності сторін, доказів про сімейний та майновий стан відповідача та з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від шести до вісімнадцяти років, який становив 1286 грн., визначено аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину.

Із свідоцтва про шлюб та про народження дитини вбачається, що ОСОБА_3 від шлюбу із ОСОБА_11 мають неповнолітнього сина ОСОБА_7 (а.с. 5, 6).

Про дану обставину суду не було відомо під час ухвалення вказаного рішення про стягнення аліментів.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, ОСОБА_3 зобов'язаний утримувати троє неповнолітніх дітей.

Із трудової книжки та трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю відомо, що ОСОБА_3 з 16.02.2015 року працює адміністратором у ФОП ОСОБА_12 та розмір його заробітної плати становить 1320,00 грн. ( а. с. 9, 10).

Із довідок, виданих Луківською сільською радою Самбірського району та управлінням соціального захисту населення Самбірської РДА, видно, що неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають з відповідачем ОСОБА_4, котра з 01.10.2007 року не працює, на обліку в управлінні соціального захисту населення Самбірської РДА не перебуває і у період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 року їй не призначалася соціальна допомога, однак із акту обстеження умов проживання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, довідок, виданих Чернихівською середньою загальноосвітньою школою Самбірського району, довідки, виданої Державною прикордонною службою України та заяви ОСОБА_3 від 24.04.2014 року відомо, що ОСОБА_3 дав згоду на виїзд вказаних дітей на постійне місце проживання за кордон у Італійську Республіку в супроводі їх матері ОСОБА_4 і вони 31.07.2014 року перетнули кордон України (а.с. 24, 26, 54, 69-60, 75).

При таких обставинах стягнення аліментів у розмірі по 650 грн. на утримання дочки ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_6 порушує права та законні інтереси третьої неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7 та платника аліментів, оскільки складає понад 98 % його заробітної плати.

Так, згідно ст. Закону Україги «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Інших доказів про те, що ОСОБА_3 крім заробітної плати має ще доходи, відповідачем не надано.

Ураховуючи наведене, із відповідача є підстави стягувати аліменти на неповнолітніх дочок в розмірі 1/3 частини заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи із такого розрахунку.

Розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від шести до вісімнадцяти років становить 1286 грн., для дитини віком до шести років - 1032 грн. і тому розмір аліментів, які буде сплачувати ОСОБА_3 на двох неповнолітніх дітей становитиме 717,60 грн., що із врахуванням третьої неповнолітньої дитини (30 відсотків прожиткового мінімуму становить 309,60 грн.) та його доходу є справедливим.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що на його утриманні є мати, оскільки довідка, видана Луківською сільською радою Самбірського району, свідчить про склад сім'ї, а не про її утримання (а.с. 7).

Керуючись ст. ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Луки Самбірського Львівської області у користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Попередній виконавчий лист відкликати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, та може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особа, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя