Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/7704/14-ц

Провадження № 2/185/56/15

06 лютого 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Сліпченко С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про розділ спільного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна, визнання особистою приватною власністю,

В С Т А Н О В И В:

01.08.2014 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, якою просить розділити між сторонами майно, яке вважає спільною власністю сторін, із зазначенням варіанту його поділу та вимогою про стягнення з відповідача на його користь грошової компенсації різниці в вартості часток майна в сумі 200 000 грн. В подальшому неодноразово змінював та уточнював позовні вимоги, відповідно до останньої уточненої позовної заяви від 02.02.2015 р., просив здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши у власність позивача 1/2 частину магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого за адресою: АДРЕСА_1; 1/2 частину житлової квартири АДРЕСА_1, та рухоме подільне майно, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_2 17 предметів, вказаних п. п. 1-9,11-18 зустрічної позовної заяви відповідачки на суму 38000 грн.; долю у розмірі 20,31 % будинку АДРЕСА_1. Також просить виділити у власність відповідача долю у розмірі 79,69 % будинку АДРЕСА_1; холодильник "Самсунг" вартістю 1000 грн., душева кабіна вартістю 3100 грн., шкаф - купе вартістю 5000 грн., пральна машина "Оогеще" вартістю 3000 грн., обігривач "Уфо" вартістю 1000 грн., телевізор "Самсунг" вартістю 500 гри. телевізор "Ташиба" вартістю 300 гри. диван - малютка вартістю 500 грн., спальний гарнітур з натурального дерева (ліжко, тумба, трильяж, пуфик, 2 шкафа) вартістю 500 грн., супутнікови антени 2 шт. та тюнор вартістю 700 грн. стабілізатор напруги вартістю 4000 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що сторони перебували у шлюбі з 1 червня 1990 року, а 20.09.2011 року шлюб було розірвано. За час спільного подружнього життя сторони нажили нерухоме неподільне майно, всього три об'єкти загальною вартістю 714 172,50 грн. а також рухоме подільне майно, загальною вартістю 57 600, 00 грн. Оскільки спільне подружнє життя у сторін не склалося, у відповідача є своя сім'я, від добровільного розділу майна відповідач ухиляється, позивач просить суд розділити спільно нажите сумісне майно.

19.09.2014 р. відповідачем у справі ОСОБА_5 було подано зустрічну позовну заяву до позивача за первісним позовом, яка була прийнята судом до спільного розгляду із первісним позовом. В подальшому неодноразово змінював та уточнював позовні вимоги за зустрічним позовом, відповідно до уточненої зустрічної позовної заяви від 05.01.2015 р., просив поділити спірне майно між сторонами у справі, визнавши за ОСОБА_2 право власності 1/ 2 частку магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого АДРЕСА_3, на 1/ 2 частку квартиру АДРЕСА_4 та на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 на іншу 1/ 2 частку даного будинку право власності визнати за ОСОБА_1 Щодо рухомого майна просить виділити ОСОБА_2 та визнати за останньою право власності на 19 позицій спірного майна, на загальну суму 29 200, 00 грн., а ОСОБА_1 виділити рухоме майно у кількості 13 позицій, на рівну суму 29 200, 00 грн., одночасно стягнувши із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за різницю вартості майна в сумі 74 135,25 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог відповідач - позивач за зустрічним позовом зазначив, що 01 червня 1990 року сторонами було зареєстровано шлюб. 22.10.1996 р. ОСОБА_2 зареєстровано фізичною особою-підприємцем. За рахунок прибутку, отриманого від підприємницької діяльності, було придбано квартиру АДРЕСА_5, яку переобладнано у магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1". Також, 28.02.2002 року ОСОБА_2 з ОСОБА_4 за рахунок прибутку, отриманого від підприємницької діяльності, придбали за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_6 для підприємницької діяльності. 01.12.1995 року за спільні сумісні кошти подружжя ОСОБА_2 був придбаний житловий будинок АДРЕСА_1 Крім того, за час шлюбу було придбано рухоме майно, всього 18 позицій, яке залишилося в квартирі АДРЕСА_7, де сторони жили разом із дітьми до розірвання шлюбу, і в якій після розірвання шлюбу залишився проживати ОСОБА_1, та рухоме майно, всього 12 позицій, яке залишилося в будинку АДРЕСА_1 в якому мешкає ОСОБА_2 Зазначає, що заперечує проти позбавлення її частки в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" та житловому будинку, оскільки є фізичною особою - підприємцем і здійснює підприємницьку діяльність (продаж автозапчастин) в ньому спільно із ОСОБА_6 Дохід, який отримує від підприємницької діяльності в магазині, є її єдиним доходом і засобом до існування. Будинок є її єдиним житлом, де відповідач і проживає. Вважає, що ОСОБА_2 необхідно виділити 1/2 частку магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого АДРЕСА_3, вартістю 155 336 гривень, 1/2 частку квартири АДРЕСА_6, вартістю 74 634,5 гривень, а інші по 1/ 2 частці магазину і квартири залишити у власності ОСОБА_6 і ОСОБА_4 відповідно. Право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 просить визнати за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 по 1/ 2 частці за кожним. Оскільки ОСОБА_2 після розірвання шлюбу сплатила за усною домовленістю із ОСОБА_1 частину компенсації за магазин в сумі 40 850 гривень, то з ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача грошову компенсацію за різницю вартості майна в сумі 74 135,25 гривень.

Позивач за первісним позовом та його представник ОСОБА_7 у судовому засіданні вимоги за первісним позовом підтримали та просили їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 визнали частково у тій частині, яка не суперечить вимогам за первісним позовом.

Відповідач за первісним позовом та його представник ОСОБА_8 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнали частково у частині, яка не суперечить вимогам за зустрічним позовом, який просили задовольнити.

Треті особи про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлені, у судове засідання не з'явились, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідка ОСОБА_9, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що як первісний, так зустрічний позов підлягають задоволенню частково, враховуючи наступне:

Судом встановлено, що сторони з 01 червня 1990 року перебували у шлюбі, який був зареєстрований міським відділом РАГС м. Павлограда, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1, а 20.09.2011 року розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запису № 158 відділу РАГС по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.20, 21).

Під час шлюбу подружжям було набуто нерухоме майно. Так, за договором купівлі- продажу квартири від 19.07.2001 р. ОСОБА_2 та третя особа у справі ОСОБА_4 набули право власності на квартиру АДРЕСА_8 (а.с.25). За наслідками проведеної реконструкції вказаного майна, на підставі свідоцтва про право власності від 13.06.2002 р., виданого згідно рішення виконкому Павлоградської міської ради № 404 від 12.06.2002 р., за вказаними особами було зареєстровано право власності на магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 43,7 кв.м. (а.с.32), при цьому спірна 1/2 частина магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1" зареєстрована за ОСОБА_2 (а.с.23). Інша 1/2 частина магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" на час розгляду справи належить третій особі ОСОБА_3

Вартість магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.12.2014 року № 29 становить 310 672 грн. (а.с. 97).

За договором купівлі-продажу квартири від 28.02.2002 р. ОСОБА_2 та третя особа у справі ОСОБА_4 набули право власності на квартиру АДРЕСА_9 (а.с.24). Вартість вказаної квартири згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.12.2014 року № 29 становить 149 269 грн. (а.с. 98).

За договором купівлі-продажу від 01.12.1995 р. був придбаний та зареєстрований на ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.31). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.12.2014 року № 29 його вартість становить становить 484 202 грн. (а.с. 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У судовому засіданні було встановлено, та сторонами визнано, що за час шлюбу сторонами було придбано рухоме майно та його вартість, а саме:

1) холодильник "Шарп" двокамерний, вартістю 3000 гривен;

2) меблевий кухонний кутовий гарнітур під заказ з верхніми шафами, під світкою, з вмонтованою газовою плитою, витяжкою, мийкою, смісителем 12 000 грн.;

3) стіл кухонний з 4 табуретами під заказ до кухонного гарнітуру 500 грн.;

4) мікрохвильова піч "Самсунг" 500 грн.;

5) телевізор "Шарп" жидкокристалічний, діагональ 46 - 4 000 грн.;

6) тумба під телевізор 1 000 грн.;

7) журнальний стіл з натуральної деревини - 1 000 грн.;

8) кондиціонер "Самсунг" - 1 200 грн. ;

9) набір м'яких меблів коричневого кольору ( диван кутовий, диван звичайний, міні-диван, крісло)

- 2 000 грн.,

10) комп'ютерний кутовий стіл - 800 грн.;

11) пилосос миючий "Зелмер" - 1 000 грн.;

12) спальний гарнітур (двухспальне ліжко разом із тумбами, шафа, комод, туалетний стіл, пуфік)

- 2 500 грн.;

13) спортивний комплекс:

- лава зі штангою - 2 000 грн.;

- орбітрек - 1 500 грн.;

- лава для пресу - 300 грн.;

14) шафа з тамбуром і дверима зроблена під заказ для вітальні, вмонтована - 3000 грн.;

15) бойлер "Termix" - 800 грн.;

16) диван з оббивкою із тканини в смугу коричневого кольору - 1000грн.;

17) телевізор "Panasonic" - 400 грн.;

18) DVD програвач "LG" - 300 грн.;

19)холодильник "Самсунг" - 1 000 грн.;

20) душова кабіна -3100 грн.;

21) шафа-купе - 5000 грн.;

22) пральна машина "Gorenje" - 3000 гри.;

23) обігрівач "Уфо" - 1000 грн.;

24) телевізор "Самсунг" - 500 грн.;

25) телевізор "Ташиба" - 300 грн.;

26) диван-малютка - 500 грн.;

27) спальний гарнітур - 500 грн..;

28) супутникові антени 2 шт. по 250 грн. кожна - 500 грн.;

29) тюнер - 200 грн.;

30) стабілізатор напруги - 4000 грн.

Сторони визнали, що майно, зазначене вище у позиціях №№ 1-18, на час припинення шлюбних відносин сторін перебувало у квартирі ОСОБА_1, а у позиціях №№19-30 - за місцем проживання ОСОБА_2

Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п. 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки право власності відповідача на спірне нерухоме майно виникло у період 1995-2002 р.р., то правовідносини, між сторонами щодо вказаного майна, підлягають врегулюванню нормами законодавства, чинного на час їх виникнення, зокрема Цивільним кодексом Української РСР, Кодексом про шлюб та сім'ю України.

У відповідності ст. 112 ЦК України в редакції 1963 року майно могло належати на праві спільної власності … двом чи кільком громадянам. Також, вказана норма розрізняла спільну власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

У відповідності зі ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю; кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

У відповідності до ст. 28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

У відповідності зі ст. 29 КпШС України, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Щодо решти майна, то згідно ч. 2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч.3 ст.368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час їхнього шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу про шлюб та сім'ю України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В силу ст. 71 Кодексу про шлюб та сім'ю України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом.

Як роз'яснив в п. 25 Пленум Верховного суду України у своїй постанові № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, слід керуватися положеннями ч. 4,5 ст. 71 Кодексу про шлюб та сім'ю України, щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними, відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Враховуючи, що подружжя не дійшло згоди про поділ спірного майна, при цьому реально поділити 1/2 частину магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого за адресою: АДРЕСА_1, 1/2 частину житлової квартири АДРЕСА_10 неможливо, у тому числі із огляду на їх різну дійсну ринкову вартість, так само і вирішення питання поділу житлового будинку АДРЕСА_1 без проведення судово-будівельної експертизи неможливо, суд вважає за можливе частково задовольнити первісний та зустрічний позови із визначенням ідеальних часток сторін на спірне майно. Відповідно до частини першої ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб які беруть участь у справі. Судом докладно роз'яснювалися процесуальні права сторін у справі, зокрема щодо призначення у справі судової експертизи, проте клопотань про призначення у справі будівельно - технічної експертизи із приводу поділу житлового будинку АДРЕСА_1 сторонами не заявлялося.

Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд частково задовольняє вимоги позивачів за первісним та зустрічним позовом щодо поділу рухомого майна, враховуючи те, де фактично таке майно знаходиться на час розгляду справи та хто із сторін ним користується, та його вартість.

Суд вважає недоведеним твердження ОСОБА_2 про те, що вказана особа набула права власності на спірне майно, а саме 1/2 частку магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого по АДРЕСА_1 та на 1/2 частку квартири АДРЕСА_6, за рахунок особистих коштів, отриманих від підприємницької діяльності.

Так само із наданих ОСОБА_2 документів про сплату коштів ОСОБА_1 в сумі 40 850 грн. не вбачається те, що вказані кошти сплачувалися в рахунок здійснення розрахунків подружжя у зв'язку із відмовою від або переданням майна (майнових прав), яке є об'єктом спільної власності подружжя, у приватну власність ОСОБА_2, при тому що ОСОБА_1 таке заперечує (а.с.166-176). Із показів свідка ОСОБА_9 також випливає, що сторонами у справі не укладалась у письмовій форми жодна угода щодо поділу спільного майна подружжя.

Суд не вбачає підстав для застосовування положень ч.ч. 4, 5 ст. 71 СК України, про що просить ОСОБА_2, з огляду на відсутність згоди ОСОБА_1 на отримання грошової компенсації від ОСОБА_2 та, крім цього, відсутності факту попереднього внесення ОСОБА_2 відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Із урахуванням того, що витрати на судову товарознавчу експертизу у сумі 3 500 грн., якою було визначено дійсну ринкову вартість спірного майна (а.с.73-134) сплатив позивач (а.с.177), із відповідача слід стягнути на користь позивача половину витрат на її проведення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 112 ЦК Української РСР, ст.ст.22, 28, 29 КпШС України, ст.ст.15, 319, 368, 369 ЦК України, ст.ст. 63,69,70,71 СК України, ст.ст. 4, 10, 11, 57, 61, 88, 212-218, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про розділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлової квартири АДРЕСА_10.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на меблевий кухонний кутовий гарнітур під заказ з верхніми шафами, під світкою, з вмонтованою газовою плитою, витяжкою, мийкою, смісителем вартістю 12 000 грн.; стіл кухонний з 4 табуретами під заказ до кухонного гарнітуру вартістю 500 грн.; мікрохвильова піч "Самсунг" вартістю 500 грн.; телевізор "Шарп" жидкокристалічний, діагональ 46 вартістю 4 000 грн.; тумба під телевізор вартістю 1 000 грн.; кондиціонер "Самсунг" вартістю 1 200 грн.; набір м'яких меблів коричневого кольору ( диван кутовий, диван звичайний, міні-диван, крісло) вартістю 2 000 грн., спальний гарнітур (двухспальне ліжко разом із тумбами, шафа, комод, туалетний стіл, пуфік) вартістю 2 500 грн.; шафа з тамбуром і дверима зроблена під заказ для вітальні, вмонтована - 3000 грн.; бойлер "Termix" вартістю 800 грн.; диван з оббивкою із тканини в смугу коричневого кольору вартістю 1000грн.; телевізор "Panasonic" вартістю 400 грн.; DVD програвач "LG" вартістю 300 грн.

В задоволені інших позовних вимог ОСОБА_1 -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір у сумі 1827 гривень 00 копійок, а також 1750 гривень 00 копійок витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, а разом 3577 (три тисячі п'ятсот сімдесят сім) гривень 00 копійок.

Позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна, визнання особистою приватною власністю - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлової квартири АДРЕСА_10.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на холодильник "Шарп" двокамерний, вартістю 3000 гривен; журнальний стіл з натуральної деревини вартістю 1 000 грн.; комп'ютерний кутовий стіл вартістю 800 грн.; пилосос миючий "Зелмер" вартістю 1 000 грн.; спортивний комплекс: лава зі штангою вартістю 2 000 грн.; орбітрек вартістю 1 500 грн.; лава для пресу вартістю 300 грн.; холодильник "Самсунг" вартістю 1 000 грн.; душова кабіна вартістю 3100 грн.; шафа-купе вартістю 5000 грн.; пральна машина "Gorenje" вартістю 3000 гри.; обігрівач "Уфо" вартістю 1000 грн.; телевізор "Самсунг" вартістю 500 грн.; телевізор "Ташиба" вартістю 300 грн.; диван-малютка вартістю 500 грн.; спальний гарнітур вартістю 500 грн..; супутникові антени 2 шт. по 250 грн. кожна, вартістю 500 грн.; тюнер вартістю 200 грн.; стабілізатор напруги вартістю 4000 грн.

В задоволені інших позовних вимог ОСОБА_2 -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати: судовий збір у сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. О. Бабій

Згідно з оригіналом. Суддя С.О. Бабій