Справа № 473/2863/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Вуїва О.В.,

при секретарях Заблоцькій М.М., Лукіянчиній Т.І.,

за участю: представника заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 лютого 2015 року та додаткового рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/4 частку квартири в порядку спадкування та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області про визнання права власності на 1/4 частку квартири в порядку спадкування та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частка квартири АДРЕСА_1.

Співвласником квартири, а саме 1/2 частки цього майна була його бабуся - ОСОБА_6, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в м. Вознесенську Миколаївської області.

Позивач зазначав, що після смерті бабусі йому стало відомо, що 31 березня 2008 року останній Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області на її ім'я було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належну ОСОБА_5 1/2 частку спірної квартири, оскільки в заяві вона вказала, що інші спадкоємці після смерті її сина відсутні.

Проте рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 травня 2014 року позивачу було надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька.

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, позивачу, який належним чином прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви, було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії зв'язку з тим, що один із спадкоємців, яка прийняла та незаконно оформила частину спадщину після смерті ОСОБА_5, на яку претендує позивач, а саме ОСОБА_6, померла, внаслідок чого нотаріус не має змоги внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, а тому йому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання спадкування.

В зв'язку з цим ОСОБА_5 просив про визнання за ним в порядку спадкування права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті батька та про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру від 31 березня 2008 року, виданого на ім'я ОСОБА_6

Ухвалою суду від 17 липня 2014 року до участі в розгляді справи в якості співвідповідача залучено ОСОБА_1

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 25 лютого 2015 року та додатковим рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 12 березня 2015 року вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, в частині його вимог до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори відмовлено. Розподілено судові витрати.

В квітні 2015 року представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення від 25 лютого 2015 року за нововиявленими обставинами з підстави скасування судового рішення від 16 травня 2014 року, яким ОСОБА_5 було надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька, яке стало підставою для ухвалення вказаного рішення.

В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі заявниці ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 уточнив свою заяву, просив про перегляд з вищезазначених підстав як основного судового рішення від 25 лютого 2015 року, так і додаткового рішення від 12 березня 2015 року, яким між сторонами було розподілено судові витрати.

В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивача ОСОБА_5, його представник ОСОБА_3 проти задоволення заяви про перегляд рішень за нововиявленими обставинами заперечувала, вказуючи на відсутність для цього підстав.

Представник відповідача - Другої Вознесенської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін та представника Другої Вознесенської державної нотаріальної контори, оскільки матеріали містять достатньо доказів для вирішення справи.

При цьому суд виходить з того, що ухвалюючи 25 лютого 2015 року основне рішення та 12 березня 2015 року додаткове рішення Вознесенським міськрайонним судом було встановлено, що позивач - ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 30 серпня 1996 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області.

ОСОБА_5 є сином ОСОБА_6, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 1 від 08 квітня 2014 року.

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є відповідно рідними племінником та тіткою.

На підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого органом приватизації Вознесенської міської ради Миколаївської області від 03 листопада 1995 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер в м. Вознесенську Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08 квітня 2014 року.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 січня 2008 року визначено частки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, а саме по ? частці кожному.

Право власності зареєстровано в КП "Вознесенське МБТІ".

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його матір ОСОБА_6.

31 березня 2008 року державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області Кучеровою Н.М. ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті сина - ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 в м. Вознесенську Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08 квітня 2014 року.

Після її смерті Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою за заявою ОСОБА_1, громадянки Ізраілю, заведено спадкову справу № 78/2014 від 09 квітня 2014 року, що підтверджується інформацією нотаріуса та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Ще за свого життя ОСОБА_6 склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Загороднюк Л.К., 02 червня 2003 року за № 921, згідно якого належну їй квартиру АДРЕСА_1 остання заповідала ОСОБА_1.

За ініціативою позивача рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 травня 2014 року йому, як сину померлого ОСОБА_5, було визначено додатковий строк тривалістю у 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька.

При зверненні до нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, позивач ОСОБА_5 отримав відмову через те, що спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, а саме ОСОБА_6, померла, тому нотаріус не має змоги внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, а тому йому рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання спадкування.

Відмовляючи у позові до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області про визнання права власності на ? частку квартири в порядку спадкування та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину суд правильно вважав, що такі вимоги мають бути залишені без задоволення, оскільки нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справах про спадкування, як то регламентовано п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 " Про судову практику у справах про спадкування".

Задовольняючи аналогічні вимоги до ОСОБА_1, суд виходив з того, що ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька, який належним чином прийняв спадщину, має право на отримання частки спадкового майна, проте з видачею свідоцтва від 31 березня 2008 року на ім'я ОСОБА_6, яким посвідчено її право на всю належну спадкодавцю спадщину, не було враховано права та інтереси позивача, як іншого спадкоємця за законом.

Однак рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 23 березня 2015 року раніше ухвалене рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 травня 2014 року, яким позивачу, як спадкоємцю ОСОБА_5, було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька скасовано, а в задоволенні його позову відмовлено.

В зв'язку з цим на час розгляду справи відсутня одна з основних підстав для задоволення вимог ОСОБА_5, оскільки він, як спадкоємець після смерті батька, з врахуванням рішення апеляційного суду вважається таким, що не прийняв спадщину на законних підставах, а тому відповідно до вимог ст. 1268-1270, 1272, 1273, 1275, 1296, 1297 ЦК України не має право вимагати отримання частки спадкового майна.

З цих же підстав відсутнє у нього й право вимоги визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, оскільки без належного прийняття спадщини оспорюваним свідоцтвом його права, свободи чи інтереси, як спадкоємця, не вважаються порушеними.

А згідно ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання, що існує на момент розгляду справи.

За встановлених обставин та з врахуванням положень п. 3 ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 365 ЦПК України суд вбачає підстави для перегляду основного та додаткового судових рішень за нововиявленими обставинами з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову. При цьому в силу вимог ст. 88 ЦПК України не підлягають відшкодуванню й понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 361-365 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 лютого 2015 року та додаткове рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/4 частку квартири в порядку спадкування та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину - скасувати та постановити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/4 частку квартири в порядку спадкування та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Вуїв