Справа № 361/9588/14-ц
Провадження № 2/361/287/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Маценко Н.П.
при секретарі Телепі Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання
У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2. 1966 року народження таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та примусово зняти його з реєстраційного обліку у квартирі.
В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що є власником квартири АДРЕСА_1, зареєстрованими у ній значиться вона, її син ОСОБА_3 та колишній чоловік ОСОБА_2 шлюб з яким розірвано у 2006 році.
Починаючи з 2013 року ОСОБА_2 у належній їй на праві власності квартирі не проживає, участі в оплаті житла не здійснює. Враховуючи ту обставину, що відповідач понад один рік не проживає у спірній квартирі, його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. З наведених підстав змушена звернутися до суду.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додала, що місце проживання відповідача їм на даний час не відомо, останній не з'являється у квартирі понад один рік. Просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився, про день і час розгляду даної справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не направив.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи вбачається, що на підставі договору дарування від 11.01.2005 року, зареєстрованого у реєстрі № 41 ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Відповідно до довідки форми № 3 від 16.12.2014 року зареєстрованими у АДРЕСА_1 значаться ОСОБА_1, 1973 року народження, ОСОБА_3, 1993 року народження та ОСОБА_2, 1966 року народження.
З матеріалів справи також вбачається, що сторони по даній справі перебували у зареєстрованому шлюбі ,який розірвано 12.12.2006 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції.
Згідно із актом обстеження від 10.11.2014 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області у двокімнатній квартирі проживає ОСОБА_1 та ОСОБА_3 На даній житловій площі зареєстрований, але більше року не проживає ОСОБА_2, 1966 року народження, який мешкає у м. Києві.
У матеріалах справи відсутні дані щодо чинення відповідачу перешкод у користуванні квартирою та проживанні в ній. Судом враховується, що відповідач впродовж одного року обходиться без спірного житла, фактично зберігає в ньому лише прописку.
З наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач понад рік без поважних причин відсутній за місцем свого проживання. При розгляді даної справи по суті, судом не встановлено наявності домовленості між ОСОБА_2 та власником житла ОСОБА_1 та одночасно підстав для законного збереження за відповідачем житла.
Вирішуючи питання по суті вимоги про примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку у спірній квартирі, суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступні обставини.
Правилами до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. У даному випадку позивачі ставлять питання про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщення.
Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. У даному випадку позивачами пред'явлено вимогу про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку у квартирі.
.На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -
позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: Н. П. Маценко