НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0427/5643/2012
№ 2/183/150/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

секретаря Тен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Сохань» (директор Фермерського господарства «Сохань» - Сохань Микола Серафімович) про витребування земельних ділянок з незаконного володіння та відшкодування шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись з позовом до Фермерського господарства «Сохань» (директор Фермерського господарства «Сохань» - Сохань Микола Серафімович), яким просили витребувати від Фермерського господарства «Сохань» та повернути землекористувачу - ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 3.360 га згідно Державного акту про право приватної власності на землю, серії ЯЗ № 305853 від 07.10.2009 року, яка належить ОСОБА_1 та земельну ділянку, площею 3.360 га згідно Державного акту про право приватної власності на землю, серії І-ДП № 115763 від 26.02.2001 року, яка належить ОСОБА_2; стягнути з Фермерського господарства «Сохань» майнову та моральну шкоду в сумі: 2 364,00 та 3 000,00 гривень, відповідно - на користь ОСОБА_1, 2 364,00 та 3 000,00 гривень, відповідно - на користь ОСОБА_2 та 81 991,60 та 3 000,00 гривень, відповідно - на користь ОСОБА_3; стягнути з відповідача судові витрати.

В ході судового розгляду позивачі збільшили розмір позовних вимог в частині розміру матеріальної шкоди (а.с.197-198). Остаточно просили витребувати та повернути землекористувачу - ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 3.360 га згідно Державного акту про право приватної власності на землю, серії ЯЗ № 305853 від 07.10.2009 року, яка належить ОСОБА_1 та земельну ділянку, площею 3.360 га згідно Державного акту про право приватної власності на землю, серії І-ДП № 115763 від 26.02.2001 року, яка належить ОСОБА_2; стягнути з Фермерського господарства «Сохань» майнову та моральну шкоду в сумі: 11 955,93 та 3 000,00 гривень, відповідно - на користь ОСОБА_1, 11 955,93 та 3 000,00 гривень, відповідно - на користь ОСОБА_2 та 81 991,60 та 3 000,00 гривень, відповідно - на користь ОСОБА_3; стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування свого позову позивачі зазначили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності належать земельні ділянки, які згідно Державного акту про право приватної власності на землю, серії ЯЗ № 305853 від 07.10.2009 року належать ОСОБА_1 та згідно Державного акту про право приватної власності на землю, серії І-ДП № 115763 від 26.02.2001 року належать ОСОБА_2, відповідно.

Дані земельні ділянки вони передали у користування ОСОБА_3, уклавши з останнім договори оренди та зареєструвавши їх у встановленому законом порядку.

Однак, даними земельними ділянками без відповідних правових підстав користується відповідач.

Діями відповідача позивачам спричинено матеріальну шкоду, заподіяну знищенням межових знаків, на встановлення яких ними було витрачено по 1 317,00 гривень кожним. Таким чином майнова шкода, спричинена ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знищенням межових знаків, складає 1 317,00 х 2 = 2 634,00 гривень кожному.

Крім того, на підставі ст.152 Земельного кодексу та ст.16 ЦК України просили стягнути понесені збитки, а саме 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за останні три роки, яка складає 9 321,93 гривень. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, площею 3,36 га складає 103 577,00 гривень, відповідно 3% від даної суми складають 3 107,31 гривень (103 577,00 х 3 : 100). Отже 3 107,31 гривень х 3 роки складає 9 321,93 гривень.

А загальна сума майнової шкоди, спричиненої кожному, складає 9 321,93 гривень + 2 634,00 гривень =11 955,93 гривень.

Щодо ОСОБА_3, то 18 квітня 2012 року, відповідач Сохань М.С., після того, як ОСОБА_3 заборонував орендовані земельні паї та підготував їх для засіву соняшником, заборонував їх, провів культивацію та засіяв їх ячменем, не заважаючи на направлене йому 14 квітня 2012 року повідомлення про укладення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договорів оренди з ОСОБА_3,

В результаті таких дій ОСОБА_5, ОСОБА_3 була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 81 941,60 гривень, яка складається з наступного:

витрати на проведення весняно-польових робіт на земельній ділянці, площею 6.720 га (боронування, культивація, внесення добрива): 150 кг (добриво) х 3,45 гривень за 1 кг х 6.720 га (площа двох паїв) = 3 477,60 гривень;

витрати на дизельне пальне - 77 л солярки х 10 гривень = 770,00 гривень;

витати на закупівлю насіння соняшника «Парфумер» - 42 кг х 2 гривень = 1 344,00 гривень.

Крім того, відповідно до довідки управління агропромислового розвитку Новомосковської райдержадміністрації № 302 від 22.05.2012 року середня врожайність по Новомосковському району, станом на 22.05.2012 року складала: соняшник (18,4+27) : 2 х 6.720 = 15,2 т. Згідно з повідомленням Придніпровської товарної біржі № 030-04 від 19.06.2012 року станом на 2010 - 2011 роки ринкова ціна на соняшник становила 5 000,00 гривень за тонну. Таким чином, 15,2 т х 5 000,00 гривень = 76 000,00 гривень. Крім того, за надання довідки було сплачено 400,00 гривень.

Тобто загалом майова шкода, спричинена ОСОБА_3 складає 3 477,60 гривень + 770,00 гривень + 1 344,00 гривень + 76 000,00 гривень + 400,00 гривень = 81 991, 60 копійок.

Крім того, позивачі просили стягнути з відповідача моральну шкоду, яка полягає у перенесених ними душевних стражданнях у зв'язку з тим, що відповідач безпідставно користується належними їм земельними ділянками, демонструє свою безкарність, що спричиняє їм відповідні переживання. Моральну шкоду оцінюють в 3 000,00 гривень кожному.

Вважаючи, що таким чином порушені їх права, позивачі звернулись із зазначеним позовом до суду.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Сохань» (директор Фермерського господарства «Сохань» - Сохань Микола Серафімович) про витребування земельних ділянок з незаконного володіння та відшкодування шкоди в частині стягнення з відповідача майнової та моральної шкоди в сумі: 11 955,93 та 3 000,00 гривень, відповідно - на користь ОСОБА_1, 11 955,93 та 3 000,00 гривень, відповідно - на користь ОСОБА_2 та 81 991,60 та 3 000,00 гривень, відповідно - на користь ОСОБА_3 - залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивачі та представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали. В останнє судове засідання не з'явились, надавши відповідні заяви, якими просили розглянути справу у свою відсутність, зазначивши, що підтримують позовні вимоги лише в частині повернення земельних ділянок, в іншій частині позовні вимоги просили залишити без розгляду.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим по час і місце судового засідання, надавши заяву, якою просив розглянути справу у свою відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 проти позову заперечували, в останньому засіданні від ОСОБА_8 надійшла заява, якою він позов визнав частково, а саме в частині витребування земельних ділянок, з урахуванням відмови позивачів від частини позовних вимог щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожним окремо, з ОСОБА_3 були укладені договори оренди належних їм на праві приватної власності земельних ділянок (земельної ділянки, площею 3.360 га згідно Державного акту про право приватної власності на землю, серії ЯЗ № 305853 від 07.10.2009 року, яка належить ОСОБА_1 (а.с.13, 24) та земельної ділянки, площею 3.360 га згідно Державного акту про право приватної власності на землю, серії І-ДП № 115763 від 26.02.2001 року, яка належить ОСОБА_2 (а.с.8-11, 19-22). Дані договори оренди були зареєстровані у встановленому законом порядку 16.12.2011 року (а.с.7, 18). В цей же день було складено відповідні Акти прийому-передачі (а.с.17,27).

Факт укладення вищезазначених договорів оренди та фактично передачі земельних ділянок ОСОБА_3 підтверджується і відповідним Актом Перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеним Відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області (ас.31).

Восени 2011 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з відповідною заявою до Прокурора Новомосковського району, якою зазначили, що відповідач Сохань М.С. незаконно утримує належні їм земельні ділянки (паї) (а.с.29).

Як вбачається з Постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 04.11.2011 року. В ході перевірки було встановлено, що ФГ Сохань М.С. обробляє земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на території Спаської сільської ради, з ОСОБА_10 був укладений договір оренди, однак не був зареєстрований у кадастровому центрі, а з ОСОБА_1 договір оренди не укладався (а.с.32).

В судовому засіданні Сохань М.С. заявив про те, що ним укладались договори оренди з ОСОБА_11 та ОСОБА_2, на підставі яких він і користується зазначеною земельною ділянкою. Зазначені договори були надані суду.

Однак, за клопотанням позивачів судом було призначено судову технічну експертизу документів, на вирішення якої були поставлені наступні запитання:

· Чи не домальований штрих у визначеній цифрі «15» у п.2.3. Термін дії договорів з ОСОБА_2, ОСОБА_11 та у даті закінчення договору з ОСОБА_11 «01.04.2015 р» та яким був первинний текст договорів в цій частині?

· Чи не дописані цифри «(3,36)» у п.1 Предмету Договору стосовно даних розміру земельного паю у досліджених документах?

· Чи піддавався зміні рукописний запис, розташований в оригіналі типового договору оренди земельної частки (паю), укладеного 22.05.2000 року з ОСОБА_11 в графі, що починається зі слів «Договір укладено…» та закінчується «частки (-ок) пою (-їв), яким був первинний зміст?»

· Чи піддавався змінам рукописний текст - прізвище, ім'я, по-батькові, розташований у графі «Орендодавець» - ОСОБА_11, яким був первинний зміст?

Висновком експертизи встановлено, що в оригіналах типових Договорів оренди земельної ділянки (паю) від 22.05.2000 року ОСОБА_2, ОСОБА_11, у визначеній цифрі «15» у п.2.3. Термін дії договорів з ОСОБА_2, ОСОБА_11, штрих «1» є допискою. Тобто первинний рукописний цифровий запис був «5». У даті закінчення договору з ОСОБА_11 «01.04.2015 року» в первинно виконаний рукописний цифровий запис «05» вносились зміни шляхом підчистки та виправлений на рукописний цифровий запис «15» (по першому питанню); в оригінали типових Договорів оренди земельної ділянки (паю) від 22.05.2000 року ОСОБА_2, ОСОБА_11 рукописні цифрові записи «(3,36)» внесені шляхом дописки (по другому питанню); в оригіналі типового Договору оренди земельної частки (паю) від 22.05.2000 року ОСОБА_11 в графі, що починається зі слів «Договір укладено…» та закінчується «частки» (-ок) паю (-їв)» в рукописні записи «ОСОБА_11 ДП № 115750 вид. 2000 р.» вносились зміни шляхом підчистки ділянок паперу. Виявити первинний зміст рукописних записів, крім «2000 р.» не надається можливим, по причині, викладеній в дослідницькій частині. В первинно виконаний рукописний цифровий запис «1997 р.» вносились зміни шляхом підчистки та виправлений на рукописний цифровий запис «2000 р.». Рукописні записи «Марією», «с.Спаське», «Новомосковського РДА» - виконані однією кульковою ручкою пастою синього кольору, а потім були обведені іншою кульковою ручкою пастою фіолетового кольору, тобто піддавалися обвідці без зміни первинного тексту (по третьому питанню); в оригіналі типового Договору оренди земельної частки (паю), укладеного 22.05.2000 року з ОСОБА_11 в графі «Орендодавець» в рукописні записи «ОСОБА_11» вносились зміни шляхом підчистки ділянок паперу. Виявити первинний зміст рукописних записів, крім «2000 р.» не надається можливим по причині, викладеній у дослідницькій частині. Рукописні записи «ОСОБА_11» - виконані однією кульковою ручкою пастою синього кольору, а потім були обведені іншою кульковою ручкою пастою фіолетового кольору, тобто піддавалися обвідці без зміни первинного тексту (по четвертому) (а.с.161-162).

Виходячи з наданого висновку експерта, суд приходить до переконання, що ФГ «Сохань» без законних на те підстав використовує спірні земельні ділянки, оскільки дія догорів скінчилася, а термін їх дії, був неправомірно виправлений.

Щодо земельної ділянки ОСОБА_1, то відповідачем в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не було надано доказів, на підтвердження правомірності її використання.

Таким чином, на момент розгляду справи в суді добросовісним користувачем спірних земельних ділянок є ОСОБА_3, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме договорами оренди та Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20.12.2011 року.

Сохань М.С. же, будучи директором ФГ «Сахань» чинить ОСОБА_3 перешкоди у користуванні земельними ділянками, з приводу чого останній неодноразово звертався до правоохоронних органів (а.с.51-52).

Відповідно до ст.212 Земельного кодекс України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

У зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов'язання ФГ «Сохань» повернути земельні ділянки добросовісному землекористувачу ОСОБА_3 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди власникам земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та землекористувачу ОСОБА_3, то дані позовні вимоги за їх заявою залишені без розгляду. А тому суд їх по суті не розглядає.

Аналізуючи викладене суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Крім того на підставі вимог ст. 88 ЦПК України - з відповідача на користь позивачів також підлягають стягненню судові витрати у вигляду судового збору у розмірі 962,60 гривень (а.с.1) та витрат на проведення експертизи у розмірі 2 841,00 гривень (а.с.184-186).

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про оренду землі», ст.ст. 16, 373, 526, 610, 611 ЦК України, ст. 10-12, 58-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Сохань» про витребування земельних ділянок (паїв) з незаконного володіння та відшкодування матеріальної і моральної шкоди - задовольнити.

Зобов'язати Фермерське господарство «Сохань» повернути землекористувачу ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 3.360 га, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, серії ЯЗ № 305853 від 07.01.2009 року; земельну ділянку, площею 3.360 га, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, серії 1-ДП № 115763 від 26.02.2001 року.

Стягнути з Фермерського господарства «Сохань» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 962,60 гривень та витрат на проведення експертизи у розмірі 2 841,00 гривень, а всього 3 803,6 гривень, а саме по 1 267,87 гривень кожному.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя В.В.Березюк