Ухвала

іменем україни

17 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П.Журавель В.І., Луспеника Д.Д.
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк Маргарита Миколаївна, Приватний нотаріус Перевальського районного нотаріального округу Луганської області Суперфін Михайло Борисович, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання довіреностей та договору купівлі-продажу недійсними, скасування реєстрації та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 18 червня 2007 року, було незаконно відчужено належну їй квартиру. Вказаний правочин був учинений ОСОБА_8, який діяв на підставі довіреності від 11 травня 2007 року, виданої на його ім'я ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності від 20 жовтня 2004 року.

Зазначала, що не уповноважувала ОСОБА_7 розпоряджатись належною їй квартирою, довіреності від 20 жовтня 2004 року не видавала.

З огляду на зазначене, просила суд визнати недійсними довіреність від 20 жовтня 2004 року, довіреність від 11 травня 2007 року та договір купівлі-продажу від 18 червня 2007 року.

Також просила визнати недійсним договір купівлі-продажу від 11 липня 2007 року, на підставі якого ОСОБА_5 відчужив квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_12, та визнати за нею право власності на спірну квартиру.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано недійсною довіреність від 20 жовтня 2004 року, видану від імені ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_13

Визнано недійсною довіреність від 11 травня 2007 року, видану від імені ОСОБА_13 на ім'я ОСОБА_8

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 18 червня 2007 року, з моменту його вчинення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити в справі нове рішення про відмову в позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року та рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2014 року в частині, що залишена без змін апеляційним судом, ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права й підстави для їх скасування відсутні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання довіреностей та договору недійсними, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, вірно виходив із того, що ОСОБА_4 не видавала довіреності на ім'я ОСОБА_13 для представництва її інтересів, відтак довіреність від імені ОСОБА_13 на ім'я ОСОБА_8 та укладений на підставі вказаної довіреності договір купівлі-продажу, вчинені особами без відповідних повноважень.

Відмовляючи у задоволені позовної вимоги про визнання за ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру, суд першої інстанції вказував на передчасність такої вимоги.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання права власності, суд апеляційної інстанції керувався ст. 392 ЦК України та обґрунтовано виходив із того, що визнання за ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру є належним та єдиним способом захисту її порушених прав.

Наведені в касаційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року та рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2014 року в частині, що залишена без змін апеляційним судом, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:С.П. Штелик
В.І. Журавель
Д.Д. Луспеник