Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/1982/14-ц

Провадження № 2/440/154/2015

12 лютого 2015 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,

при секретарі Гута О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Буськ без фіксування судового засідання технічними засобами за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Органу опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації Івано - Франківської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третьої особи Органу опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації Івано - Франківської області про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, покликаючись на те, що відповідач не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків, не цікавиться станом здоров'я сина, його навчанням, фізичним, духовним розвитком, не приймає участі у матеріальному забезпеченні сина.

ОСОБА_1, до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити.

Відповідач також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації Івано - Франківської області, подав листа з проханням справу слухати без участі їх представника, щодо заявленого позову заперечень не мають та вбачають за доцільне задоволення позову.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.04.2010 року. Згідно рішення Долинського районного суду Івано - Франківської області від 24.05.2013 року, шлюб між ними розірвано.

Від подружнього життя мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії НОМЕР_1 від 06.03.2012 р., актовий запис № 78).

Сторони проживають окремо, відповідач життям сина не цікавиться, не телефонує йому, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та брати участь у вихованні сина, хоча жодних перешкод позивачкою для спілкування з сином відповідачу не створювала.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Неповнолітній син сторін проживає з матір'ю в м. долина АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 02366 від 26.11.2014 року (а.с. 11)

Відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню свого малолітнього сина, вихованням дитини не займається, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не бачиться з дитиною, не шукає зустрічей.

Крім того, ОСОБА_2 нотаріально засвідчив згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_4. (а.с. 4)

Як вбачається з характеристики, виданої ДНЗ «Золота рибка», ОСОБА_4 відвідує ДНЗ «Золота рибка» з 13.10.2014 р., виховується в першій молодшій групі «Віночок». Мама приводить і забирає дитину, відвідує батьківські збори, приймає участь у всіх заходах, які відбуваються в ДНЗ.

Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до Закону України «,Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Згідно ст.155ч.4 Сімейного Кодексу, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Також ухилення від виконання батьківських обов'язків, що виражається в систематичному невиконанні чи неналежному виконанні обов'язків по вихованню неповнолітнього при наявності об'єктивної можливості їх виконання, тягне за собою позбавлення батьківських прав.

З заяв сусідів позивачки вбачається що відповідач участі у вихованні сина не бере, матеріальної допомоги не надає (а.с. 5, 6)

З висновку органу опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації № 109/01-26/55 від 05.02.2015 року вбачається доцільність позбавлення відповідача батьківських по відношенні до сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та таким що відповідає інтересам дитини.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо свого сина батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що є підставою, відповідно до ст. 164, 166 СК України позбавити його батьківських прав відносно сина.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 58 - 60, 88, 197, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя с. Андріївка Буського району Львівської області, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення через Буський районний суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б. М. Журибіда