Справа № 2/359/1889/15
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Журавського В.В.

при секретарі - Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім»єю, визнання майна спільним майном подружжя, визнання права власності на частку в майні,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, яку з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, обґрунтовує тим, що з березня 2006 року між нею та ОСОБА_2 був укладений цивільний шлюб, вони почали сумісно проживати та вести спільне господарство. 22 липня 2007 року сторони підтвердили свій шлюб шляхом вінчання в храмі, а 09 жовтня 2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області. Під час спільного проживання у шлюбі за договором купівлі-продажу від 20 квітня 2006 року ОСОБА_2 придбав ? частку домоволодіння в м. Бориспіль по вул. Лютнева, буд.35. Оскільки вказане майно було придбано ОСОБА_2 в період перебування з позивачем у фактичних шлюбних відносинах, ОСОБА_1 запропонувала добровільно поділити вказане спільне майно визнавши за нею право власності на ? частину житлового будинку №35 по вул. Лютневій в м. Бориспіль. Від даної пропозиції ОСОБА_2 відмовився. У звязку з цим ОСОБА_1 просить суд встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з березня 2006 року по 09 жовтня 2009 року між нею та ОСОБА_2, визнати спільним майном подружжя, яке набуте нею та ОСОБА_2 за час сумісного проживання та ведення спільного господарства в період з березня 2006 року по 09 жовтня 2009 року, а саме ? частину житлового будинку №35 по вул. Лютневій в м. Бориспіль Київської області, а також поділити вказане нерухоме майно, виділивши їй у власність ? частину житлового будинку №35 по вул. Лютневій в м. Бориспіль.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити його.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 заперечували проти позову та просили суд відмовити у його задоволенні у звязку з необґрунтованістю та безпідставністю. В обґрунтування своїх заперечень вказали на те, що з позивачем ОСОБА_2 познайомився лише в кінці вересня 2006 року. Вказана обставина підтверджується тим, що в період часу з 14 грудня 2005 року по 19 вересня 2006 року ОСОБА_2 проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, де орендував кімнату. Саме в даний період ним була придбана ? частину будинку №35 по вул. Лютневій в м. Бориспіль. ОСОБА_2 вказав, що він познайомився з позивачем за тих обставин, що він в кінці вересня 2006 року шукав собі для оренди квартиру, а ОСОБА_1 саме задавала в оренду свою квартиру №41 по вул. Леніна в буд.41-б в м. Києві та не заперечувала проти реєстрації його місця проживання в даній квартирі. Зважаючи, що в квітні 2006 року ОСОБА_2 не був знайомий з позивачем, а тому відповідно не міг спільно проживати з нею однією сімєю та спільно придбати спірне майно, тому просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, що підтверджується відміткою про реєстрацію шлюбу у паспорті громадянина України, виданого на імя ОСОБА_2 (а.с.70).

Як зазначила позивач у своїй позовній заяві, до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2, починаючи з березня 2006 року вона та ОСОБА_2, проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. 22 липня 2007 року шлюбні відносини між ним були підтверджені шляхом відправлення вінчання в храмі.

На сьогоднішній день позивач бажає оформити право власності на майно, яке було придбано під час її спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації.

У відповідності до положень п.5 ч.1 та ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч.2 та ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Як встановлено у судовому засіданні в період часу з 26 вересня 2006 року по 22 січня 2008 року ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказана обставина підтверджується копією довідки КП «ЖЕД №207» та відповідною відміткою про реєстрацію місця проживання в паспорті ОСОБА_2 (а.с.5,72).

До цього часу, а саме з 14 грудня 2005 року по 19 вересня 2006 року ОСОБА_2 мешкав за адресою: м. Бориспіль, вул. Лютнева, буд.35, що також підтверджується відповідними відмітками в паспорті.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 повідомив суду, що позивач є його матірю. Вона познайомилась з ОСОБА_2 приблизно в 2004-2005 році, а проживати разом вони почали з 08 березня 2006 року.

Свідок ОСОБА_6 повідомила, що їй не відомо з якого часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають разом. Вони переїхали з м. Києва та проживали в Соцмістечку в м. Бориспіль. Свята разом не проводили. Вперше свідок побачила ОСОБА_2 на його весіллі з ОСОБА_1 Зі слів позивача їй відомо, що сторони проживали разом в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами ч.1 та ч.4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, суд критично сприймає показання свідків, оскільки з них не можливо встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як членів сімї у зазначений позивачем період часу чи спростувати даний факт.

Тому, суд приймає до уваги виключно наявні в матеріалах справи письмові докази. Виходячи з наведених вище доказів, та внаслідок їх оцінки, суд вважає, що у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт спільного проживання позивача та ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу у період з березня 2006 року по 09 жовтня 2009 року.

Та обставина, що в період часу з 26 вересня 2006 року по 22 січня 2008 року ОСОБА_2 проживав в квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_1 не є достатньою для підтвердження того, що між сторонами існували фактичні шлюбні відносини, сторони вели спільний побут, мали спільні права та обовязки.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю без укладення шлюбу з березня 2006 року по 09 жовтня 2009 року.

У відповідності до ч.1 ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належать їм на праві спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що 20 квітня 2006 року ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу придбав ? частку домоволодіння №35 по вул. Лютневі в м. Бориспіль, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №2921 (а.с.20).

Зазначена частка домоволодіння не була набута ОСОБА_2 за час проживання з ОСОБА_1 однією сім'єю без укладення шлюбу. Тому вказане нерухоме майно не є обєктом їх спільної сумісної власності. Зважаючи на це, у задоволенні цієї позовної вимоги позивачу належить відмовити також.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

З квитанції 02 червня 2015 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 3654 гривень. Зважаючи на те, що її позовні вимоги залишено без задоволення, тому підстави для відшкодування їй витрат на оплату судового збору відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 та ст.3, ч.1 ст.74 СК України, ст.ст.8, 10, 57, 60, 209, 212-215, 218, п.5 ч.1 та ч.2 ст.256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання ? частини житлового будинку №35 по вул. Лютневій в м. Бориспіль спільним майном подружжя та його поділу, виділення у власність ОСОБА_1 ? частки будинку відмовити.

Сплачений ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3654 грн. звернути в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський