Справа № 369/4543/15-ц
Провадження № 2/369/2238/15
16 червня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Нікушина В.В.
при секретарі Сокиран І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про звернення стягнення, -
У квітні 2015 року до Києво-Святошинського районного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Приват Банк до ОСОБА_2 про звернення стягнення. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 04 вересня 2006 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит шляхом надання готівки через касу з подальшим безготівковим перерахуванням на строк з 04 вересня 2006 року по 04 вересня 2013 року включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 28 729,00 євро на наступні цілі: купівлю автомобіля, а також у розмірі 11 067, 27 євро на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,78% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитним договором і винагорода за надання фінансового інструменту в розмірі 1% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,30% від суми наданого кредиту. За умовами даного договору ОСОБА_2 мав регулярно сплачувати частину кредиту та відсотки за користування кредитом. Проте відповідач не вносив необхідні платежі. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дали. З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_2 04 вересня 2006 року укладено договір застави автотранспорту, відповідно до якого, останній передав в заставу позивачу легковий автомобіль Nissan, модель Maxima, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 Станом на квітень 2015 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість по сплаті кредиту 19 546,00 євро, заборгованість по процентам за користування кредитом 21 743,09 євро, заборгованість по комісії за користування кредитом 2818,09 євро. Оскільки у встановлений строк ОСОБА_2 кредит не погашав, відсотки за користування кредитом не сплачував, тому банк відповідно до умов договору нарахував пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 28 050, 31 євро. У звязку із зверненням до суду позивач поніс додаткові витрати за оплату судового збору 3654,00 грн.
Тому просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №К4Н0АК00000038 від 04 вересня 2006 року у розмірі 72 157,49 євро, що за курсом 25,24 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.04.2015 року складає 1 821 255,05 грн, вилучити у ОСОБА_2 та передати ПАТ КБ «Приват Банк» предмет застави легковий автомобіль Nissan, модель Maxima, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, вилучити та передати ПАТ КБ «Приват Банк» комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; звернути стягнення на вищезазначений автомобіль шляхом продажу Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 «Приват Банк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату. Свідоцтво про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України про Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «Приват Банк» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України; стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3654,00 грн.
У судове засідання представник позивача не зявився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А 01 №054809 від 17 липня 2009 року Закрите акціонерне товариство комерційного банку «Приват Банк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство ОСОБА_3 «Приват Банк», при цьому ПАТ КБ «Приват Банк» є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «Приват Банк».
04 вересня 2006 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № К4Н0АК00000038. За цим договором ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 28 729,00 євро. Згідно п. 1.1 кредитного договору кредит надано відповідачу шляхом надання готівки через касу з подальшим безготівковим перерахуванням на строк з 04 вересня 2006 року по 04 вересня 2013 року включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 28 729,00 євро на наступні цілі: купівлю автомобіля, а також у розмірі 11 067, 27 євро на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,78% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитним договором і винагорода за надання фінансового інструменту в розмірі 1% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,30% від суми наданого кредиту.
Позивач в повній мірі виконав умови договору кредиту шляхом видачі кредиту на загальну суму 28 729,00 євро, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п.п. 2.2.2-2.2.4 кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, сплачувати відсотки за користування кредитом, а також сплатити банку винагороду та комісію згідно п. 1.1. та п.6.2 кредитного договору.
Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦКУ) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
ОСОБА_2 був зобовязаний вчасно погашати заборгованість за кредитним договором в повному обсязі (повернути суму кредиту та сплатити проценти) в строки, встановлені в даному договорі. Однак, на сьогоднішній день, позичальником умови кредитного договору не виконано, заборгованість за кредитом та відсотками за його користування не погашено.
Пунктом 4.1 кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Згідно із ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору.
Ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому.
З матеріалів справи вбачається, що станом на квітень 2015 року за ОСОБА_2 рахується прострочена заборгованість по сплаті кредиту 19 546,00 євро, прострочена заборгованість по нарахованим процентам 21 743, 09 євро, заборгованість по комісії за користування кредитом 2818,09 євро, пеня 28 050,31 євро. А всього за відповідачем рахується заборгованість у розмірі - 72 157, 49 євро, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 1 821 255,05 грн.
З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ОСОБА_1 банк» і відповідач 04 вересня 2006 року уклали Договір застави рухомого майна №HED0AU00180304, за умовами якого відповідач передав в заставу позивачу легковий автомобіль Nissan, модель Maxima, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2
Відповідно до п.п.15.7.1 договору застави, заставодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого - не будь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.
Намагаючись вирішити питання про повернення відповідачем заборгованості, позивачем було направлено ОСОБА_2, повідомлення №30.1.0.0/2-177 від 04 березня 2015 року, в якому доводилося до його відома сума заборгованості за кредитним договором та по процентам за користування кредитом. Однак, вказаний лист залишено без відповіді, суму заборгованості не погашено.
В порушення вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за Договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передав.
В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.
Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.
Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відтак, нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.
Зміна власника транспортного засобу передбачає проведення відповідних дій, визначених Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів,мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року. Вчинення таких дій можливо за наявності у особи, що вчиняє відчуження транспортного засобу, певних повноважень, коло яких повинно бути визначено.
При ухваленні рішення про звернення стягнення на предмет застави суд повинен визначити заборгованість за кредитним договором, в рахунок погашення якої має бути звернено стягнення на майно.
Згідно розрахунку, наданого позивачем, ОСОБА_2 умов договору не виконує, а тому станом на квітень 2015 року за ним рахується заборгованість у розмірі 72 157, 49 євро.
ОСОБА_2 не оспорив розмір заборгованості за кредитним договором, а тому суд приходить до висновку, що відповідач погодився із розміром заборгованості за кредитним договором, відсотками, комісією та пенею.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Кредитні кошти були видані в іноземній валюті євро, а тому в такій же валюті мають бути стягнені.
Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
За вказаних обставин сума стягнення має бути визначена у євро із зазначенням еквівалента у гривні.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, відсотками, пенею та комісією за користування кредитом підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати у разі порушення боржником зобов'язання, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання.
На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що боржник не виконав своїх зобов'язань перед позивачем за кредитним договором від 04 вересня 2006 року, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп в дохід держави.
Керуючись ст.ст.10,11,60,88,179, 212, 224-226 ЦПК України, на підставі ст. 590ЦК України, ст.ст.19,20 Закону України «Про заставу», суд,
Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про звернення стягнення - задовольнити.
В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №К4Н0АК00000038 від 04 вересня 2006 року у розмірі 72 157,49 євро (сімдесят дві тисячі сто пятдесят сім євро сорок дев`ять євроцентів), що за курсом 25,24 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.04.2015 року складає 1 821 255,05 грн (один мільйон вісімсот двадцять одна тисяча двісті пятдесят пять гривень пять коп.), яка складається із заборгованості по сплаті кредиту 19 546,00 євро (девятнадцять тисяч пятсот сорок шість євро), заборгованості по нарахованим процентам 21 743, 09 євро (двадцять одна тисяча сімсот сорок три євро дев`ять євроцентів), комісії за користування кредитом 2818,09 євро (дві тисячі вісімсот вісімнадцять євро дев`ять євроцентів), пені 28 050,31 євро(двадцять вісім тисяч пятдесят євро тридцять один євроцент), вилучити у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та передати ПАТ КБ «Приват Банк» предмет застави
легковий автомобіль Nissan, модель Maxima, 2005 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі JN1CCUA33U0355714, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2;
- комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу(технічний паспорт) автомобіля Nissan, модель Maxima, 2005 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі JN1CCUA33U0355714, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2.
Звернути стягнення на предмет застави - легковий автомобіль Nissan, модель Maxima, 2005 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі JN1CCUA33U0355714, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 «Приват Банк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату. Свідоцтво про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «Приват Банк» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області. У разі якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя