АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/8504/14-ц Номер провадження 22-ц/786/359/15Головуючий у 1-й інстанції Зємцов В. В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І.., Прядкіної О.В.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 який діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_4

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 грудня 2014 року

за заявою про роз'яснення ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.10.2014 року про затвердження мирової угоди

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 грудня 2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 у роз'ясненні ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.10.2014 року про затвердження мирової угоди відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою ОСОБА_3 який діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_4 подав на неї апеляційнускаргу, в якій вказуючи на те, що роз'яснення ухвали про затвердження мирової угоди необхідне саме для усунення перешкод в подальшій реєстрації транспорту та усунення незрозумілостей в судовому рішенні для реєстратора.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що остання не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 жовтня 2014 року прийнято та визнано мирову угоду, укладену 01 жовтня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в якій домовилися про наступне:

Сторони визначили, що спільно нажитим майном подружжя в рамках справи є:

· автомобіль GELLI EMGRAND X7, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2);

· ? квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 26.01.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу за № 563.

· Позивачеві ОСОБА_4 переходить у власність частина спільного майна подружжя: автомобіль GELLI EMGRAND X7, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 203 852 грн. 16 коп., відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 247 від 10.09.2014 року, проведеного експертом Сумцовим С.С.

· Відповідачеві ОСОБА_5 переходить у власність частина спільного майна подружжя: ? квартири АДРЕСА_1, вартістю 151200 грн. 16 коп., згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 88-14 від 18.09.2014 року, проведеного експертом Маківським М.В.

· Понесені по справі витрати підлягають рівному поділу між сторонами, а саме ОСОБА_5 сплачує на користь ОСОБА_4 ? частину судового збору в сумі 1232, 97 грн., ? частину витрат понесених на проведення визначення ринкової вартості автомобілів в сумі 225, 00 грн. та 600, 00 грн. - ? частини оплати за експертизу по визначенню вартості, всього в сумі 2057, 97 грн.

Провадження по справі - закрито.

В грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про роз'яснення вищевказаної ухвали, в якій просила зазначити ідентифікаційні номери складових частин (кузова, двигуна), автомобіля GELLI EMGRAND X7, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, право власності на який перейшло до неї, оскільки при зверненні до начальника центру ДАІ з обслуговування м. Кременчука та Кременчуцького району, їй було відмовлено в перереєстрації автомобіля в зв'язку з відсутністю в ухвалі суду ідентифікаційних номерів його кузова та двигуна, як передбачено п.8 Постанови Кабінету міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів. Напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зміст статті 221 ЦПК України вказує на те, що роз'ясненню підлягає рішення, яке має виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово. Головною підставою для подання заяви про роз'яснення рішення суду є його незрозумілість, що ускладнює виконання рішення.

Рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

В заяві про роз'яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає його незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Однак, зі змісту заяви ОСОБА_4 вбачається, що остання не просила роз'яснити їй резолютивну частину ухвали суду, а вказувала на неможливість її виконання у відповідності до вимог п.8 Постанови Кабінету міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів. Напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Тобто, фактично у заяві про роз'яснення ухвали суду мова йдеться не про її роз'яснення, а внесення в її резолютивну частину даних шляхом зазначення ідентифікаційних номерів кузова та двигуна вже належного заявнику автомобіля, що в свою чергу не є свідченням незрозумілості змісту судового рішення.

З тексту ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 жовтня 2014 року вбачається, що вона є чіткою і зрозумілою, тому судом вірно відмовлено в її роз'ясненні.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не доводять належними доказами їх неправомірність.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч.2 ст.307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 який діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : /підпис/ Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Обідіна О.І. /підпис/ Прядкіна О.І.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області _________________ Панченко О.О.