АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Нежури В.А.

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чесна музика» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05.02.2014 у справі за позовом Приватного підприємства «Арт-Трейдінг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Класик партнер», Товариства з обмеженою відповідальністю «чесна музика», ОСОБА_1, ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів, стягнення компенсації та відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2012 року приватне підприємство «Арт-Трейдінг» (далі - ПП «Арт-Трейдінг») звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просили :

· визнати недійсним договір відчуження прав на фонограму № 2805, укладений 28.05.2009 між ТОВ «Классик Партнер» та ОСОБА_2

· визнати недійсним ліцензійний договір № А9-1505/1, укладений 15.05.2009 між ТОВ «Классик Партнер» та ОСОБА_1;

· визнати недійсним ліцензійний договір № 077/2 (невиключна ліцензія), укладений 20.02.2010 між ТОВ «Классик Партнер» та ТОВ «Чесна музика»;

· визнати дії ТОВ «Классик Партнер» та ТОВ «Чесна музика» незаконними у частині порушення виключних майнових авторських та суміжних прав ПП «Арт-Трейдінг» на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні ОСОБА_2 та ОСОБА_4;

· стягнути з ТОВ «Классик Партнер» та ТОВ «Чесна музика» солідарно на користь ПП «Арт-Трейдінг» компенсацію порушення майнових авторських суміжних прав у розмірі 76 580 грн.;

· стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ПП «Арт-Трейдінг» 8000 грн. моральної шкоди.

Справа № 760/1913/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/1278/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Зінченко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.03.2010 на підставі договору про передачу авторських та суміжних прав, укладеного з ФОП ОСОБА_3, ними набуло виключні майнові авторські та суміжні права на твір (фонограму) «ІНФОРМАЦІЯ_1» як у сольному виконанні ОСОБА_2, так і у дуетному виконанні ОСОБА_2 та ОСОБА_4. На момент передачі вказані права належали ФОП ОСОБА_3, на підставі договору про передачу авторських та суміжних прав № 15/03/10 від 15.03.2010, укладеного між ним та ОСОБА_2 У грудні 2011 року позивачу стало відомо про те, що відповідачі ТОВ «Классик Партнер» і ТОВ «Чесна музика» мають до нього майнові претензії щодо законності володіння, користування та розпорядження авторськими правами на вищевказаний твір. На підтвердження належності ТОВ «Классик Партнер» виключних майнових прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» відповідачами було надано договір № 2805 від 28.05.2009, укладений між ТОВ «Классик Партнер» і ОСОБА_2; ліцензійний договір № А9-1 15.05.2009, укладений між ТОВ «Классик Партнер» і ОСОБА_1; ліцензійний договір № 077/2 (невиключна ліцензія) від 20.02.2010, укладений між ТОВ «Классик Партнер» та ТОВ «Чесна музика». Позивач вказує, що в договорі № 2805 від 28.05.2009 вказані невірні паспортні дані та адреса реєстрації ОСОБА_2, що ОСОБА_2 вказаний договір не підписував, а також, останній своїми діями та стверджувальними підписами у договорі передачу авторських та суміжних прав № 15/03/2010 від 15.03.2010 та у розписці від 15.07.2010 засвідчив, що виключні майнові авторські та суміжні права на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» не відчужував нікому окрім ОСОБА_3 та не має до нього жодних претензій. В ході розгляду справи позивач також наголошував на невідповідності дат укладених договорів, вважаючи, що фактично вони були укладені значно пізніше.

Позовні вимоги до ФОП ОСОБА_3 позивач обґрунтовував тим, останній невчасно передав позивачу договір про передачу авторських суміжних прав № 15/03/2010 від 15.03.2010, чим спричинив затягування конфліктної ситуації з приводу належності прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05.02.2014 задоволений частково позов Приватного підприємства «Арт-Трейдінг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Класик партнер», Товариства з обмеженою відповідальністю «чесна музика», ОСОБА_1, ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів, стягнення компенсації та відшкодування моральної шкоди.

Визнано недійсним договір відчуження прав на фонограму № 2805 від 28.05.2009 укладений між ТОВ «Классик Партнер» та ОСОБА_2.

Визнано недійсним ліцензійний договір № А9-1505/1 від 15.05.2009, укладений ТО «Классик Партнер» та ОСОБА_1.

Визнано недійсним ліцензійний договір № 077/2 (невиключна ліцензія) від 20.02.2010, укладений між ТОВ «Классик Партнер» та ТОВ «Чесна музика».

Визнано незаконними дії ТОВ «Чесна музика» та ТОВ «Классик Партнер» у частині порушення виключних майнових авторських та суміжних прав ПП «Арт-Трейдінг» на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Стягнуто солідарно з ТОВ «Чесна музика» та ТОВ «Классик Партнер» на користь ПП «Арт-Трейдінг» компенсацію за порушення майнових авторських та суміжних прав у розмірі 76580 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з відповідачів судові витрати у рівних частках.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, представником відповідача ТОВ «Чесна музика» подано апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість та недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Представник апелянта зазначає, що суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_2 не був і не є правоволодільцем авторських прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1», що ним заперечується факт укладення договору з ФОП ОСОБА_3, про що свідчить його нотаріально завірена заява, що оспорювані договори були укладені раніше, а тому подальша передача прав є неправомірною.

Представник ТОВ «Чесна музика» в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просив про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились.

ПП «Арт-Трейдинг» та ФОП ОСОБА_3 повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, причини неявки суду не повідомили.

Даних про вручення судової кореспонденції ТОВ «Класик Партнер», ОСОБА_2, ОСОБА_1 відсутні, хоча вони направлені до Російської Федерації м. Москва. Проте, матеріали справи містять заяви ТОВ «Класик Партнер» та ОСОБА_2 про розгляд справи у їх відсутність /т.2 а.с. 129,141/.

Про час та місце розгляду справи повідомлялись за адресами, що міститься в матеріалах справи, проте, згідно даних поштового відділення за вказаними адресами не знаходяться. В матеріалах справи відсутні заяви про зміну місця знаходження даних організацій та/або зазначення адреси для направлення кореспонденції, а отже виходячи з положень ст. 77 ЦПК України сторона у справі вважається повідомленою належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь у судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Рішення суду першої інстанції вже було предметом розгляду судів апеляційної та касаційної інстанцій. Скасовуючи ухвалу апеляційного суду, якою було закрито провадження у справі з підстав порушення предметної підсудності Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 26.11.2014 вказав на те, що спір між сторонами виник з приводу захисту порушених прав інтелектуальної власності, а до правовідносин у сфері захисту прав інтелектуальної власності застосовується право держави, у якій вимагається захист цих прав. Тобто даний спір має розглядатися за нормами матеріального права України.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі безпідставно ухились від подання експерту зразків відбитків печаток для порівняння з нанесеними договорами, чим вчинили перешкоди у проведення експертизи щодо визначення давності складання та підписання оспорюваний позивачем договорів, а тому суд вважав за необхідне визнати встановленим факт складання та підписання оспорюваний договорів не в зазначені у них дати, а в значно пізніший часовий проміжок. Відповідно на момент передачі позивачу авторських і суміжних прав ФОП ОСОБА_3 володів ними законних підставах. Оскільки судом встановлений факт порушення виключних майнових авторських і суміжних прав позивача, то на його користь була стягнута з відповідачів і сума компенсації.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не вважає за можливе.

Так, в силу ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Отже визначальним є встановлення факту ухилення особи від подання експертам необхідних матеріалів, документів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачами були надані оригінали оспорюваних договорів, що вже спростовує висновок про ухилення. Щодо вимоги експерта про надання вільних зразків відбитків печаток за кожен місяць 2009-2011 р.р., то матеріали справи місять дані про отримання ТОВ «Чесна музика» та ТОВ «Класик Партнер» вимоги суду 28.08.2013 /т.2 а.с.35,36/. Проте, наведена норма законодавства надає право суду визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні, що собою передбачає вирішення питання у сукупності за наявними у справі доказами та їх оцінкою.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що твір ТОВ «Чесна музика» на підставі ліцензійного договору № 077/2 від 20.02.2010 укладеного із ТОВ «Классик Партнер», належать виключні майнові суміжні права на відтворення та розповсюдження фонограми «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автор музики та тексту ОСОБА_1, виконавець ОСОБА_2, ОСОБА_4). В свою чергу ТОВ «Классик Партнер» отримало виключні майнові суміжні права на відтворення та розповсюдження фонограми на підставі договору про відчуження прав на фонограму № 2805 від 28.05.2009 року, укладеного із громадянином Російської Федерації ОСОБА_2

ОСОБА_2, отримав виключні майнові суміжні права виконавця твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автор музики та тексту ОСОБА_1) від громадянки Російської Федерації ОСОБА_4 (творчий псевдонім ОСОБА_4) на підставі укладеного між ними договору № 1 від 20.05.2009.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, які містять оригінали вказаних договорів та були встановлені рішенням Господарського суду м. Києва від 30.03.2012 у справі за позовом ТОВ «Чесна музика» до ПП «Арт-Трейдинг» про стягнення 96000 грн. № 12/287 /т.1 а.с.62-64, 263-271/.

Даним судовим рішенням також встановлено, що ТОВ «Чесна музика» з 20.02.2010 належать виключні майнові суміжні права на використання на території України спірної фонограми, у тому числі з правом надання тертім особам права використання фонограми шляхом видачі дозволів (ліцензій) /т.1 а.с.62-64,/.

Позивач ТОВ «Арт-Трейдинг» посилається на те, що ними були набуті виключні авторські і суміжні права на використання твору та фонограми «Букет из белых роз» (автор музики та тексту ОСОБА_1, виконавець ОСОБА_2, ОСОБА_4) на підставі договору про передачу авторських та суміжних прав із ФОП ОСОБА_3., укладеного 29.03.2010 /т.1.а.с.14-16/. Підставою набуття ФОП ОСОБА_3 вказаних права вказується договір про передачу авторських і суміжних прав №15/03/2010 від 15.03.2010 укладеного між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /т.1 а.с.8-11/.

Згідно ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. В силу ст. 15 цього Закону майнові права автора можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 37 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та статті 450 ЦК України, первинними суб'єктами суміжних прав є виконавець, виробник фонограми, виробник відеограми, організація мовлення. Суб'єктами суміжних прав є також інші особи, які набули таких прав відповідно до договору чи закону.

З наведеного вище вбачається, що автором твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» є ОСОБА_1 (творчий псевдонім ОСОБА_1), відповідно він є власником авторських прав на цей твір.

ОСОБА_2, як виконавець твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», є власником суміжних прав.

З матеріалів справи вбачається, що за умовами ліцензійного договору А9-1505/1 від 15.05.2009 ОСОБА_1 як автор передав, а ТОВ «Класик Партнер» набув виключних майнових прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» на протязі всього строку охорони авторських прав /т.1 а.с.263-267/.

Даних про передачу ОСОБА_1 виключних майнових прав на цей твір ОСОБА_2 матеріали справи не містять. А отже не вбачається правових підстав передачі ОСОБА_2 виключних майнових авторських прав ФОП ОСОБА_3. Проте, договір про передачу авторських і суміжних прав №15/03/2010 від 15.03.2010 укладеного між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на час розгляду справи не визнаний недійсним у встановленому законом порядку.

Разом з тим, враховуючи, що виключні майнові авторські права на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» були передані ОСОБА_1 ТОВ «Класик Партнер» 15.05.2009 на весь строку охорони авторських прав, то подальша їх передача не відповідає як умовам вказаного договору, так і нормам права, оскільки вони вже були відчужені.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_2 здійснив відчуження виключних майнових суміжних прав на відтворення та розповсюдження фонограми на підставі договору № 2805 від 28.05.2009 укладеного з ТОВ «Классик Партнер», відповідно останнє отримало право на виключні майнові суміжних прав на відтворення та розповсюдження фонограми твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні ОСОБА_2, ОСОБА_4. Передача виключних суміжних прав ОСОБА_4 ОСОБА_2 підтверджується договором від 20.05.2009 /т.1 а.с.70-72/.

Таким чином, передача ОСОБА_2 суміжних прав на вказаний за договором №15/03/2010 від 15.03.2010 укладеного між ФОП ОСОБА_3 є неправомірною та суперечить вимогам договору № 2805 від 28.05.2009 укладеного з ТОВ «Классик Партнер».

Доказів про те, що ліцензійний договір № А9-1505/1 від 15.05.2009 укладений між ТОВ «Классик Партнер» та ОСОБА_1, договір № 2805 від 28.05.2009 укладений між ТОВ «Классик Партнер» та ОСОБА_2 та ліцензійний договір № 077/2 від 20.02.2010 укладений між ТОВ «Классик Партнер» та ТОВ «Чесна музика» фактично укладені в інший значно пізніший (як вказує позивач) час матеріали справи не містять, а обставини щодо укладення цих договорів були встановлені судовим рішення, то підстав для визнання факту складання та підписання оспорюваних договорів не в зазначені у них дати, не вбачається.

З матеріалів справи вбачається, а саме в заяві від 02.07.2012, яка є нотаріально посвідченою, ОСОБА_2 визнає факт відсутності у нього авторських прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» та заперечує факт укладення ним договору з ФОП ОСОБА_3 /т. 1 а.с.146/. Вказана заява не є свідченням цієї особи, проте з урахуванням місця проживання ОСОБА_2 це є письмовий доказ, якому судом першої інстанції не надана оцінка.

Як вже вказано вище, договір про передачу авторських і суміжних прав №15/03/2010 від 15.03.2010 укладеного між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на час розгляду справи не визнаний недійсним у встановленому законом порядку. Проте, за наявності декількох договір про передачу виключних майнових авторських і суміжних прав, суд має надати вказаним договорам відповідну правову оцінку, оскільки без цього не можливе вирішення справи по суті. А за наведених вище обставин, вбачається, що позивач ПП «Арт-Трейдинг» не може вважатися власником виключних майнових авторських та суміжних прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1».

За змістом ст.ст. 215, 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК визначені способи захисту цивільних прав і інтересів.

При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Ухвалюючи рішення у справі за позовом особи, яка не була стороною оспорюваних договорів, суд зазначених вимог закону не врахував і не застосував їх до спірних правовідносин, оскільки не встановив, яке невизнане чи оспорюване цивільне право позивача було порушено.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» підставою для судового захисту є вчинення будь-якою особою дій, що порушують майнові права суб'єктів авторського права, визначені ст.ст.15, 39, 40, 41 цього Закону, з урахуванням обмежень, передбачених ст.ст. 21-25, 42 і 43 Закону.

Таким чином, підстав для стягнення на користь позивача суми компенсації, яка передбачається за порушення авторських прав, наявність яких у позивача не встановлена, колегія суддів не вбачає.

Наведене не враховано судом першої інстанції, в зв'язку з чим, та в порядку ст. 309 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню, так як має місце неповне з'ясування обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що дає підставити скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чесна музика» - задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05.02.2014 - скасувати та ухвалити в нове рішення.

В задоволенні позовних Приватного підприємства «Арт-Трейдінг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Класик партнер», Товариства з обмеженою відповідальністю «чесна музика», ОСОБА_1, ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів, стягнення компенсації та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: