Справа № 2-1220/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2010 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі головуючого судді СВІРІДОВОЇ В.В.

при секретарі Дмитраш І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

сторони зареєстрували шлюб 12 травня 1990 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції,а.з. 1211.

Від подружнього життя сторони мають одну повнолітню дитину.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 11 січня 2010 року з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2 мотивуючи свої вимоги тим, що більше п'ятнадцяти років подружні стосунки з дружиною не підтримують, проживають окремо, матеріально позивач дитині допомагає, примирення категорично заперечує, просить шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, давши аналогічні пояснення, зазначені у позові. Додатково пояснив, що оскільки дружина поводить себе неадекватно, він втратив до неї почуття любові, проживати з нею разом не може, дитина на даний час повнолітня, термін наданий судом для можливого примирення нічого в їх відносинах не змінив, тому наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сім"я вже давно розпалась та не існує.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала.

Відповідачка ОСОБА_2 в судові засідання не з'являлась, про поважність причин своєї неявки в судові засідання не повідомляла, однак неодноразово скерувала на адресу суду заяви про відкладення справи.

Про час та місце розгляду справи відповідачка належним чином повідомлена, про що свідчить її заява до суду від 14.09.2010 року про відкладення справи на рік.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони на протязі тривалого часу подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть , проживають окремо різними сім'Ями , примирення позивач категорично заперечує, оскільки розлад в сім*ї носить стійкий характер, подальше збереження шлюбу б інтересам одного з подружжя, тому шлюб слід розірвати.

Витрати при оформлення розірвання шлюбу в органах РАЦСу покласти на позивача за його бажанням, відповідачку від оплати звільнити.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,57,88, 169, 209,212-215 ЦПК України, ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12 травня 1990 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, а.з. 1211.

Витрати при оформленні розірвання шлюбу в органах РАЦСу покласти на ОСОБА_1 в сумі 17 грн., ОСОБА_2 від оплати звільнити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В. В. Свірідова