АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №753/335/14 Головуючий у 1 інстанції Вовк Є.І.
Апеляційне провадження №22-ц/796/94/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

при секретарях Слащуку А.С., Басюк Ю.В.,

ЛуцькійЛ.С., Пікало К.В.

за участю представника позивача ЛісовськогоС.В.,

відповідача ОСОБА_6,

представників відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8,

ОСОБА_9,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як представників за довіреністю ОСОБА_6, ОСОБА_10 як представника за довіреністю ОСОБА_11 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_11, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.05.2014 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «УкрСиббанк» задоволені частково: стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 суму боргу за договором про надання споживчого кредиту від 25.12.2006 у розмірі 95406,96 дол. США, що за курсом НБУ станом на 18.11.2013 становило 762587,83грн; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; судові витрати в розмірі 3441,00грн стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 по 1720,50грн з кожного.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.12.2006 між ОСОБА_11 та АКІБ „УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ «УкрСибанк», укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_11 кредит у сумі 98000,00 дол. США на умовах його повернення та сплати 10,8% річних щомісячними платежами до 25.12.2027. Додатковою угодою №1 від 30.01.2009 сторони домовились про зміну кінцевого терміну повернення кредиту - не пізніше 25.06.2028 та про зміну графіку погашення кредиту.

Також установлено, що 25.12.2006 між банком і ОСОБА_6 укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов'язалась відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_11 усіх його зобов'язань за кредитним договором. Додатковою угоду №1 від 30.01.2009 до договору поруки сторони домовились про зміну кінцевого терміну повернення кредиту - не пізніше 25.06.2028 та про зміну графіку погашення кредиту.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_11 зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту виникла заборгованість, яка станом на 18.11.2013 становила 95406,96дол. США, що за курсом НБУ станом на 18.11.2013 склала 762587,83грн, з яких: 79719,33дол. США - кредитна заборгованість, 13659,40дол. США - заборгованість по процентах, 906,34дол. США - пеня за прострочення сплати кредиту, 1121,89дол. США - пеня за прострочення сплати процентів.

Виходячи з доведеності та обґрунтованості позовних вимог банку про солідарне стягнення вказаної суми заборгованості за кредитним договором з боржника та поручителя, суд першої інстанції задовольнив їх.

В апеляційній скарзі представники ОСОБА_6 просять скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.05.2014. Посилаються на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Представник ОСОБА_11 у поданій апеляційній скарзі також просить скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.05.2014 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» відмовити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представники відповідачів просили задовольнити апеляційні скарги з наведених у ній доводів. Представник позивача просив відхилити апеляційні скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_11 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга представників ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Правильно встановлено судом першої інстанції і не заперечується сторонами, що 25.12.2006 між ОСОБА_11 та ПАТ «УкрСибанк» укладено договір про надання споживчого кредиту в сумі 98000,00 дол. США зі строком його повернення до 25.12.2027, а також що додатковою угодою №1 від 30.01.2009 змінено кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 25.06.2028.

Свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_11 виконував неналежним чином, останній платіж на погашення кредиту здійснив 25.11.2011, а на погашення процентів за його користування - 25.07.2013 (ас13-20), у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п.5.5. Договору про надання споживчого кредиту від 25.12.2006 банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 11 цього договору, у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більше, ніж один місяць. За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог банку про стягнення з ОСОБА_11 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Розмір заборгованості, розрахований банком, сумнівів у суду не викликає і сторонами не оспорюється.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено факт порушення зобов'язання боржником, цей факт може бути підставою для пред'явлення вимоги і до поручителя, який відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За загальним правилом відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Саме так передбачено і пунктами 1.1, 1.4 договору поруки від 25.12.2006.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду даної справи ОСОБА_6 заявила, що не знала про існування додаткової угоди №1 від 30.01.2009 до договору поруки про зміну кінцевого терміну повернення кредиту та про зміну графіку погашення кредиту, оскільки такої угоди не укладала і не підписувала, про існування її дізналась у зв'язку з розглядом даної справи в апеляційному суді, під час розгляду справи в суді першої інстанції на додаткову угоду не звернула увагу.

Відповідно до п.2.1. договору поруки від 25.12.2006 кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

У зв'язку з поясненнями ОСОБА_6 про те, що додаткову угоду до договору поруки вона не підписувала і про її існування не знала, за її клопотанням та клопотанням її представників, підтриманим представником боржника ОСОБА_11, апеляційним судом призначено судову почеркознавчу експертизу. Відповідно до Акту здачі-приймання висновку судово-почеркознавчої експертизи №17348/17349/14-32 від 30.01.2015 підписи від імені поручителя ОСОБА_6, розміщені в розділі 5. Підписи сторін: в рядку «Поручитель», в рядку «Оригінал даної Додаткової угоди отримано…», в рядку «Поручитель в особі представника» в Додатковій угоді №1 від 30.01.2009 до договору поруки №82283 від 25.12.2006 виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів не ОСОБА_6, а іншою особою з наслідуванням її підпису. Запис прізвища та ініціалів «ОСОБА_6.» в рядку «Оригінал даної Додаткової угоди отримано…» в Додатковій угоді №1 від 30.01.2009 до договору поруки №82283 від 25.12.2006 виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою (т3ас58-63).

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто, підставою для припинення поруки в порядку ч.1 ст.559 ЦК є сукупність двох умов - 1)внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та 2)збільшення обсягу відповідності поручителя внаслідок таких змін (постанова Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі №6-160цс13).

Відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові у справі №6-20цс11 від 21.05.2012, збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає, зокрема, у разі відстрочення виконання зобов'язання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування кредитними коштами.

У разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, припинення поруки презюмується.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що додаткову угоду №1 від 30.01.2009 до договору поруки №82283 від 25.12.2006, якою сторони домовились про зміну кінцевого терміну повернення кредиту та про зміну графіку погашення кредиту, ОСОБА_6 не підписувала, тобто, своєї згоди на збільшення обсягу відповідальності не давала, - колегія приходить висновку, що порука ОСОБА_6 за виконання ОСОБА_11 усіх його зобов'язань за кредитним договором припинилася з моменту збільшення її обов'язків за договором поруки.

За таких обставин позовні вимоги банку про солідарне стягнення з ОСОБА_6 суми заборгованості за кредитним договором не грунтуються на вимогах закону, а тому задоволенню не підлягають. В цій частині оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи і нормам матеріального права, а тому підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог банку до ОСОБА_6

В іншій частині рішення суду відповідає встановленим фактам і обставинам, грунтується на нормах матеріального права.

Інші доводи апеляційних скарг ОСОБА_10 як представника відповідача ОСОБА_11, а також представників ОСОБА_6 ОСОБА_7 і ОСОБА_8 зводяться до порушень судом першої інстанції норм процесуального права, проте, такі порушення не призвели не неправильного вирішення справи, а тому відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України не можуть бути підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Щодо доводів представника ОСОБА_11 про застосування до спірних правовідносин Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то вони не заслуговують на увагу, адже предметом спору у даній справі є стягнення з ОСОБА_11 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, а не звернення стягнення такої заборгованості на майно боржника.

Доводи представника ОСОБА_11 про неправильність зарахування внесених його довірителем сум на погашення кредитної заборгованості не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а відповідно до п.1.6. Договору про надання споживчого кредиту від 25.12.2006 сторони погодили черговість погашення заборгованості позичальника та визначили, що у разі порушення встановленої черговості з вини позивальника банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли від позичальника, відповідно до встановленої п.1.6. договору черговості.

Інших доводів про наявність передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення апеляційні скарги представників відповідачів не містять, не посилались на такі підстави учасники судового розгляду і під час судових засідань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,309,313,315,316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 як представника за довіреністю ОСОБА_11 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як представників за довіреністю ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_6 суми боргу за договором про надання споживчого кредиту від 25.12.2006 скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості відмовити.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О.Антоненко

Судді А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №753/335/14 Головуючий у 1 інстанції Вовк Є.І.

Апеляційне провадження №22-ц/796/94/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

12 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарях Слащуку А.С., Басюк Ю.В.,

ЛуцькійЛ.С., Пікало К.В.

за участю представника позивача ЛісовськогоС.В.,

відповідача ОСОБА_6,

представників відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8,

ОСОБА_9,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як представників за довіреністю ОСОБА_6, ОСОБА_10 як представника за довіреністю ОСОБА_11 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_11, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія, керуючись ст.ст.218,317 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 як представника за довіреністю ОСОБА_11 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як представників за довіреністю ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_6 суми боргу за договором про надання споживчого кредиту від 25.12.2006 скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості відмовити.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О.Антоненко

Судді А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна