У Х В А Л А

9 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 1 липня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 21 серпня 2014 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 листопада 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання іпотекодержателем нерухомого майна, звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа - ОСОБА_5, про визнання договорів частково недійсними,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 1 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21 серпня 2014 року, позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») задоволено частково.

Визнано ТОВ «Кей-Колект» іпотекодержателем нерухомого майна - нежитлового реконструйованого приміщення № 62 салону-перкурані по АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4

У рахунок погашення боргу ОСОБА_5 перед ТОВ «Кей-Колект» за кредитним договором від 27 вересня 2007 року № 0 у розмірі 138 102,56 дол. США, що станом на 24 жовтня 2013 року було еквівалентно 1 103 853 грн 76 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - указане вище нежитлове приміщення.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судового рішення порушується питання про скасування рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 1 липня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 21 серпня 2014 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 листопада 2014 року й передачу справи на розгляд до суду першої інстанції з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на постанову Вищого господарського суду України від 11 лютого 2014 року, ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2014 року, постанову пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 та постанови Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року та 27 травня 2015 року.

Заява ОСОБА_4 в частині посилання на постанову Вищого господарського суду України від 11 лютого 2014 року, ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2014 року як на приклади наявності підстави подання заяви про перегляд судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 4 частини четвертої статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо є ухвала Верховного Суду України про відмову у прийнятті справи до провадження за наслідками розгляду заяви, поданої у цій справі з аналогічних підстав.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України повертається заявнику, у разі, якщо є ухвала суду (який повноважний вирішувати питання про допуск заяви про перегляд до провадження) про відмову у прийнятті справи до провадження за наслідками розгляду заяви, поданої у цій справі з аналогічних підстав.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 березня 2015 року відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 листопада 2014 року.

Зі змісту зазначеної ухвали касаційного суду вбачається, що

ОСОБА_4 на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, посилався, зокрема, на постанову Вищого господарського суду України від 11 лютого 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2014 року.

Таким чином уповноваженим судом вже вирішувалось питання про допуск справи до провадження за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення касаційної інстанції з аналогічних підстав.

Перевіривши доводи заявника в частині посилання на постанову пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, постанови Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року та 27 травня 2015 року, як на приклади наявності підстави подання заяви про перегляд судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що в результаті укладеного 13 лютого 2012 року між публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та TOB «Кей-Колект» договору факторингу № 2 до нового кредитора перейшли права за договором про надання споживчого кредиту від 27 вересня 2007 року № 0, укладеного з ОСОБА_5 У цей же день між банком та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір відступлення прав вимоги за договорами іпотек. Вказаними договорами не порушувалися законні права та інтереси ОСОБА_4, а тому були відсутні підстави для визнання їх недійсними.

Крім того, звертаючи стягнення на предмет іпотеки, суд урахував розмір кредитної заборгованості ОСОБА_5, яка становила 1 103 853 грн 76 коп., та право іпотекодержателя на вибір способу судового захисту, передбаченого договором або законом.

Постанова пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 не може бути взята до уваги як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, оскільки така постанова Пленуму не є судовим рішення суду касаційної інстанції у конкретній справі.

Окрім того, постанови Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року та 27 травня 2015 року не можуть бути взяті до уваги як приклади неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, оскільки прийняті Верховним Судом України в порядку перегляду судових рішень.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 1 липня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 21 серпня 2014 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 листопада 2014 року повернути в частині посилання на постанову Вищого господарського суду України від 11 лютого 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 серпня 2014 року.

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання іпотекодержателем нерухомого майна, звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа - ОСОБА_5, про визнання договорів частково недійсними за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 1 липня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 21 серпня 2014 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 листопада 2014 року відмовити в частині посилання на постанову пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, постанови Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року та 27 травня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко Л.І. Охрімчук