УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Наумчука М.І.,Олійник А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 23 липня 2006 року між позивачем та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № DNH4КР75280165, відповідно до якого ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 2 925,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 06 вересня 2013 року у нього виникла заборгованість у розмірі 41 902,40 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 2 925,00 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом - 13 186,27 грн; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 23 319 грн 59 коп.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн та штраф (процентна складова) - 1 971,54 грн, яку банк просив суд стягнути з ОСОБА_6 на свою користь.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 лютого 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» 6 931,95 грн заборгованості по відсоткам та 18 054,92 грн пені за несвоєчасність виконання зобов'язання, а всього загальну суму 24 986,87 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення апеляційного суду із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що відбулося переривання перебігу позовної давності. Крім того, стягуючи заборгованість за кредитним договором, суд послався на вимоги ст. 625 ЦК України.

Однак, повністю з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Судом встановлено, що 23 липня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, відповідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 925,00 грн на термін до 23 липня 2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості.

Позивач зобов'язання по кредитному договору виконав в повному обсязі, в той час як ОСОБА_6 своєчасно кредитні кошти не повернув, з огляду на що станом на 06 вересня 2013 року заборгованість відповідача по кредиту складала 41 902,40 грн.

Судовим наказом Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2010 року стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитом у розмірі 15 666,19 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 10, 214 ЦПК України не з'ясував наявності підстав зменшення розміру неустойки, а також не надав оцінки судовому наказу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2010 року, за яким з позивача стягнуто 15 666,19 грн, що може вплинути на розмір заборгованості за даним спором.

Допущені апеляційним судом порушення норм цивільного процесуального законодавства унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, з огляду на що ухвалене ним рішення не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова
М.І. Наумчук
А.С. Олійник