Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» на рішення апеляційного суду м. Києва від 7 квітня 2015 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» звернулося до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 14 лютого 1997 року між ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця», що змінило свою назву на ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця», та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, згідно із умовами якого останні придбали її за 37 250 грн, що на момент здійснення операції становило 19 651 умовних одиниць за курсом НБУ.

Договором визначено, що повна вартість квартири сплачується відповідачами протягом 15 років із моменту його укладення, тобто до 14 лютого 2012 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зобов'язання не виконали, з урахуванням збільшених позовних вимог просило стягнути з них 181 155 грн 65 коп. заборгованості, яка утворилася станом на 24 листопада 2014 року, із урахуванням 3 % річних.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року позов ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» задоволено.

Стягнуто солідарно на користь ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» із ОСОБА_2, ОСОБА_3 181 155 грн 65 коп. заборгованості.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 7 квітня 2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

У касаційній скарзі ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у позові, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив із відсутності підстав для стягнення заборгованості із відповідачів.

Зокрема, правильним є застосування судом положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, оскільки, як убачається із оскаржуваного рішення, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 5 травня 2011 року визнано недійсною додаткову угоду до договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 14 лютого 1997 року; зобов'язано ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» протягом одного календарного місяця з дня набрання рішенням законної сили видати ОСОБА_2, ОСОБА_3 письмову довідку про повне виконання ними зобов'язань по оплаті вартості спірної квартири для пред'явлення до 7-ої Київської держнотконтори і зняття заборони на відчуження квартири.

Зазначене рішення набрало законної сили та є чинним.

Крім того, судом встановлено та не заперечувалося товариством, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була внесена на рахунок позивача передбачена договором купівлі-продажу сума - 37 215 грн достроково.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд апеляційної інстанції із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи заявника зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити приватному акціонерному товариству «Фармацевтична фірма «Дарниця» у відкритті касаційного провадження в справі за позовом приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель