Справа № 428/6611/14-ц
Провадження № 2/428/2124/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

при секретарях Колядінцевій П.В., Гетьманцевій Ю.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є її батьком. Вона навчається в Комунальному закладі «Сєвєродонецьке обласне музичне училище ім. С.С. Прокоф'єва» з 01.09.2012 р. по 25.06.2016 р. за спеціальністю хорове диригування на денній формі навчання. Відповідач не приймає участі у її вихованні, допомоги не надає, від утримання до досягнення нею 23 років відмовляється. Вона проживає разом з матір'ю та несе витрати на харчування, оплату комунальних послуг, придбання підручників, одягу. Отримує стипендію, якої не вистачає. В зв'язку з викладеним звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на своє утримання на весь час навчання в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з часу подання позову до суду, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмове заперечення на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає в повному обсязі з причин неможливості утримувати повнолітню доньку, бо в нього немає матеріальної можливості. 30 квітня 2010 року він вдруге одружився і в нього є інша сім'я, яку йому необхідно утримувати. У вересні 2010 року в нього народилася донька ОСОБА_4, яка також потребує догляду та матеріального забезпечення. Він знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом «язвенная болезнь 12 перстной кишки», тому на лікування йому також необхідні гроші. При сплаті комунальних послуг і купівлі ліків на його лікування, грошових коштів на своє утримання в нього залишається приблизно 1400,00-1500,00 грн., а відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України» прожитковий мінімум на працездатну особу складає 1218,00 грн. За таких обставин просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки ОСОБА_1, бо вважає, що буде порушене його конституційне право на достойний життєвий рівень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, обставини, викладені у позові, підтвердила, просила позов задовольнити у повному обсязі. Суду пояснила, що гроші їй потрібні на придбання зошитів, олівців для навчання, на проїзд, харчування, одяг. ЇЇ мати, з якою вона разом проживає, працює, але цих грошей все одно не вистачає.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав в повному обсязі, заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримав доводи, викладені в його письмовому запереченні на позовну заяву. Суду пояснив, що на його утриманні ще знаходяться малолітня дитина, дідусь та бабуся і в нього немає коштів утримувати свою повнолітню доньку. Документально підтвердити факт утримання родичів він не може.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача з причин відсутності можливості у відповідача ОСОБА_2

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 25 вересня 1996 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_1. Батьком дитини записаний ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_5.

Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 28 січня 1998 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, ОСОБА_2 28 січня 1998 року розірвав шлюб з ОСОБА_5, про що зроблено запис № 45.

Згідно з копією довідки № 215 від 05.09.2014 року, виданою директором Комунального закладу «Сєвєродонецьке обласне музичне училище ім. С.С. Прокоф'єва», ОСОБА_1 дійсно є студенткою третього курсу спеціалізації хорове диригування денного відділення Комунального закладу «Сєвєродонецьке обласне музичне училище ім. С.С. Прокоф'єва» з терміном навчання з 01.09.2012 року по 25.06.2016 року.

Згідно з копією довідки КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» № 2311 від 18.09.2014 р. ОСОБА_1 проживає разом з матір'ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2014 р. отримала доходи у сумі 3366,55 грн., що підтверджується копією відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів ДПІ у м. Сєвєродонецьку № 257/12-14-18/40 від 28.10.2014 р.

Згідно з копією довідки про доходи № 19917 від 17.11.2014 року, виданої ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот», ОСОБА_2 працює машиністом холодильних установок у ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» і його заробітна плата за період з травня по жовтень 2014 року склала 17 049, 37 грн.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4, виданого 30 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 30 квітня 2010 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 167. Прізвище дружини після одруження - ОСОБА_6.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого 28 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьком дитини записаний ОСОБА_2, а матір'ю - ОСОБА_6.

Згідно з копією довідки № 3319 від 24.11.2014 року, виданої КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Як вбачається з копії довідки від 19.11.2014 року, виданої ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот», ОСОБА_2 перебуває на диспансерному обліку у терапевта з діагнозом язвенна хвороба 12-палої кишки, стадія ремісії.

Задовольняючи позов частково та визначаючи частку заробітку від доходу, яку потрібно стягувати з відповідача в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, він проживає з іншою дружиною та від цього шлюбу має неповнолітню доньку ОСОБА_4, офіційно працює, має стабільний щомісячний заробіток, з якого повинен надавати матеріальну допомогу своїй дружині та донці.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що повнолітня донька відповідача ОСОБА_1, будучи студенткою Комунального закладу «Сєвєродонецьке обласне музичне училище ім. С.С. Прокоф'єва», отримує від держави стипендію.

Враховуючи такі обставини, доводи відповідача про те, що коштів, які він заробляє, не вистачить на своє утримання, утримання своєї дружини та неповнолітньої доньки та на сплату аліментів на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, заслуговують на увагу, оскільки в такому разі розподіл грошових коштів, зароблених відповідачем, між ним та його утриманцями буде несправедливий.

За таких обставин, враховуючи, що повнолітня донька відповідача потребує від нього матеріальної допомоги, а також матеріальне становище сторін, згідно з яким, на думку суду, відповідач має достатній заробіток і може надавати таку допомогу, але не надає її у добровільному порядку, з урахуванням інших утриманців та доводів відповідача, суд вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, Принципом 6 Декларації прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, ст. 18 Конвенції про права дитини ратифікованої Постановою ВР 789-XII від 27.02.1991 року, ст.ст. 181-183, 191, 199 СК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ід. код НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 31.10.2014 року і до припинення ОСОБА_1 навчання - 25.06.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Харківської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ І.С. ПОСОХОВ