У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 5 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 29 грудня 2014 року в справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Харківське комунальне підприємство «Міськелектротранс», Харківська міська рада, про заміну боржника у виконавчому провадженні,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Люботинського міського суду Харківської області від 16 жовтня 2012 року, яким з Харківського комунального підприємства «Міськелектротранс» (далі - ХКП «Міськелектротранс») на його користь було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в розмірі 17 185 грн 64 коп. та судові витрати. В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначав, що під час проведення виконавчих дій за вказаним виконавчим провадженням боржника ХКП «Міськелектротранс» ухвалою господарського суду Харківської області від 11 червня 2013 року було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Призначеним ліквідатором цього підприємства ОСОБА_3 на його користь було виплачено лише 859 грн, оскільки іншого майна, достатнього для покриття кредиторської заборгованості, у підприємства немає. Він вважає, що оскільки Харківська міська рада передавала до ХКП «Міськелектротранс» власне майно, то вона повинна відповідати за борги підприємства, і ця обставина є підставою для здійснення заміни боржника у виконавчому провадженні.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 5 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29 грудня 2014 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові ухвали та замінити боржника у виконавчому провадженні, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових ухвал й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо необхідності витребування матеріалів справи та їх перевірки.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 5 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 29 грудня 2014 року в справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Харківське комунальне підприємство «Міськелектротранс», Харківська міська рада, про заміну боржника у виконавчому провадженні, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний