Справа № 500/2801/15-ц
Провадження № 2/500/1851/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамова А.С.,

при секретарі Бубіліч Т.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним як спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_4, померлого 02.07.2013 року, право власності на: 1) житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області, вул. Толстого, 4; 2) право на земельну частку (пай) із земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Прогрес» в с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області, розміром 3,00 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ОД №0063604, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією 10.09.1996 року); 3) земельну ділянку площею 2,96 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 027061, виданий 02.08.2000 року ОСОБА_3 сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-943), мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними спорудами по вул.Толстого, № 4 в с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області на імя спадкодавців, із якого частка належала померлому ОСОБА_4, а частка належала померлій 14.01.1998 року ОСОБА_5, спадкоємцем якої за законом був її син ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав, та відсутній витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку 2,96 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 29.07.2014 року за № 2313 на підставі запису у погосподарській книзі виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 975 ОСОБА_4 (1/2 частина) та ОСОБА_6 (1/2 частина) належить на праві приватної власності житловий будинок по вул.Толстого, 4 в с. Камянка Ізмаїльського району Одеській області.

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0063604, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10.09.1996 року, ОСОБА_5 належить право на земельну частку (пай), як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» в с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес», розміром 3,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №027061, виданого 02.08.2000 року ОСОБА_3 сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-943, земельна ділянка площею 2,96 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 394693, виданого повторно 06.12.2014року Виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_7 померла 14 січня 1998 року.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: 1/2 частина житлового будинку по вул. Толстого, № 4 в с. Камянка Ізмаїльського району Одеській області; право на земельну частку (пай), як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» в с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес», розміром 3,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 40259976 від 28.04.2015 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_7, померлої 14 січня 1998 року, відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_7 став її син ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-УР №242944 від 10.02.1960 року, виданим виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Інших спадкоємців не було.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції закону 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 спадщину після смерті матері ОСОБА_7 прийняв фактично, оскільки був зареєстрований та проживав зі спадкодавцем за однією адресою, та вступив у володіння, управління спадковим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 29.07.2014 року за № 2313.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 342722 від 05.07.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер 02.07.2013 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області, вул. Толстого, 4; право на земельну частку (пай) із земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Прогрес» в с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області, розміром 3,00 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ОД № 0063604, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією 10.09.1996 року; земельну ділянку площею 2,96 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 027061, виданий 02.08.2000 року ОСОБА_3 сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-943).

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 40260211 від 28.04.2015 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4, померлого 02.07.2013 року, відсутня.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_8 І-ЖД № 188410, виданим повторно 16.06.2009 року Виконкомом Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Інших спадкоємців немає.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Позивач ОСОБА_2 спадщину після смерті батька ОСОБА_4 прийняв шляхом подачі в установлений законом шестимісячний строк заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, що підтверджується відповідною заявою та Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №40260176 від 28.04.2015 року.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_8 за № 1002/02-14 від 28.04.2015 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Толстого, № 4 в с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області на імя спадкодавців, із якого частка належала померлому ОСОБА_4, а частка належала померлій 14.01.1998 року ОСОБА_5, спадкоємцем якої за законом був її син ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав, та відсутній витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку 2,96 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 02.07.2013 року, на:

-житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с.Камянка Ізмаїльського району Одеської області, вул. Толстого, № 4;

-право на земельну частку (пай) із земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Прогрес» в с. Камянка Ізмаїльського району Одеської області, розміром 3,00 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ОД № 0063604, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією 10.09.1996 року на імя ОСОБА_9).

-земельну ділянку площею 2,96 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 027061, виданого 02.08.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів про право приватної власності на землю ОД №10-05-943.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.07.2015р.

Суддя А.С. Адамов