ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/379/15
Р І Ш Е Н Н Я
"04" березня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Сухомлінова С.М.
секретаря Палій Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування приміщення,
Позивач звернувся до суду з позовом про витребування у відповідача ОСОБА_2 приміщення АДРЕСА_1 та повернути це приміщення позивачу. В подальшому позивач уточнив свій позов і пред`явив такі ж вимоги до співвідповідача ОСОБА_2 . Посилався на те, що на підставі договору в 2012р. відповідач отримав для проживання приміщення АДРЕСА_2 , яка перебуває на балансі позивача. Стверджував, що після закінчення строку договору в грудні 2013р. відповідач разом зі своєю сім`єю не звільнив спірне приміщення чим порушив права позивача.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, а відповідачі позов не визнали і стверджували, що строк дії договору найму спірного приміщення ще не закінчився, а заборгованість по сплаті комунальних послуг вже погашена.
Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.
Як вбачається з акту, картки, поверхового плану та пояснень сторін, на балансі позивача з 2000р. перебуває будинок гуртожитку по АДРЕСА_3 .
01 листопада 2008р. військова частина НОМЕР_1 уклала з позивачем договір про надання приміщення № 135 в гуртожитку для тимчасового проживання заступника військового прокурора Дарницького гарнізону Крупія І.Я. і за умовами цього договору ОСОБА_2 отримав право вселити в спірне приміщення свою сім`ю у складі дружини ОСОБА_2 та двох неповнолітніх дітей на строк до 31.12.2013р.
В період проживання відповідачів в спірному приміщенні там був зроблений ремонт і був змінений номер на № 133.
Як вбачається з квитанцій (а.с.74-79), відповідачі оплачували всі рахунки по наданим житлово-комунальним послугам і заборгованість на день розгляду справи у відповідачів відсутня, що не заперечував представник позивача.
Згідно довідки, заяви (а.с.68, 69-70), відповідач ОСОБА_2 в листопаді 2011р. був звільнений з військової служби в запас, а в січні 2012р. сторони уклали новий договір найму, за умовами якого відповідач отримав для тимчасового проживання своєї сім`ї приміщення № 133 загальною площею 68 кв.м. строком на п`ять років до 01 лютого 2017 року, що підтверджується договором (а.с.71-73).
Суд вважає вказаний оригінал договору належним доказом, оскільки він підписаний сторонами і завірений печаткою позивача, дійсність якої представник позивача не оспорювала.
Відповідно ч.2 ст.825 Цивільного кодексу України, договір найму може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців або руйнування або псування житла наймачем або іншими особами за дії яких він відповідає.
Враховуючи те, що договір найму між сторонами є діючим і доказів існування підстав для його розірвання позивач не представив, то в задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
В задоволені позову Державного підприємства Міністерства оборони України до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про витребування приміщення- відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ : С.М.Сухомлінов