Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2122/15 Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Письменний О. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

15.09.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Фомічова С.Є., Карпенка О.Л.,

при секретарі - Лазаренко - Шаповалової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування ,-

встановила :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, яким просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5.

Зазначає, що після смерті матері відкрилася спадщина на спірний житловий будинок.

Вказує, що спадкоємцями ОСОБА_5 є вона, її брат ОСОБА_6, та сестра, ОСОБА_4.

ОСОБА_4 спадщину не прийняла, оскільки вона із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори не зверталася.

14.03.1983 року ОСОБА_5 1/2 частину вказаного спірного будинку заповіла ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. Після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняла його дочка ОСОБА_1

Вказує, що має право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до ст.1241 ЦК України, а тому просить визнати за нею право власності на 1/4 частки спірного будинку у порядку спадкування за заповітом та на ? частки у порядку спадкування за законом, а всього на ? частину спірного майна.

У липні 2015 року ОСОБА_1 подала в суд зустрічну позовну заяву, якою просила визнати право власності на 5/6 частин спірного будинку.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в заповіті її баби, ОСОБА_5, було допущено помилку, яка полягає в тому, що спадкодавець заповіла її батьку, ОСОБА_6, не 1/2 частину вказаного будинку, а цілий будинок, оскільки останній в ньому проживав з дня свого народження і по день смерті.

Вказує, що її тітка, ОСОБА_2, має право на обов'язкову частку у спадщині, розмір якої складає 1/6 частини спірного будинку.

Зазначає, що після смерті її батька вона прийняла спадщину у зв'язку з чим просить визнати за нею право власності у порядку спадкування на 5/6 частин спірного будинку.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.07.2015 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про визнання права власності в порядку спадкування, задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після смерті - ОСОБА_5, на 3/8 частини жилого будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Також частково задоволено зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 на 5/8 частин жилого будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та вирішено питання про судові витрати.

Відповідач подала апеляційну скаргу, якою просить рішення суду першої інстанції скасувати, і ухвалити нове, яким визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини вказаного спірного житлового будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, та визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини цього ж будинку, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6.

Зазначає, що 1/4 частки у майні спадкодавця, на яку претендує ОСОБА_2 є більшою, ніж її обов'язкова частка в успадкованому майні, розмір якої складає 1/6, у зв'язку з чим правила статті 1241 ЦК України не застосовуються.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах статті 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що розмір частки ОСОБА_2 у спадковому майні складає 3/8 частини, з яких 1/8 частина - її обов'язкова частка у спадщині. Розмір частки ОСОБА_1 у спадщині складає 5/8.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.2 ст.1223 ЦК України).

Відповідно до статті 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Якщо спадкоємцю, який має право на обов?язкову частку, в майні спадкодавця припадає частка, рівна обов?язковій або більша, то правила цієї статті не застосовуються.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належав будинок розташований в АДРЕСА_1 та земельна ділянка НОМЕР_1, розміром 2, 93 га, яка розташована на території Казавчинської сільської ради (а.с.7, 15, 17-18).

Згідно заповіту від 14 березня 1983 року ОСОБА_5 заповіла 1/2 частину вказаного спірного будинку своєму синові ОСОБА_6 (а.с.10).

15.08.2000 року ОСОБА_5 заповіла своєму сину, ОСОБА_6 та дочкі, ОСОБА_2, по 1/2 частині належної їй земельної ділянки.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на будинок, який розташований в АДРЕСА_1, та на земельну ділянку.

Спадкоємцями ОСОБА_5 за законом є ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини (а.с. 44).

Вбачається, що ОСОБА_6 у порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_5 належало 1/4 частина спірного будинку, а у порядку спадкування за заповітом йому належало 1/2 частини спірного будинку. Загальний розмір його частки у спірному домоволодінні складав після успадкування 3/4 частини.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Єдиною спадкоємицею ОСОБА_6 є його дочка ОСОБА_1, відповідачка в справі.

ОСОБА_7 згідно посвідчення серії НОМЕР_2 є пенсіонером з 01.09.1999 року (а.с. 59).

ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_5 належить 1/4 частини спірного будинку.

Колегія суддів встановила, що розмір обов'язкової частки у спадщині ОСОБА_2 складає 1/6 частини спадкового майна.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, колегія суду дійшла висновку про те, що розмір обов'язкової частки ОСОБА_2 (1/6 частини) є меншою ніж 1/4 частини спірного будинку, який їй належить у порядку спадкування за законом, у зв'язку з чим правила статті 1241 ЦК України в даному випадку не застосовуються.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до пункту 2 частини першої статті 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильно встановлені фактичні обставини справи, що полягає у неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права (стаття 309 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.07.2015 року скасувати і ухвалити нове.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: