Справа № 314/429/15-ц
Провадження № 2/314/316/2015
Повне рішення суду, складено 22 червня 2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Вільнянськ 17 червня 2015 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Кофанов А.В.,

при секретарі Лазечна Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи реєстраційна служба Вільнянського РУЮ в Запорізькій області, приватний нотаріус ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу удаваним в частині покупця, визнання прав покупця за договором, визнання права власності на житловий будинок, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому вимагає визнати удаваним укладений 29.11.2012 року між відповідачами договір купівлі-продажу житлового будинку № 34 по вул.Жовтневій в м.Вільнянськ Запорізької області в частині умов відносно особи покупця ОСОБА_2, визнати позивача покупцем будинку за цим договором та визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок.

Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, у 2012 році за рахунок коштів, зароблених його матір вирішила купити спірний житловий будинок у відповідача ОСОБА_3, але через певні труднощі не встигла це зробити та виїхала за кордон; після цього позивач зайнявся купівлею житлового будинку особисто, та у листопаді 2012 році купив житловий будинок за кошти, зароблені його матір'ю; договір у нотаріуса був оформлений 29.11.2012 року, проте покупцем в договорі була зазначена матір його тодішньої дружини ОСОБА_2 інша відповідачка у справі. Позивач стверджує, що насправді покупцем будинку є він сам, ОСОБА_2 фактичної участі у купівлі будинку не приймала і не мала для цього коштів, умови договору щодо того, що вона є його стороною, є удаваними; відповідача обіцяла переоформити право власності на будинок на його ім'я, але цього не зробила. Враховуючи наведене, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами.

У свою чергу, відповідачка ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні власністю, в якому вимагає виселити ОСОБА_1 з житлового будинку № 34 по вул.Жовтневій в м.Вільнянськ Запорізької області, зобов'язати його повернути правовстановлюючі документи на житловий будинок та іншим чином не чинити перешкод у володінні та користуванні цим будинком.

У зустрічному позові відповідачка зазначила, що саме вона придбала спірний житловий будинок за власні кошти згідно договору купівлі-продажу від 29.11.2012 року, і є його власником, а ОСОБА_1 ніякої участі в його купівлі не приймав; тим не менше, ОСОБА_1 протиправно утримує правовстановлюючі документи на житловий будинок та використовує його для зберігання будівельних матеріалів та іншого свого майна, тим самим перешкоджає здійснювати права власника. Враховуючи це, відповідачка й звернулася до суду із зустрічними позовними вимогами.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 підтримали свій позов, зустрічний позов ОСОБА_2 не визнали. Суду пояснили, що саме ОСОБА_1 займався купівлею спірного житлового будинку та розрахувався з покупцем; відповідачка ОСОБА_2 обіцяла переоформити у подальшому будинок на позивача, але цього не зробила. З приводу зустрічного позову відповідачки позивач пояснив, що у спірному будинку він не проживає, а правовстановлюючі документи дійсно знаходяться у нього.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_6 первісний позов ОСОБА_1 не визнали, підтримали свій зустрічний позов; наполягали на тому,що саме ОСОБА_2 є покупцем спірного житлового будинку, а докази, надані позивачем. вважають суперечливими.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, але надав суду письмові пояснення (а.с.17), згідно яких позов ОСОБА_1 визнав повністю. Відповідач зазначив у своїх письмових поясненнях, що саме ОСОБА_1 купував спірний житловий будинок та розраховувався за нього, але він не бажав оформлювати будинок на своє ім'я, тому будинок був оформлений на ОСОБА_2

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_4 надав суду письмові пояснення (а.с.24), в яких пояснив, що спірний договір був укладений 29.11.2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які уважно ознайомилися з його змістом та не мали щодо нього ніяких заперечень; жодних підстав для визнання договору удаваним та визнання правочину таким, що вчинений позивачем, третя особа не вбачає.

Представник державної реєстраційної служби як третьої особи у справі надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що підстав для задоволення позову ОСОБА_1 немає, а зустрічний позов ОСОБА_2 має бути задоволений частково.

Так, згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 29.11.2012 року (а.с.6-7), покупцем житлового будинку № 34 по вул.Жовтневій в м.Вільнянськ Запорізької області, власником якого був відповідач ОСОБА_3, зазначена відповідачка ОСОБА_2. Зазначений договір не містить відомостей щодо участі у договорі позивача ОСОБА_1

На підтвердження своїх доводів позивач надав суду дві розписки (а.с.41-42). Згідно першої з них, складеної 29.11.2012 року, ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_1 гроші в сумі 80000 гривень за проданий будинок № 34 по вул.Жовтневій в м.Вільнянськ Запорізької області, а згідно другої, складеної 26.11.2012 року ОСОБА_2 заявила, що безоплатно і добровільно надасть ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку під зазначеним будинком.

Суд вважає, що зміст першої розписки від 29.11.2012 року сам по собі підтверджує факт фізичної передачі ОСОБА_7 грошей за продаж житлового будинку, а не той факт, що всі суттєві умови договору купівлі-продажу обговорювалися та були погоджені продавцем будинку та ОСОБА_1; у розписці ніяким чином не зазначено, що ОСОБА_1 виступає як покупець будинку. Що ж стосується другої розписки від 26.11.2012 року, то її суд розцінює лише як заяву ОСОБА_2 про наміри передати у майбутньому ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, ця розписка не має зобов'язального характеру.

Пояснення відповідача ОСОБА_3 (а.с.17) щодо того, що покупцем будинку був позивач ОСОБА_1, суперечать не тільки змісту договору від 29.11.2012 року, який він підписав особисто як продавець, але й поясненням третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_4 (а.с.24), який наполягає, що договір укладався саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3

За наявності таких суперечливих та явно неповних доказів суд вважає доводи позивача та обставини, на які він посилається, такими, що не підтверджені належними доказами.

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги відповідачки ОСОБА_2, суд вважає, що вони підлягають задоволенню в частині вимог щодо повернення правовстановлюючих документів на житловий будинок оригіналів договору купівлі-продажу від 29.11.2012 року, витягу з Державного реєстру правочинів від того ж числа, витягу про державну реєстрацію прав від 25.12.2012 року та технічного паспорту на будинок. Суд виходить з того, що на момент розгляду справи покупцем спірного будинку, а отже, його власником, є відповідачка ОСОБА_2; відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок явно перешкоджає здійснювати їй права власника, і сам позивач ОСОБА_1 визнав у судовому засіданні, що зазначені документи перебувають у нього, більш того, надав їх копії разом із позовною заявою (а.с.6-10).

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи це, суд задовольняє зустрічні позовні вимоги позивачки щодо повернення документів.

Разом з цим, суд не знаходить підстав для задоволення вимог про виселення позивача зі спірного будинку, оскільки з тексту самої зустрічної позовної заяви та пояснень сторін під час судового розгляду вбачається, що ОСОБА_1 у спірному житловому будинку не проживає, а мова йде про звільнення будинку від його майна, яке там знаходиться; таким чином, відповідачка невірно обрала спосіб захисту права. Так само, незрозумілими є вимоги щодо зобов'язання ОСОБА_1 "іншим чином не створювати і не чинити перешкод", оскільки зі змісту позову не зрозуміло, про які саме перешкоди йде мова, у чому саме вони полягають, та яка існує небезпека щодо їх створення (вчинення); ніяких доказів з цього приводу суду не надано. У зв'язку з цим суд не може задовольнити решту частину зустрічних вимог відповідачки ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи реєстраційна служба Вільнянського РУЮ в Запорізькій області, приватний нотаріус ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу удаваним в частині покупця, визнання прав покупця за договором, визнання права власності на житловий будинок відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом задовольнити частково.

Зобов?язати ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 документи на житловий будинок № 34 по вул.Жовтневій в м.Вільнянськ Запорізької області, а саме: оригінал договору купівлі-продажу від 29.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4; витяг з Державного реєстру правочинів № 12196394 від 29.11.2012 року; витяг про державну реєстрацію прав № 36959105 від 25.12.2012 року; технічний паспорт на житловий будинок, складений ОП "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації".

В задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя А.В. Кофанов

17.06.2015 року

23.06.2015