У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і Мацунича М.В.,

при секретарі: Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 листопада 2014 р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у липні 2014 р.

Просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 17949 грн. майнової шкоди, 6000 грн. у відшкодування моральної шкоди, та по 600 грн. з кожного відповідача за експертне дослідження.

На обґрунтування зазначав, що він є забудовником житлового будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 - забудовником сусіднього житлового будинку НОМЕР_1 по цій же вулиці. Наприкінці 2001 р. він за власні кошти збудував нову огорожу в дворі на межі присадибних земельних ділянок згідно з установленим між ними фактичним порядком землекористування і генеральним планом земельної ділянки, встановив вхідні ворота в свій двір, побудував вольєр, посадив виноград і декоративні дерева. Однак, 17.06.2013 р. відповідачі на ґрунті неприязних із ним стосунків знищили декоративні дерева в його саду, 14.04.2014 р. - зруйнували огорожу загальною довжиною 30.01 м, металеву конструкцію для винограднику, викорчували та знищили самі рослини, 17.04.2014 р. - зламали (зрізали) замок на його воротах, а, заїхавши в двір трактором, викопали бетонні фундаменти забору та виноградника, 23.04.2014 р. - зрізали залишки огорожі та намагалися зруйнувати вольєр, а 25.04.2014 р. - зрізали металеві труби (стойки), на яких кріпилися його ворота. Відповідно до експертного висновку вартість відновлення зруйнованих огорожі та каркасу шпалери винограднику складає 17949 грн. Протиправна поведінка відповідачів призвела до душевних страждань і завдала йому моральної шкоди.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 05.11.14 р. позов задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь позивача 17949 грн. майнової шкоди, 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 1200 грн. - за проведення експертного дослідження. У решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

У апеляційній скарзі та в судовому засіданні ОСОБА_2 просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові. Доводить про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Указує на недоведеність позову. Відповідач ОСОБА_4 рішення суду не оскаржив.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення - залишенню без змін, із таких мотивів.

Суд першої інстанції виходив із того, що в 2001 р. домоволодіння за адресами вул. Короленка, 21, та 21-а в м. Мукачеві були розділені огорожею, яку встановив позивач. У сторін відсутній державний акт про право власності на земельні ділянки. Відповідачка вважаючи, що її право неправомірно порушено, вибрала такий спосіб захисту, який не відповідає змісту права, що було порушене, характеру дій, якими воно порушене та наслідкам, що спричинені цим порушенням, а саме: разом із відповідачем знесли огорожу.

Згідно з висновком № 02-05/14 спеціаліста інженера-будівельника по експертному дослідженню про визначення вартості відновлення зруйнованої огорожі та каркасу винограднику вартість відновлення зруйнованої огорожі та каркасу шпалери винограднику складає 17949 грн., вартість проведення експертного дослідження склала 1200 грн. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд врахував ситуацію, що склалась між сторонами, глибину душевних страждань, які позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідачів щодо нього, образ та погроз фізичною розправою.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком через відповідність такого фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, наявним у справі та належно оціненим доказам.

Так, згідно з положеннями ст.ст. 22 ч.1. ч.2 п.2, 1166 ч.1 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала в зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв'язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

За вимогами ст.ст. 23, 1167 ч.1 ЦК особа має право також на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом правильно встановлено, що внаслідок протиправної поведінки відповідачів позивачу було завдано майнової і моральної шкоди. При цьому, факт належності позивачу огорожі та каркасу шпалери винограднику є доведеним і відповідачами по суті не заперечується. Питання земельної межі, на яке в обґрунтування своїх заперечень посилається ОСОБА_2, не є предметом цього судового спору.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не довів законність дій зі створення огорожі та виникнення у нього права на неї, не заслуговують на увагу, так як ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала, що огорожа, яку вони з ОСОБА_4 зруйнували, проводилася за кошти позивача. Державних актів про право власності на земельні ділянки сторони не мають.

Твердження апелянта про те, що суд безпідставно взяв до уваги висновок 02-05/14 спеціаліста інженера-будівельника, який не є висновком експерта в розумінні вимог ст. 66 ЦПК України, є необґрунтованим, оскільки відповідно до положень ст. 64 ЦПК України такий висновок є належним і допустимим письмовим доказом у цивільній справі. У випадку його заперечення особа, що не визнає такий доказ, має довести протилежне, в тому числі шляхом заявлення клопотання про призначення відповідної експертизи. Між тим, апелянт ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді з клопотанням про призначення експертизи не зверталася.

Решта доводів апеляційної скарги стосуються питання межі земельних ділянок сторін, що виходить за рамки спірних правовідносин.

Згідно з вимогами ст. 10 ч.1, ч.3, ст. 60 ч.1, ч.4, ст. 213 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

2. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 листопада 2014 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: