Провадження № 22-ц/780/784/15 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко
Категорія 18 05.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.

суддів: Іванової І.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору б/н від 17.01.2008 р. відповідач ОСОБА_1 отримав від нього кредит в розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення вимог закону та договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов'язань, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 30.05.2014 р. складає 38 159,87 грн. які просив стягнути в примусовому порядку.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач в своїй апеляційній скарзі просив його скасувати з підстав неповного з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами укладений договір про надання кредиту, позивач звернувся до суду із даним позовом зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

Вказані висновки відповідають обставинам справи і узгоджуються із вимогами закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.01.2008 р. між Закритим акціонерним банком комерційний банк « Приватбанк» (після зміни найменування Публічне акціонерне товариство Комерційний банк « Приватбанк») та ОСОБА_1 було укладено договір, згідно якого відповідач отримав від банку кредит в розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Даний договір було укладено шляхом написання заяви, яка разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами складає договір про надання банківських послуг.

Згідно п.3.3 Умов і правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п.п. 6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанням, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.

Відповідно до п.п. 6.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.

Відповідно до п.п. 8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п.3.13 Умов і правил надання банківських послуг у випадку, якщо по закінченню строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично рахується продовженим ще на один строк, вказаний в п.1 даної угоди. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. При цьому відрахування нового строку вкладу починається з дня, слідуючого за датою закінчення попереднього строку вкладу.

Згідно п.9.12 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Згідно п.3.1.1. строк дії карти вказаний на лицьовій стороні карти(місяць і рік).Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач належним чином не виконував умов кредитного договору. Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ « Приватбанк», відповідач станом на 30.05.2014 р. має заборгованість перед банком в сумі 38159,87 грн., з яких : 9832,81 грн. заборгованість за кредитом ; 22670,42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом ; 3363,31 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн штраф (фіксована частина); 1793,33 грн. штраф (процентна складова).

В поданій до суду заяві відповідач ОСОБА_1 заявив про порушення позивачем ПАТ КБ « Приватбанк» передбачених законом строків позовної давності, просив відмовити у позові з цих підстав.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі,зробленою до винесення ним рішення.

Згідно із ч.4. ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначеного періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Пунктом 2 розділу 1 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом(кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності(повернення).

Відповідно до пунктів 3.1.1., 5.4. розділу 11 Умов та правил надання банківських послуг строк дії картки вказано на лицевій стороні картки(місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле МОNТН).

У заяві від 17.01.2008 року, яка є невід'ємною частиною договору, укладеного ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем, не зазначено термін дії картки, виданої ОСОБА_1 Сам відповідач у своїх запереченнях зазначає, що термін дії виданої йому картки - один рік. Від ПАТ КБ « Приватбанк» суду не було надано доказів на спростування цього факту, позивач взагалі не зазначав цієї обставини.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права у вересні 2014 року.

Відповідно до умов договору, укладеного ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем, кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки, тобто до 17.01.2009 р.

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позивачу достовірно було відомо про порушення його прав, тому, звернувшись до суду за захистом своїх прав у вересні 2014 року, банк пропустив встановлений цивільним законодавством загальний строк позовної давності, про що було заявлено відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги збільшенням строку позовної давності позивач посилається на те, що відповідно до п. 9.12 «Умов і правил надання банківських послуг» договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Виходячи з наведених положень договору, строк дії договору було встановлено до 17.01.2009 року, а відтак автоматично пролонговано до 17.01.2010 року і т.п. Тому вважає, що і на даний час договір діє до 17.01.2015 року, оскільки з 2008 року жодна із сторін не заявила про свій намір його розірвати.

Як встановлено судом, кредитний договір був укладений 17.01.2008 року на строк 12 місяців, тобто до 17.01.2009 року. Враховуючи, що жодна із сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору, його строк продовжився до 17.01.2010 року, при цьому наступна лонгація в «Умовах і правилах надання банківських послуг» - не передбачена.

Беручи до уваги, що строк дії кредитного договору (враховуючи лонгацію) закінчився 17.01.2010 року, отже перебіг строку позовної давності, в межах якого позивач мав право звернутися до суду із вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, починається з 18.01.2010 року та спливає 18.01.2013 року. ПАТ КБ « ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом 03 вересня 2014 року, тобто за межами строку позовної давності. Поважності причин пропуску строку позовної давності суду не надано.

Отже докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: