Справа № 277/1047/14-ц
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

Іменем України

"28" січня 2015 р. смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Прищепи Т.П.

за участю секретаря с/з Калантарян Л.М.

позивача ОСОБА_2

представника відповідача Примака О.О.

третьої особи, представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Середівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини,

треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, ОСОБА_4,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, терміном 90 календарних днів, яка відкрилася після смерті баби ОСОБА_6, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В позові вказав, що після смерті матері постало питання про прийняття спадщини за законом, однак в Ємільчінській приватній нотаріальній конторі Житомирської області йому відмовили у зв'язку з пропущенням строку встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини стало те, що позивач не правильно зрозумів роз'яснення працівників сільської ради щодо шестимісячного строку подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та тільки нещодавно отримав документи необхідні для прийняття спадщини.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, а також показав, що його баба ОСОБА_6 проживала в АДРЕСА_1. Разом з нею проживала його мати ОСОБА_7, яка була інвалідом першої групи. Він народився у будинку баби ОСОБА_6 та постійно проживав там до тридцяти років, після чого переїхав на постійне місце проживання в АДРЕСА_2 що за три кілометри від місця проживання ОСОБА_6 та протягом дев'яти років щоденно їздив у с. Середи, оскільки потрібно було доглядати матір інваліда та престарілу бабу, привозив продукти харчування, їжу в термосах, допомагав по господарству. Проживаючи разом з бабою постійно підтримував належний стан будинку та прибудинкової території. У 1982 році в будинку було проведено капітальний ремонт, замінено підвали, перероблено пічне опалення в чому він брав безпосередню участь. Матір, яка народилася в с. Середи та прожила в будинку 63 роки, позивач після смерті баби у 1996 році забрав проживати до себе на квартиру в смт Ємільчине. Після смерті баби він домовився із внуком покійної, ОСОБА_5 про спільне використання спадкового майна, а саме облаштуванням місця для відпочинку, оскільки переоформлення спадкових прав клопітка та недешева справа, будинок невеликий загальною площею 50 м.кв. без господарських прибудов. Поки ОСОБА_4 проживав в смт Ємільчине проблем з користуванням будинком покійної баби не було, однак після переїзду ОСОБА_4 на постійне проживання до м. Києва, колишня дружина ОСОБА_8, сина покійної баби та брата його матері, з яким розірвала шлюб літом 1991 року, почала розпоряджатися майном на власний розсуд, знесла тин, повирізувала фруктові дерева, поселила в будинок квартирантів, мала намір продати будинок, однак після його звернення в Середівську сільську раду, продажу не вчинила. Будинок покійної баби матеріальної цінності не складає, однак він дорогий йому як пам'ять про місце народження та проживання до 30 років, вкладання значних зусиль в ремонт та утримання будинку, здійсненням догляду за бабою та матір'ю.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив задоволенню позову та показав, що відносно спадкового майна було складено заповіт на сина спадкодавця - ОСОБА_8, який був братом матері позивача. ОСОБА_8 спадщини за заповітом не прийняв та помер, але у нього залишилися діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залучені до участі в розгляді цивільної справи третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору. ОСОБА_4, який за дорученням є представником ОСОБА_5, заперечив задоволенню позову та просив суд відмовити позивачу, оскільки позивач не має права на спадкове майно.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, третю особу за дорученням представника третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4, абз. 1 ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

В силу з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 5)). Відповідно до довідки Середівської сільської ради № 1005 від 05.08.2014 року, згідно запису по господарської книги № 5, особовий рахунок НОМЕР_2 житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, значиться за померлою ОСОБА_6, отже спадкодавець мала майно (а.с. 9). З довідки Середівської сільської ради № 1006 від 05.08.2014 року слідує, що спадкодавець на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 разом з нею постійно без реєстрації проживала її дочка - ОСОБА_7 (а.с. 10). Дочка ОСОБА_7 була зареєстрована в будинку матері до 1990 року, пізніше до дня смерті матері проживала без реєстрації. Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 стверджує, що ОСОБА_7 була матір'ю позивача (а.с. 7), отже позивач є внуком спадкодавця та згідно чинного законодавства відноситься до кола спадкоємців. Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 підтверджується, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Вищенаведене також підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 193/02-31 від 25.09.2014 року (а.с. 19).

В абзаці 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 зазначено, що при розгляді цих справ (про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини) слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Згідно довідки Ємільчинської державної нотаріальної контори від 04.11.2014 року № 996/01-16, спадкова справа щодо спадкового майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6, не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 21). Вказане підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 38801169 (а.с. 22). Згідно постанови приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу № 193/02-31, ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з заявою про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 19).

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (абз. 6 ППВС № 7 від 30.05.2008 року). В судовому засіданні було встановлено, що позивач пропустив строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з причин, які не залежали від нього, а саме згідно усної домовленості між позивачем та третьою особою - ОСОБА_5, який теж є внуком спадкодавця, будинок спадкодавця та присадибну ділянку мали намір використовувати як спільне місце відпочинку, оскільки виготовлення технічної документації та оформлення спадкових прав на майно є клопіткою справою та потребує значних затрат. Поки ОСОБА_4 проживав в АДРЕСА_2 сумнівів щодо можливості користуватися майном покійної баби у позивача не виникало, а після того, як ОСОБА_4 переїхав проживати у м. Київ, його мати, колишня дружина ОСОБА_8 (сина спадкодавця) - ОСОБА_9, почала розпоряджатися майном ОСОБА_6 на власний розсуд, знесла тин, порізала садові дерева, розмістила квартирантів, намагалася продати будинок. Разом з тим, суд бере до уваги бажання позивача про збереження спадкового майна покійної баби, як пам'ять про місце народження, дитинство, місце народження та проживання його матері ОСОБА_7 Отже з урахуванням наведеного суд вважає, що причини пропущення строку визначеного законодавством для подання заяви до нотаріальної контори є поважними, пов'язані з об'єктивними, фінансовими труднощами для вчинення цих дій.

Посилання ОСОБА_4 (третьої особи, представника третьої особи) на те, що позивачу слід відмовити в задоволенні позову з причини відсутності права на спадкове майно спростовується роз'ясненнями абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7, з яких вбачається, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Аналогічні рекомендації закріпленні в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

На підставі наведеного, ст. 1272 ч. 3 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 174 ч. 4, 208 ч. 1 п. 2, 209 ч. 1,2, 213-215, 294 ч. 1 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженцю смт Ємільчине, Житомирської області, жителю АДРЕСА_3 додатковий строк терміном 90 (дев'яносто) календарних днів, з дня набрання чинності рішенням суду, для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом на спадкове майно, яке відкрилось після смерті баби ОСОБА_6, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Ємільчинський районний суд, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Cуддя /підпис/, Копія вірна:

Суддя: Т. П. Прищепа