Апеляційний суд Кіровоградської області
№ 22-ц/781/1779/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

22.07.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючої судді: Суровицької Л.В.,

суддів: Авраменко Т.М., Суржика М.М.,

секретар: Кравченко Я.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Банк зазначав, що між ним та відповідачем було укладено кредитний договір від 27 березня 2007 року, згідно якого банк надав грошові кошти в кредит у розмірі 88 000 грн., а відповідач зобовязалась повернути кредит у строк до 24 березня 2017 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором.

Проте відповідач належним чином умови кредитного договору не виконує, станом на 13 січня 2015 року має заборгованість в розмірі 121 734, 60 грн..

Оскільки кредитний договір забезпечений укладеним з відповідачкою договором іпотеки нерухомого майна, Банк просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на будинок по вулиці Будівельників,38 в с. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області шляхом продажду вказаного предмета іпотеки Банком з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням для цього вісіх необхідних документів, також просив виселити з будинку відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у ньому (а.с.4-5).

Ухвалою суду від 02 квітня 2015 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.83).

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.110-111).

В апеляційній скарзі Банк просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.122-124).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Банку підтримав доводи апеляційної скарги, а представник відповідача ОСОБА_2 заперечив проти них та просив рішення суду залишити без змін.

Треті особи ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 27 березня 2007 року між «ПриватБанком» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № KGMDGK01580434, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 80 000 грн. на придбання житла, а також у розмірі 8 000 грн. на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених п.п.2.1.3,2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування відсотків у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Кредит надано на строк з 27 березня 2007 року по 24 березня 2017 року.

Виконання зобовязань за вказаним кредитним договором забезпечено укладеним між сторонами в цей же день іпотечним договором, за умовами якого ОСОБА_2 передала Банку в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями № 38 по вулиці Будівельників у селищі Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області, житловою площею 47,7 кв.м. (а.с.15-17).

Відповідно до п.18.8.1 договору іпотеки Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України «Про іпотеку».

За змістом ч.1 ст.33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як на підстави для задоволення позову Банк посилався на те, що відповідач ОСОБА_2 не виконує зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту у звязку з чим станом на 13 січня 2015 року утворилась заборгованість в сумі 121 734,60 грн., з яких:

-30 6923,35 грн. заборгованість за кредитом;

-58575,25 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-32467 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Також банк посилався на те, що за таких обставин він має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до положень ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, зокрема у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішеннями Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 березня 2010 року, від 28 вересня 2011 року у справах за позовами ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, в задоволенні позову відмовлено. Вказаними рішеннями суду встановлено відсутність порушень ОСОБА_2 умов кредитного договору та відсутність кредитної заборгованості. Ці рішення суду набрали законної сили (а.с.55-58).

Також, рішенням Маловисківського районного суду від 12 листопада 2010 року ,залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 серпня 2011 року визнано дії ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині підвищення відсоткової ставки за кредитним договором незаконними (а.с.48-54).

Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що повернення кредитних коштів здійснюється в період з 25 по 30 число кожного місяця. Погашення заборгованості за договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку:

Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1515,27 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

В суді першої інстанції представником позивача надані копії платіжних квитанцій, якими підтверджується, що в період з січня 2012 року по березень 2015 року відповідач виконувала умови кредитного договору, вносила щомісячні платежі на погашення кредиту в передбачений умовами договору строк, а саме з 25 по 30 число кожного місяця та в сумі, яка передбачена п.7.1 кредитного договору, а саме - 1 515,27 грн. кожного місяця (а.с.61-80).

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову у звязку з недоведеністю позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в порушення укладених між відповідачем та ЗАТ СК «Іногсстрах» договору страхування майна та договору особистого страхування відповідач не вносила щороку стархові платежі в сумі 400 грн. по кожному з договорів, тому Банк відповідно до п.2.2.7 кредитного договору здійснював за відповідача страхові платежі з тіла кредиту. Оскільки відповідач щороку прострочувала погашення страхових платежів більш ніж на 30 днів, то банк відповідно до умов кредитного договору нараховував 38,30 % річних на прострочену заборгованість.

Такі доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на умовах кредитного договору та спростовуються матеріалами справи.

Зміст кредитного договору свідчить про те, що банк надав у кредит грошові кошти для придбання житла в сумі 80 000 грн. та на сплату страхових платежів 8 000 грн.(п.7.1 кредитного договору).

Цим же пунктом передбачено повернення щомісячно платежу в сумі 1 515,27 грн., яка включає в себе погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Щомісячний платіж в сумі 1 515,27 грн. передбачено сторонами відповідно до умов кредитного договору , з розрахунку суми кредиту 88 000 грн., яка включає і 8 000 грн. страхових платежів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: