Справа № 2-470/2012 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2012р. Новоселицкий районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А.

при секретарі Кріган Ю.В., Щербань В.П.

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_6 сільська Рада, Новоселицького району,

- про визнання заповіту не дійсним, суд, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 08.10.2010 року помер ОСОБА_7, після його смерті залишилось спадкове майно у виді житлового будинку розташованого по вул..Гаурянка 2, с.Магала, Новоселицького району. Спадкодавець за своє життя залишив на користь ОСОБА_3 заповіт зареєстрований в реєстрі с/Ради с. Магала за №94 завірений секретарем с/Ради с. Магала, Новоселицького району 02.08.1999 року.

Позивач обґрунтовує своє звернення з позовом до суду тім, що 10.08.2008 року помер її батько ОСОБА_8, який був спадкоємцем за законом на вказаний житловий будинок.

Померлий 08.08.2010 року ОСОБА_7 був рідним братом її дідуся ОСОБА_9 і якій є батьком ОСОБА_8.

Позивач просить суд про визнання недійсним заповіту, складеного від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3, посвідченого 02 серпня 1999 року секретарем Магальської сільської ради Новоселицького району ОСОБА_10 та зареєстрованого в реєстрі під № 94.

Позов обґрунтовано тим, що заповіт складений не українською, а російською мовою, якою спадкодавець ОСОБА_7 не володів. Тому він не мав можливість особисто прочитати заповіт та перевірити справжність його волевиявлення, а секретарем сільської ради не були залучені для вказаної мети свідки або перекладач. Крім того, секретар сільської ради, яка посвідчила заповіт, не мала права вчиняти нотаріальні дії, оскільки на неї не було покладено такий обовязок рішенням виконкому ОСОБА_6 сільської ради відповідного скликання, як це передбачено інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала позов та просила його задовольнити.

Відповідачка та її представник позов не визнали, пояснивши суду, що підстав для визнання оспорюваного заповіту недійсним не має, оскільки він відповідає волевиявленню спадкодавця та посвідчений секретарем сільської ради, на яку обовязок з учинення нотаріальних дій був покладений рішенням виконкому сільської ради попереднього скликання. Оскільки, після обрання нового складу виконкому сільської ради, його секретар не змінився, ОСОБА_10 правомірно посвідчила складений ОСОБА_7 заповіт. Крім цього, спадкодавець близько 40 років пропрацював на різних роботах в м. Чернівці, у звязку із чим добре володів російською мовою та мав можливість перечитати складений заповіт. Просили відмовити у задоволенні позову в звязку з його безпідставністю.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_6 сільська рада Новоселицького району в судове засідання позов не визнала і пояснила, що секретар с/Ради була уповноваження на оформлення нотаріальних дій рішенням с/ради попереднього скликання.

Свідок ОСОБА_10 показала суду, що в 1999 році вона працювала секретарем Магальської сільської ради Новоселицького району, коли до неї звернувся спадкодавець ОСОБА_7 з приводу посвідчення нею заповіту від його імені на користь відповідачки ОСОБА_3. На його прохання нею був виготовлений відповідний заповіт, який після ознайомлення та підписання ОСОБА_7, був нею посвідчений та зареєстрований у книзі реєстрації нотаріальних дій сільської ради. З ОСОБА_7 вона спілкувалася рідною для них молдавською мовою, однак заповіт був складений російською мовою, оскільки на той час всі документи сільради складалися саме даною мовою. ОСОБА_7 добре володів російською мовою, після особистого прочитання змісту заповіту, йому було все зрозуміло та будь-яких клопотань щодо залучення перекладача не заявив. Чи була на той час вона (ОСОБА_10Г.) уповноважена виконкомом сільської ради на вчинення нотаріальних дій, вона не памятає. Однак, були відповідні рішення про її уповноваження на вчинення нотаріальних дій попередніми виконкомами, у звязку із чим, вона посвідчила вказаний заповіт.

Свідок ОСОБА_11 показала суду, що вона була знайома із спадкодавцем ОСОБА_7. Останній по національності був молдованином та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, близько 40 років проробив в м. Чернівці, у звязку із чим, добре володів російською мовою.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона працює головою с/ради с. Магала, Новоселицького району, добре знала ОСОБА_7 якій тривалий час працював в м. Чернівці. На скілько володів російською та українською мовою не знає.

Матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_7 помер 08.08.2010 року про що свідчить актова запис про смерть №44 від 10.08.2010 року сільської радою с. Магала, Новоселицького району.

ОСОБА_13 відповідно до свідоцтва про народження видане 24.03.1971 року серії ІІ-АВ №648615 народився 14.07.1929 року актова запис №72 Магальськогої с/Ради. Новоселицького району, його батьками є ОСОБА_14 і ОСОБА_15.

Його братом відповідно до свідоцтва про народження видане 28.03.1990 року серії ІІ-МИ №489857 є ОСОБА_16 якій народився ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками якого також є ОСОБА_14 і ОСОБА_15.

ОСОБА_16 помер 06.05.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане 06.05.1993 року за актовий запис №31 Красноїльським посельковою радою, Сторожинецького району, Чернівецької області.

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до свідоцтва про народження видане 02.02.19767 року VІІ-УР №12342336 є сином ОСОБА_9 і ОСОБА_17.

ОСОБА_8 помер 10.01.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане 11.01.2008 року за актовий запис №05 ОСОБА_6 с/Радою, Новоселицького району, Чернівецької області.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до свідоцтва про народження видане 22.09.1990 року серії ІІІ-МИ №301317 є донькою ОСОБА_8.

Згідно з ст..1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини. Яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Суд оцінюючи у сукупності викладені докази вважає, що позивач ОСОБА_1 відповідно до ст..1266 ЦК України має право успадковувати спадщину після смерті 08.08.2010 року ОСОБА_7.

Відповідно до довідки с/Ради с. Магала, Новоселицького району видане 25.05.2011 року за №2652 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_7 в одному господарстві по вул.. Гаурянка 2. с. Магала, Новоселицького району.

Станом на день смерті 08.08.2010 року ОСОБА_7, ОСОБА_1 була неповнолітньою і відповідно до ч.4 ст..1268 ЦК України вважається такою що прийняла спадщину.

З заповіту від 02.08.1999 року зареєстрованого в реєстрі за №94 завіреного секретарем с/Ради с. Магала, Новоселицького району ОСОБА_10, від імені ОСОБА_7, вбачається, що все своє майно заповів ОСОБА_3.

ОСОБА_3 спадщину після смерті 08.08.2010 року ОСОБА_7, 09.12.2010 року звернулась з заявою нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідно до Спадкової справи №502/10 після смерті 08.08.2010 року ОСОБА_7, Свідоцтво на спадкове майно не видавалось.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки оспорюваний заповіт було складено до набрання чинності ЦК України в редакції 2003 року, до спірних правовідносин підлягають застосування норми цивільного законодавства в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 541 ЦК УРСР заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладання, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам.

Таким чином, заповіт є одностороннім правочином, тому до правовідносин, які виникли із заповіту застосовуються загальні положення про угоди, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Статтею 541 ЦК УРСР передбачено загальні вимоги до форми заповіту, які стосуються як випадків посвідчення заповіту нотаріусом, так і іншими особами, яким законом надано такі повноваження. Названі у цій статті вимоги є мінімально необхідними та їх недотримання є підставою для визнання заповіту недійсним згідно з ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР.

Таким чином, порушення форми та порядку посвідчення заповітів являють собою неврахування будь-яких імперативних вимог закону, підзаконних актів щодо складання заповіту (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення іншими визначеними законом особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання, дати та місця народження заповідача тощо).

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про нотаріат» якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

При посвідченні заповітів станом на 1999 рік такі особи мали керуватися Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року № 22/5 з послідуючими доповненнями та змінами.

Згідно з п. 5 Інструкції вказані посадові, службові особи зобовязані сприяти громадянам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, розяснювати права і обовязки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування», яка визначає повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо забезпечення законності, правопорядку, охорони прав і законних інтересів громадян, до делегованих повноважень виконавчих комітетів сільських рад відноситься, зокрема, вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання.

Згідно з пунктом 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року № 22/5, нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад народних депутатів вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної ради покладено вчинення цих дій.

З матеріалів спадкової справи заведеної в Новоселицькій державній нотаріальній конторі після смерті спадкодавця ОСОБА_7 вбачається, що спадкодавцем складений заповіт на користь відповідачки ОСОБА_3, який посвідчений 02 серпня 1999 року секретарем Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області ОСОБА_10 та зареєстрованого в реєстрі під № 94.

Зі змісту відповіді виконкому ОСОБА_6 сільської ради Новоселицького району на запит адвоката від 16 січня 2012 року № 13 вбачається, що перша організаційна сесія ОСОБА_6 сільської ради XXIII скликання відбулась 08 квітня 1998 року, рішенням якої був створений виконавчий комітет сільради, який діяв станом на 02 серпня 1999 року. Рішення виконавчого комітету сільської ради, згідно якого посадовим особам надано право вчинення нотаріальних дій в період 1999 року, відсутнє.

Вказана обставина підтверджується також відповіддю виконкому ОСОБА_6 сільської ради Новоселицького району на запит суду від 02 березня 2012 року № 102.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадків нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» суд розглядає спори про визнання недійсними правочинів в разі наявності відповідного спору за вимогою однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Приймаючи до уваги, що на час посвідчення 02 серпня 1999 року заповіту, складеного від імені ОСОБА_7 на користь відповідачки ОСОБА_3, секретар Магальської сільської ради Новоселицького району ОСОБА_10 не була уповноважена діючим виконавчим комітетом ОСОБА_6 сільської ради на вчинення нотаріальних дій, то суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, так як вказане є підставою для визнання недійсним заповіту, оскільки такий правочин не може вважатися укладеним з додержанням встановленої нотаріальної форми.

Заявлені позовні вимоги про скасування заповіту з підстав його складання російською мовою, якою нібито не володів спадкодавець ОСОБА_7, суд вважає безпідставними, оскільки з показів свідка ОСОБА_10 вбачається, що спадкодавець після складання оспорюваного заповіту прочитав його та будь-яких зауважень щодо мови його складання, не заявив.

Факт володіння спадкодавцем російською мовою підтверджується також показами допитаних судом свідків.

Складання заповіту не українською, а російською мовою, суд не вважає підставою визнання його недійсним.

Заперечення відповідачки проти позову з підстав існування рішення виконкому ОСОБА_6 сільської ради Новоселицького району від 25 листопада 1994 року про покладення обовязків щодо вчинення нотаріальних дій на секретаря сільської ради ОСОБА_10, суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування» секретар сільської ради обирається на строк повноваження ради. Згідно ст. 51 Закону виконавчий комітет ради утворюється також відповідною радою на строк її повноважень.

Враховуючи, що рішення виконавчого комітету ОСОБА_6 сільської ради діючого станом на 02 серпня 1999 року про уповноваження секретаря сільської ради ОСОБА_10 на вчинення нотаріальних дій не було, то складений спадкодавцем ОСОБА_14 заповіт слід вважати неналежним чином посвідчений, у звязку із чим його слід визнати недійсним.

Відповідно до ст. 88 ЦК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки, понесені останньою судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору в сумі 109 гривень 40 копійок.

Крім цього, з відповідачки на користь позивачки слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 1788 грн. 80 коп. за представлення її інтересів у судових засіданнях представником - адвокатом, розмір яких не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», а саме: 1073 гривень (встановлена законом мінімальна зарплата у місячному розмірі) Х 40 % Х 4 (години участі представника адвоката у судових засіданнях по справі) = 1788 грн. 80 коп..

Керуючись ст..10,58,59,60,61,88,208-218, ЦПК України, і на підставі ст.ст. 47,48, 534, 541 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 1217, 1266 ЦК України, ст. 37 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 38, 50, 51 Закону України «Про місцеве самоврядування», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року № 22/5, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Заповіт, складений від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3, посвідченого 02 серпня 1999 року секретарем Магальської сільської Ради Новоселицького району Чернівецької області ОСОБА_10 та зареєстрованого в реєстрі за №94 визнати не дійсним.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у загальній сумі 1898 грн. 20 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: