Справа № 491/766/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Скуртова М. І.,

при секретарі Калін О. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ананьєві заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по цивільній справі №2-217/2008р. за її позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про винесення додаткового рішення, в якій зазначає, що 01 серпня 2008 року Ананьївським районним судом Одеської області винесено рішення по справі №2-217/2008р., про затвердження мирової угоди, укладеної між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі про поділ майна подружжя.

Заявник вказує, що для оформлення права власності на нерухоме майно, яке перейшло їй за мировою угодою, вона звернулась із заявою до реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції Одеської області та надала, як правовстановлюючий документ ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 01 серпня 2008 року про затвердження мирової угоди. Однак у реєстрації права власності їй було відмовлено, так як у резолютивній частині ухвали суду не вказано, за ким та на яке нерухоме майно виникає право власності, не вказано форма власності та розмір часток співвласників у спільному майні, тому просить винести додаткове рішення.

У судове засідання сторони не зявились.

Від заявника ОСОБА_1 до початку судового засідання надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, вимоги, викладені в заяві, підтримує, винести додаткове рішення у цивільній справі №2-217/2008р. про затвердження мирової угоди, укладеної між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі про поділ майна подружжя, вказавши за ким та на яке нерухоме майно виникає право власності, вказати форму власності та розмір часток співвласників у спільному майні.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв не надходило.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи №2-217/2008р., №491/766/15-ц, вважає, що заява не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. На додаткове рішення може бути подано скаргу.

За положеннями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року №14, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. У порядку, визначеному статтею 220 ЦПК, може бути ухвалено додаткове рішення й щодо заочного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи 01 серпня 2008 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя була досягнута мирова угода, яка прийнята та затверджена судом, а справа провадженням закрита. Крім того, в заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 не зазначає, на яке саме майно та за ким необхідно визнати право валсності, не вказує форму власності та розмір часток співвласників у спільному майні, а вийти за межі заявлених вимог суд не може.

Відповідо но до ст.175 ЦПК України :

1. Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

2. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи.

3. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

4. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

5. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

6. Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Також сторонам було роз'яснено наслідки укладення мирової угоди та ст.206 ч.3 ЦПК України наслідки закриття провадження у справі: У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Крім того, якщо рішення суду в частині опису нерухомого майна є незрозумілим, сторони по справі у відповідності до норм ст. 221 ЦПК Українимають право звернутися до суду із відповідною заявою про роз'яснення рішення суду.

Таким чином, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд прийшов до висновку про необхідність постановити ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення, оскільки заявлені вимоги не є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 293, 294 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по цивільній справі №2-217/2008р. за її позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п?яти днів з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п?яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3

Ухвала суду набула законної сили ________________________________