АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/67/15 Доповідач - Сташків Б.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Костів О. З., Кузьма Р. М.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника Тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства "Тернопільархпроект", Тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України - Флиста Н.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2014 року у справі за позовом Тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства "Тернопільархпроект", Тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства "Тернопільархпроект", Тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України про припинення сервітуту,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року Тернопільське колективне творчо-виробниче підприємство "Тернопільархпроект", Тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України звернулося в суд з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.08.2013 року у справі №7/77/5022-1044/2012, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.08.2013 року їм встановлено платний сервітут в розмірі 50 грн. в місяць щодо проміщення по АДРЕСА_1, позначеного в інвентарній справі за №33, та надано право вільного проходу через дане приміщення строком на 2 роки. На підставі договору купівлі-продажу від 02.12.2013 року вищевказане приміщення придбав у власність ОСОБА_1, однак він ігнорує встановлений рішенням суду сервітут, відмовляється надавати позивачам доступ до приміщення, тому Тернопільське колективне творчо-виробниче підприємство "Тернопільархпроект", Тернопільська обласна організація Національної спілки архітекторів України просили суд зобов'язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у вільному проході через приміщення.

· В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зустрічним позовом до Тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства "Тернопільархпроект", Тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України про припинення сервітуту, посилаючись на те, що на даний час припинилася обставина, яка була підставою для його встановлення, а саме приміщення вибуло із власності ТзОВ "Агенція "Тернопіль-Медіа". Крім цього, вказує на те, що він купив вказане приміщення як ізольоване і відокремлене від інших суміжних приміщень, з метою його реконструкції та використання в комерційних цілях, що унеможливлює сторонннім особам користування цим приміщенням на підставі сервітуту.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2014 року позов задоволено:

"Зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у вільному проході Тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства "Тернопільархпроект", Тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України через приміщення по АДРЕСА_1, позначеного в інвентарній справі за №33, на умовах визначених рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.08.2013р. по справі №7/77/5022-1044/2012.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства "Тернопільархпроект", Тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України про припинення сервітуту відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь колективного творчо-виробничого підприємства "Тернопільархпроект" 243,60 грн. судового збору."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства "Тернопільархпроект", Тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України в повному обсязі та зодовльнити його позовні вимоги щодо припинення сервітуту, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам у справі, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що він купив вказане приміщення з метою його реконструкції та використання в комерційних цілях, що є істотною підставою для припинення сервітуту у зв'язку з обмеженням його прав як власника.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на обставини викладені в ній.

Представники Тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства "Тернопільархпроект", Тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України не погоджуються з доводами апеляційної скарги, вважають, що рішення суду першої інстанції є законним, відповідає матеріалам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

· Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів належними та допустимими доказами наявність підстав для припинення сервітуту, а саме припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту - відсутність у будь-якої особи, в тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, ніж як встановлення права користування чужим майном.

· Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до ч.1 ст. 41 Конституції України та ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. В силу ч.1 ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

· Згідно з ч.3 ст. 402 ЦК України у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

· Судом першої інстанції встановлено, що рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.08.2013 року у справі №7/77/5022-1044/2012, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.2014 року, частково задоволено позов Тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства "Тернопільархпроект", Тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України до товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція "Тернопіль-Медіа" та встановлено Тернопільському колективному творчо-виробничому підприємству "Тернопільархпроект", Тернопільській обласній організації Національної спілки архітекторів України платний сервітут в розмірі 50,00 грн. в місяць щодо приміщення по АДРЕСА_1, позначеного в інвентарній справі за №33 та надано право вільного проходу через приміщення №33, строком на 2 роки.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.10.2014 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення господарського суду Тернопільської області від 13.08.2013 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.2014 року без змін.

Згідно договору купівлі-продажу від 02.12.2013 року, посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_1 купив у ТзОВ "Агенція "Тернопіль-Медіа" 15/100 часток приміщення загальною площею 41,0 кв.м., а саме 65-33 кабінет, загальною площею 41,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12).

Таким чином, ОСОБА_1 є власником вказаного приміщення, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №13820732 від 02.12.2013 року (а.с.17).

Відповідно до статті 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не підлягає відчуженню. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений.

Згідно з ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Зміст зазначеної статті не розкриває поняття сервітуту, але враховуючи положення Цивільного кодексу України, сервітут - це право обмеженого користування чужим майном. Право обмеженого користування чужим майном (сервітут) не може бути договірним зобов'язанням. Це речове право, яке встановлюється в інтересах певної особи способом, передбаченим законом. Слід зауважити, що ця особа (сервітуарій) має виключне і абсолютне право користуватися чужим майном у визначеному обсязі. Це право належить тільки сервітуарію і може бути припинене, крім випадків, встановлених законом, тільки ним самим.

Встановлення сервітуту передбачене ст.402 ЦК України, яка визначає, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду; у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

З аналізу зазначених норм вбачається, що потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом, наприклад, пройти чи проїхати до своєї земельної ділянки, користуватися належною йому будівлею тощо.

Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом як встановленням права користування чужим майном - сервітуту.

З матеріалів справи вбачається, що вказаний сервітут, а саме право вільного проходу через приміщення, зазначене в інвентарній справі за №33, встановлено з метою проходу працівниками Тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства "Тернопільархпроект", Тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України до санвузлів, які перебувають у їх спільному користуванні.

Проте, судом першої інстанції не враховано того, що з належного ОСОБА_1 приміщення № 33 немає вільного виходу до санвузлів, і з метою проходу до санвузлів слід користуватися і приміщенням, зазначеним на плані І поверху, за номером №39, власником якого згідно договору купівлі-продажу від 06.06.2008 року є ТзОВ "Агенція "Тернопіль-Медіа".

Питання щодо користування належним ТзОВ "Агенція "Тернопіль-Медіа" приміщенням №39 та встановлення сервітуту щодо нього ні в договірному, ні в судовому порядку не вирішувалось.

Із пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 вбачається, що він позбавлений права проходу до свого приміщення №33, оскільки слід проходити через приміщення №39, власником якого є ТзОВ "Агенція "Тернопіль-Медіа", в зв'язку з чим ним виготовляється кошторисно-технічна документація для виготовлення окремого входу з вулиці в приміщення №33.

Крім цього, в судовому засіданні представник Тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства "Тернопільархпроект", Тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України пояснив, що на даний час працівники з метою користування санузлами проходять через приміщення, які не належні ТзОВ "Агенція "Тернопіль-Медіа", що не позбавляє їх права користування приміщенням санвузлів. Також на даний час вони вирішують питання щодо встановлення санвузлів у приміщенні, що належить їм на праві власності.

Згідно ч.2 ст.406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішення суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_1 купив вказане приміщення, як ізольоване та відокремлене, з метою його реконструкції та використання в комерційних цілях, колегія суддів приходить до висновку про те, що наявність сервітуту значно обмежує його права як власника майна.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, оскільки суд належним чином не перевірив доводів позивача та відповідача, не дав належної оцінки доказам у справі, неповно з'ясував обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору та в силу вимог ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 312, 314, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,- ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2014 року скасувати.

В позові Тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства "Тернопільархпроект", Тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України до ОСОБА_1 про усунення перешкод відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Тернопільського колективного творчо-виробничого підприємства "Тернопільархпроект", Тернопільської обласної організації Національної спілки архітекторів України про припинення сервітуту задоволити.

Припинити сервітут щодо приміщення по АДРЕСА_1 про надання вільного проходу через приміщення №33 строком на 2 роки, встановленого рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.08.2013 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

·

·

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Б.І. Сташків