Справа № 199/4933/15-ц
25 вересня 2015 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Богун О.О.
при секретарі Хлус Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «НАДРА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та тимчасову адміністрацію ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Кас»ян ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Згідно п.п. 3.3.1-3.3.3 договору відповідач ОСОБА_3 зобовязався сплачувати щомісячно до 10 числа поточного місяця мінімальний необхідний платіж у розмірі 461,06 доларів США.
31.01.2014 року між сторонами було підписано додатковий договір про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору №8/2007/840-К/764-Н від 14 лютого 2007 року, про зміну валюти виконання зобовязань за договором на національну грошову одиницю гривню.
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем Кас»ян ОСОБА_4, 14 лютого 2007 року був укладений договір поруки №1, відповідно до умов якого вона зобовязувалася солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобовязання позичальником за кредитним договором.
Позивач вважає, що у звязку з невиконанням відповідачами умов кредитного договору, він має право на стягнення в судовому порядку зазначеної заборгованості і просить суд ухвалити відповідне рішення.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву щодо розгляду справи у його відсутності, зазначивши про підтримання позову.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не надали заяв про розгляд справи за їх відсутності, не скористалися правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України Про банки та банківську діяльність); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).
Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.
Судом встановлено, що 14 лютого 2007 року між ВАТ КБ «НАДРА», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №8/2007/840-К/764-Н.
Відповідачем ОСОБА_3 не оспорений той факт, що даний договір підписаний саме ним.
Згідно з умовами договору позичальник також зобовязався сплачувати банку проценти за користування кредитним коштами у розмірі 12,99% річних та повернути кредити у строк до 12 лютого 2007 року.
31.01.2014 року між сторонами було підписано додатковий договір про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору №8/2007/840-К/764-Н від 14 лютого 2007 року, яким змінено валюту виконання зобовязань за договором на національну грошову одиницю гривню.
Банк виконав свої обовязки за договором, надавши відповідачу ОСОБА_3 кредит у визначеному договором розмірі.
Як передбачено п. 5.2 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за кожен день прострочення.
Розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками,пенею позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачем не оспорений.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки.
У відповідності до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідач ОСОБА_3 як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочила виконання грошового зобовязання в частині повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплати комісії, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624, ч. 2 ст. 1050 ЦК України спричиняє наявність у банківської установи права вимагати стягнення в судовому порядку простроченої заборгованості за тілом кредиту, відсотками, та пенею.
Відповідач згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем Кас»ян ОСОБА_4, 14 лютого 2007 року був укладений договір поруки №1, відповідно до умов якого вона зобовязувалася солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобовязання позичальником за кредитним договором. П. 1.2 даного договору передбачено, що поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник.
Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.
Таким чином, з огляду на наведене та з урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку, що з відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Надра» підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі загальному розмірі 380131,54 гривень.
З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів також підлягає солідарному стягненню на користь держави судовий збір в сумі 3654гривень.
Керуючись ст.ст.10,11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 222, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 акціонерного товариства «НАДРА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та тимчасову адміністрацію ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Кас»ян ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), , Кас»ян ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2), на користь держави судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 00 коп..
Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Відповідач, який не зявився у судове засідання, може подати до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.