Справа № 592/1672/15-ц
Провадження № 2/592/921/15
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 лютого 2015 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко О.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивач 23.02.2015 року звернувся до Ковпаківського районного суду міста Суми з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування жилим приміщенням і просить:

1). Встановити порядок користування домоволодінням № 87 по вулиці Заозерній м. Суми виділивши мені у користування окрему жилу кімнату площею 6 кв. метрів, у користування Відповідачів виділити жилі кімнати площею 8 та 18 кв. метрів залишивши кухню та санвузол у спільному користуванні всіх співвласників даного жилого приміщення.

2). Зобовязати Відповідачів надати до суду документи, що підтверджують їх право на частки власності у спірному домоволодінні, а ОСОБА_2 крім того надати в суд копію технічного паспорту на це домоволодіння.

3). Судові витрати покласти на Відповідачів.

В розясненні п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зазначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК.

Розглянувши матеріали позовної заяви, вважаю, що вона містить недоліки без усунення яких провадження по справі не може бути відкрито, оскільки позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а тому позовну заяву необхідно залишити без руху згідно ст. 121 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно вимог ст. 119 ЦПК України, позовна заява, зокрема, повинна містити: найменування суду, до якого подається позовна заява, ім'я (найменування) позивача та відповідача (відповідачів), їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, зміст позовних вимог, ціна позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину (посилання на докази), наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що подаються до позовної заяви.

Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 грн. та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати - 3654 грн. та немайнового характеру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 грн.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ч. 5 ст. 119 ЦПК України, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 121 грн. 80 коп. за наступними реквізитами: одержувач - державний бюджет м. Суми (Ковпаківський район), код - 37970593, банк - ГУ ДКСУ у Сумській області, МФО - 837013, рахунок - 0004, код платежу - 22030001, ЄДРПОУ суду - 02886462.

Не зазначені поштові індекси, номери засобів зв'язку позивача та відповідачів.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм в певних частках майном, яке становить єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою у праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними і визначаються відповідними відсотками від цілого або в дробовому вираженні.

До позовної заяви не додано документів, які підтверджують той факт, що на час звернення до суду з даним позовом за іншими співвласниками домоволодіння зареєстровано право власності на ті частки, які просить виділити позивач, відсутні посилання на ці докази і в самій позовній заяві.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

При наявності вказаних обставин позивач має право в будь-який час звернутися до нотаріуса з приводу надання йому у користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності не звертаючись до суду з вказаним позовом.

В той же час, позивачем не наведено відомостей, що підтверджують факт неможливості укладання між співвласниками відповідного договору про встановлення порядку користування жилим приміщенням, що є у спільній частковій власності. Посилання позивача на небажання в добровільному порядку вирішити питання відповідачів, не свідчить про дійсні наміри позивача укласти такий договір, та не долучено належних доказів про відмову останніх від укладення такого договору (письмова пропозиція та відомості про її отримання; звернення до нотаріуса для укладення такого договору і т.ін.).

До матеріалів позовної заяви додано лише копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Однак такого викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, не достатньо. Позивачу необхідно зазначити та надати докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позивачем не надано доказів відмови уповноважених органів для надання Позивачу документів на його вимогу, про видачу технічного паспорту та інше.

Розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК.

Позовна заява не відповідає ст. 119 ЦПК України, всупереч яким не зазначені обставини на обґрунтування позову та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає тому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Приведену у відповідність до ст. 119 ЦПК України позовну заяву направити суду з копією для відповідача (третіх осіб).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121, 207 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування жилим приміщенням - залишити без руху.

Запропонувавши позивачу у продовж п'яти днів з часу отримання копії ухвали усунути вказані недоліки, про що повідомити його і пояснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною.

Суддя О.В. Литовченко