УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мартинюка В.І.,Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом прокурора Чернігівського району Чернігівської області до Головного управління Дерземагентства у Чернігівській області, ОСОБА_6, треті особи: Чернігівське районне управління юстиції у Чернігівській області, Улянівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області про визнання недійсними наказів та свідоцтва про право власності, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 17 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року прокурор Чернігівського району Чернігівської області звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Чернігівської районної ради народних депутатів Чернігівської області від 05 липня 1991 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель» було затверджено межі територій селищних і сільських рад народних депутатів та їх площі, в тому числі визначено землі для колективного випасання худоби. Згідно додатку № 1 до зазначеного вище рішення за Улянівською (колишня Новоселівська) сільською радою Чернігівського району Чернігівської області, для потреб громадян у випасанні худоби, була закріплена земельна ділянка загальною площею 110,2 га, яка використовується членами територіальної громади і на даний час та яка була передана у власність ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства, що є порушенням приписів ст. ст. 34, 118, 149 ЗК України, оскільки дана земельна ділянка була передана у приватну власність за рахунок земель, які на момент відведення перебували у користуванні інших осіб без їх вилучення у попереднього землекористувача. Крім того, в порушення вимог ст. 198 ЗК України, ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування», проект землеустрою ОСОБА_6 не погоджувався суміжним землекористувачем - Улянівською сільською радою Чернігівського району.

Позивач просив визнати недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Чернігівській області від 31 липня 2014 року № 25-1066/14-14-сг, про надання ОСОБА_6 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Улянівської сільської ради Чернігівського району площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства, визнати недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Чернігівській області від 14 серпня 2014 року № 25-1366/14-14-сг, яким затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_6 у власність земельну ділянку площею 1,5 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Улянівської сільської ради Чернігівського району, визнати недійсним свідоцтво про право власності № НОМЕР_2, видане 22 серпня 2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції на ім'я ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 1,5 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району, прийняте 22 серпня 2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 17 червня 2015 року, позов прокурора Чернігівського району Чернігівської області задоволено.

Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Чернігівській області від 31 липня 2014 року № 25-1066/14-14-сг, яким ОСОБА_6 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Улянівської сільської ради Чернігівського району площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Чернігівській області від 14 серпня 2014 року № 25-1366/14-14-сг, яким затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_6 у власність земельну ділянку площею 1,5 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Улянівської сільської ради Чернігівського району.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності № НОМЕР_2, видане 22 серпня 2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції на ім'я ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району.

Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 1,5 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району, прийняте 22 серпня 2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що передача земельної ділянки у власність ОСОБА_6 відбулася без попереднього вирішення встановленого законодавством питання зміни цільового призначення земельної ділянки.

Крім того, вирішуючи спір суди виходили також з того, що дії органу влади були спрямовані проти інтересів територіальної громади, члени якої на протязі тривало часу користувалися землею в якості громадського пасовища, чим порушено права останніх на подальше користування зазначеною частиною земельної ділянки за цільовим призначенням.

Судами встановлено, що на виконання постанови Верховної Ради РСР від 18 грудня 1990 року «Про земельну реформу», рішення Чернігівського облвиконкому від 28 січня 1991 року «Про здійснення земельної реформи» в Чернігівському районі проведена інвентаризація земель землеволодільців і землекористувачів та рішенням VIII сесії XXI скликання Чернігівської районної ради народних депутатів Чернігівської області від 05 липня 1991 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель» було затверджено межі територій селищних і сільських рад народних депутатів та їх площі, в тому числі колгоспів, міжгоспів, держгоспів, землі населених пунктів, землі промисловості, транспорту, оборони, землі оздоровчого призначення, лісового та водного фонду, землі запасу райвиконкому, землі запасу сільських і селищних рад народних депутатів, з яких, у тому числі визначено землі для колективного випасання худоби.

Згідно додатку № 1 до вказаного рішення за Улянівською (колишня Новоселівська) сільською радою Чернігівського району Чернігівської області, для потреб громадян у випасанні худоби, була закріплена земельна ділянка загальною площею 110,2 га.

Рішенням 4 сесії 23 скликання Чернігівської обласної ради від 24 грудня 1998 року Новоселівську сільську раду Чернігівського району та області перейменовано на Улянівську сільську раду.

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до Держземагентства у Чернігівській області з заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5 га, розташованої на території Улянівської сільської ради Чернігівського району за межами населеного пункту.

Згідно наказу Головного управління Держземагенства у Чернігівській області №25-1066/14-14-сг від 31 липня 2014 року ОСОБА_6 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Улянівської сільської ради Чернігівського району, орієнтовною площею 1,50 га, для ведення особистого селянського господарства.

На підставі даного наказу, за замовленням ОСОБА_6 ПП «ГЕО ГРАФ», до якої вона звернулася з заявою 04 серпня 2014 року, розробила проект землеустрою, щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства зазначеної вище земельної ділянки.

Згідно висновку № 1273 Управління Держземагентства у Чернігівському районі Чернігівської області погодило проект із землеустрою ОСОБА_6

На підставі наказу Головного управління Держземагентства у Чернігівській області № 25-1366/14-14-сг від 14 серпня 2014 року було затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_6 у власність земельну ділянку площею 1,5000 га, з кадастровим номером НОМЕР_1, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Улянівської сільської ради Чернігівського району.

22 серпня 2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції було прийняте рішення за номером 15337658 про державну реєстрацію права власності та 22 серпня 2014 року ОСОБА_6 було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

З проекту землеустрою, погодженого з Управлінням Держземагентства у Чернігівському районі, який включає експлікацію земельної длянки в розрізі землекористувачів та по угіддях відповідно до форми 6-зем, та кадастрового плану земельної ділянки вбачається, що земельна ділянка площею 1,5 га, яка передбачена для відведення у власність ОСОБА_6, знаходиться на території Улянівської сільської ради Чернігівського району, за межами населеного пункту, відноситься до земель запасу і є землею сільськогосподарського призначення - пасовищем.

Таким чином, судами достовірно встановлено, що спірна земельна ділянка площею 1,5 га входить до складу земельної ділянки, яка використовується територіальною громадою Улянівської сільської ради, зокрема і мешканцями с. Новоселівка, в якості громадських пасовищ для випасання худоби відповідно до раніше прийнятих рішень органів місцевого самоврядування.

Також судами встановлено, що зазначена земельна ділянка використовувалася і продовжує використовуватися громадою с. Новоселівка Улянівської сільської ради для випасу худоби.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Право надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення для випасання худоби було визначено ст. 19 ЗК України (1990 року).

Згідно ч. 1 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення на підставі рішень відповідних органів державної влади або місцевого самоврядування.

Згідно ч. 5 ст. 20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою, але зазначене правило не поширюється на землі сільськогосподарського призначення та землі оборони.

Абзацем 2 ч. 5 ст. 20 ЗК України встановлено обов'язок власників використовувати землі сільськогосподарського призначення виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною.

Відповідно до ст. 34 ЗК України, громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Так, згідно статті 118 Земельного кодексу України, невідповідність місця розташування об'єкта (земельної ділянки) вимогам законів є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища відноситься погодження проектів землеустрою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, оскільки під час розгляду справи було встановлено, а позивачем, у відповідності до положень ст. ст. 58, 60 ЦПК України, було надано докази відповідно до викладених обставин, якими він обґрунтовував свої вимоги, що спірну земельну ділянку було передано у власність відповідачу із порушенням норм земельного законодавства України та положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні.

Також суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що відсутність у територіальної громади правостановлюючого документа на право користування землями громадського пасовища за умови його фактичного користування не давало відповідачу права на її безоплатну передачу у власність без попереднього вирішення питання зміни цільового призначення та її вилучення, оскільки згідно Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року у справі № 1-17/2005 було визнано такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; та пункт 6 Постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу» від 18 грудня 1990 року № 563-ХП з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова
В.І. Мартинюк
М.І. Наумчук