пр. № 2-зз/759/73/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зняття арешту у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у якій просить зняти арешт з його майна, застосований Святошинським районним судом м. Києва 12.11.2013 року шляхом винесення ухвали у справі за вищезазначеним позовом. Свою вимогу обґрунтовує тим, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2013 року був накладений арешт на його майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1. Арешт просить зняти в зв'язку зі скасуванням 18.03.2015 року Апеляційним судом м. Києва рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.01.2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотання про розгляд справи у їхню відсутністю до суду не подавали. Їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви про зняття арешту.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2013 року у справі Пр № 2/759/6065/13, ун № 759/15755/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору довічного утримання розірваним та визнання права власності (позовні вимоги за редакцією позовної заяви на час постановлення ухвали) було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності (а.с.35). Дана квартира була набута ним у власність на підставі нотаріально посвідченого державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Гавриленко А.М. договору довічного утримання укладеного 10.02.1998 року між ним та ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.13).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.01.2015 року у справі за вищезазначеним позовом підстави якого були змінені було визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 із визначенням рівних часток, припинено право власності ОСОБА_1 на ? частину квартири АДРЕСА_1 та визнано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (а.с.156-161).

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.01.2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності було скасовано 18.03.2015 року Апеляційним судом м. Києва про що винесено рішення (справа 22-ц/796/4141/2015) і в цій частині ухвалено нове рішення яким відмовлено у задоволенні цих вимог (а.с.188-192).

Відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Зважаючи на те, що арешт був накладений задля забезпечення позову ОСОБА_2 та на те, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.01.2015 року, яким було визнано право власності ОСОБА_2 на спірну квартиру було скасоване Апеляційним судом м. Києва, суд вважає правомірним скасування арешту, оскільки відпала необхідність у забезпеченні позову.

Керуючись ст.154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від від 12.11.2013 року у справі Пр № 2/759/6065/13, ун № 759/15755/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору довічного утримання розірваним та визнання права власності на квартиру в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 шляхом зняття арешту на це майно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує - протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: