Справа №585/4559/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Очиргораєва О. М.
Номер провадження 22-ц/788/385/15 Суддя-доповідач - Сибільова Л. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2014 року

в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

12 грудня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 16 червня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №002-18105-160611, п. 1.2 якого передбачено, що банк відкриває відповідачу (за договором - Держатель) картковий рахунок НОМЕР_2 в національній валюті України - гривні, випускає та надає йому платіжну картку, ПІН-код до картки, здійснює обслуговування на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку № 1 до договору, та в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до п. 5.2 договору, він набуває чинності з дати його укладання і діє до повного виконання зобов'язань за ним.

Відповідно до п. 1.3 договору, банк надає держателю картки кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Банк відкрив відповідачеві кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн., на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6400 грн. Договір передбачає, що банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в її межах, і сторони погодили, що у такому випадку додаткова угода не складається.

Згідно договору, кредитні та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, придбані ним у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання зобов'язань перед банком за договором та вчинення інших операцій, передбачених договором.

Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом.

Згідно п.3.4 договору, держатель доручає банку здійснювати договірне списання з рахунку грошових коштів.

Позичальник зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 23 вересня 2014 року виникла заборгованість у сумі 5977,03 грн., яка складається з: тіло кредиту - 5977,03 грн.; прострочене тіло кредиту - 00 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками: 00 грн. 00 коп.; заборгованість за комісіями - 00 грн. 00 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача (а.с. 2).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2014 року в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинами справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зазначає, зокрема, що суд не врахував розрахунок ціни позову, що є додатком до позовної заяви, та виписку з особового рахунку клієнта, в яких відображені трансакції відповідача по зняттю грошових коштів з карткового рахунку, згідно яких відповідачем всього було знято 6676,84 грн., а повернуто банку лише 3690 грн., що свідчить про порушення ним умов кредитного договору.

Суд не врахував, що відповідачем була порушена умова кредитного договору щодо щомісячної сплати обов'язкового мінімального платежу, за рахунок якого мали погашатись щомісячні нарахування по тілу кредиту та комісії, відображені в колонках 5, 11 розрахунку, що підтверджується наявністю простроченої заборгованості в колонках 7 та 13 розрахунку, згідно яких прострочена заборгованість станом на грудень 2012 року складала: по кредиту - 2962,97 грн.; по комісії - 1693,66 грн.

Банк вважає помилковим висновок суду про недоведеність позовних вимог з посиланням на розрахунок заборгованості відповідача від 23 вересня 2014 року, згідно якого вона складається лише з тіла кредиту в сумі 5977 грн. 03 коп., та на те, що розрахунок заборгованості не доводить порушення відповідачем умов кредитного договору, оскільки, згідно граф розрахунку «Кредит», «Відсотки», «Комісія», відповідачу, починаючи з 2 січня 2013 року, банк припинив нараховувати до сплати обов'язковий мінімальний щомісячний платіж по кредиту; прострочена заборгованість відповідача, в тому числі по відсотках і комісії, в розрахунку не позначена.

Зазначає, що суд не врахував зміст п. 1.5 договору щодо умов та строків надання кожної наступної кредитної лінії, що не потребує підписання сторонами додаткових угод, та право банку на договірне списання заборгованості відповідача по нарахованій комісії та кредиту, в результаті якого після списання банком в грудні 2012 року 1693, 66 гр. комісії та 2962, 97 гр. тіла кредиту, тіло кредиту збільшилось з 2968,84 гр. до 7477,03 гр., а після поповнення 26 березня 2013 року відповідачем карткового рахунку на 1500 гр. борг за тілом кредиту становить спірну суму - 5977,03 гр.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, в ній викладених, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд послався на те, що розрахунок заборгованості позичальника, наданий банком, не доводить порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, оскільки, виходячи із змісту розрахунку від 23 вересня 2014 року, заборгованість складається лише з тіла кредиту в сумі 5977 грн. 03 коп. Згідно граф розрахунку «Кредит», «Відсотки», «Комісія» відповідачу, починаючи з 2 січня 2013 року, банк припинив нараховувати до сплати обов'язковий мінімальний щомісячний платіж по кредиту. Прострочена заборгованість відповідача перед банком, заборгованість по відсотках і комісії не позначена.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 16 червня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено договір №002-18105-160611 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки.

Згідно умов договору (а.с.3-5):

1.2. Банк відкриває клієнту поточний рахунок з використанням платіжної картки НОМЕР_2 в національній валюті України - гривні, далі - «рахунок», випускає та/або надає в користування клієнту платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International та/або MasterCard Worldwide та/або ВОПС дельта, далі - Картка, а також ПІН-код до Картки; здійснює обслуговування клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в Тарифному пакеті Кредитна картка № 1 (Visa Classic неіменна), що міститься в додатку № 1 до цього Договору (надалі - Тарифи), та згідно з умовами цього Договору, Умовами надання картки і Правил.

1.3. Банк надає клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100 000 грн. та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6400 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Перегляд та/або зміна ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії здійснюється у відповідності до внутрішніх процедур банку та умов цього договору. Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії та/або загальний розмір кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода до договору про зміну ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії сторонами не складається. Інформація щодо зміни ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії та строків уведення в дію зазначаються клієнту у щомісячній виписці та/або текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону клієнта.

1.4. У випадку, якщо клієнт не погодиться зі зміною ліміту Кредитної лінії/загального розміру Кредитної лінії, про яку він був повідомлений у порядку та способом, встановленому у п. 1.3 цього Договору, він зобов'язаний не пізніше 10 календарних днів після інформування його про зміну ліміту Кредитної лінії /загального розміру Кредитної лінії повідомити про це банк шляхом надання письмової заяви Клієнта. У разі, якщо банк у зазначений в цьому пункті Договору строк не отримає відповідного письмового повідомлення, новий ліміт Кредитної лінії /загальний розмір кредитної лінії вважаються погодженими клієнтом.

1. 5. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цього договору.

1.6. Кошти кредитної лінії та власні кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються клієнтом у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання клієнтом своїх зобов'язань перед банком за цим договором та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України.

1.7. Банк здійснює обслуговування рахунку за кредитною схемою.

2.1. Моментом надання банком кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів клієнта.

2.3. Клієнт сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах.

3.3. Клієнт зобов'язаний здійснювати оплату вартості послуг, які надаються банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку, в розмірі, строки та порядку, визначені Правилами та Тарифами.

3.4. Клієнт доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів, які:

3.4.1 складають суми заборгованості (суми кредитів, нарахованих процентів, комісій, плат, штрафних санкцій тощо), які виникають за цим договором та/або кредитними договорами, укладеними між сторонами;

3.4.2 складають плату за надані банком послуги з розрахунково-касового обслуговування в розміри та строки, передбачені правилами та тарифами;

3.4.3 зараховані на рахунок помилково з вини клієнта та/або з вини банку та/або з вини будь-яких третіх осіб. Банк визначає зарахування коштів на рахунок як таке, що здійснене помилково, на підставі належним чином оформлених документів, а також згідно внутрішніх документів банку у відповідності до чинного законодавства України;

3.4.4 складають сплату клієнтом платежів.

3.6 Клієнт картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов Тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі.

3.7. У разі порушення клієнтом строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом, процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, а також інших платежів, що є складовими ОМП, клієнт сплачує банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені Правилами та Тарифами.

3.8. При надходженні на рахунок коштів погашення існуючої заборгованості відбувається у наступній послідовності: в першу чергу погашається прострочена заборгованість за цим договором, а потім поточна. Послідовність погашення існуючої заборгованості визначається банком самостійно, та сторони встановлюють, що зміна черговості погашення заборгованості клієнта за рахунок коштів, які надійшли на рахунок, не являється зміною умов цього договору, у зв'язку з чим такі дії банку не потребують двостороннього погодження.

3.12. Банк щомісячно до 5-го числа місяця, наступного за звітним, формує виписки, в якій відображають рух коштів на рахунку клієнта за звітний період, тобто з дати, що слідує за останнім робочим днем попереднього місяця, по останній робочий день поточного місяця, включаючи цей день. Надання клієнту виписок здійснюється на вимогу клієнта в один із наступних способів: 1) в паперовій формі в приміщенні банку на вимогу клієнта, 2) в паперовій формі шляхом доставки виписки за місцем проживання клієнта за допомогою засобів поштового зв'язку, 3) в електронній формі - на електронну адресу клієнта, 4) у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон 5) через систему Інтернет-банк. Конкретний спосіб передачі виписок клієнту обирається клієнтом самостійно та зазначається ним в анкеті клієнта, яка заповнюється та підписується при оформленні договору. В разі не визначення клієнтом способу передачі виписок банк має право самостійно обирати спосіб передачі виписок. Сторони домовились, що неотримання /несвоєчасне отримання клієнтом виписки не звільняє його від обов'язку виконання зобов'язань за цим договором.

3.13. Якщо протягом 15 календарних днів з моменту формування банком виписки клієнт не надав банку зауважень/претензій щодо інформації, що міститься у виписці, у письмовому вигляді, правильність такої інформації вважається підтвердженою клієнтом. Це положення діє також у випадку, якщо клієнт не звернувся до банку за отриманням виписки.

5.1. З підписанням цього договору клієнт засвідчує, що ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими до застосування до відносин, які виникли на підставі договору.

5.2. Цей договір набуває чинності з дати його укладення сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Кожна з сторін має право достроково розірвати цей договір, письмово попередивши про це іншу сторону за 5 календарних днів, крім випадків, прямо зазначених в цьому договорі та Правилах. До письмового повідомлення за цим пунктом договору прирівнюється відповідне повідомлення банку, надіслане клієнту SМS-повідомленням на номер мобільного телефону, зазначений в анкеті клієнта, повідомлення в електронній формі, надіслане на електронну пошту клієнта, а також зазначену в анкеті клієнта.

5.8. У разі невиконання та/або неналежного виконання клієнтом зобов'язань по сплаті заборгованості за цим договором понад 91 календарний день, банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей договір, шляхом відправлення на адресу клієнта відповідного листа. Через 10 календарних днів з дати відправлення на адресу клієнта листа, цей договір вважається розірваним. Розірвання договору не звільняє клієнта від обов'язку погасити в повному обсязі заборгованість, що була нарахована до дати розірвання договору, включаючи пеню, яка нарахована за порушення зобов'язань по цьому договору, а також за платежами, які можуть надходити до банку протягом 45 календарних днів з моменту розірвання цього договору. Лист вважається відісланим в день його відправлення на адресу клієнта, що зазначена в цьому договорі. До направлення листа на адресу клієнта поштою прирівнюється також і його вручення клієнту, члену його родини чи представнику клієнта під розписку.

5.12. З підписанням цього договору клієнт підтверджує, що один з оригіналів цього договору, а також по примірнику діючих Тарифів та Правил були передані останньому.

5.17. Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він отримав повну, доступну та вичерпну інформацію щодо умов надання кредиту за договором, а саме - щодо сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, переліком та розміром всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням та погашенням кредиту, щодо розміру місячних платежів та орієнтовної сукупної вартості подорожчання кредиту, враховуючи розмір комісії (тарифів).

Згідно додатку №1 до укладеного між сторонами договору «Тарифи на обслуговування платіжних карток. Тарифний пакет «Кредитна картка № 1», частка обов'язкового погашення тіла кредиту складає 5%, обов'язковий мінімальний платіж (ОМП) складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих банком процентів за кредит (тариф 1.6.1 - 0,0001% річних), обслуговування (тариф 1.7), овердрафту, процентів за овердрафт (тариф 1.6.3), штраф за прострочену заборгованість (тариф 3.1) та суми заборгованості минулих періодів.

Згідно п.1.7 Тарифів - плата за обслуговування кредитного залишку (розрахунково-касове обслуговування рахунку) за типом картки Visa Classic неіменна встановлена в розмірі 3,15%, яка нараховується від суми використаних кредитних коштів (а.с. 5).

З анкети позичальника вбачається, що відповідач не обирав форму отримання виписки по рахунку (а.с.7).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір, що випливає з виконання умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, який має борг перед банком.

Відповідно до п. 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунково-касове обслуговування - це послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов'язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч.1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом.

Ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачають, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Ст. ст. 10, 60 ЦПК України встановлюють, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що позивач відповідно до вказаних норм процесуального закону довів порушення його прав відповідачем як позичальником.

Суд безпідставно відмовив у позові, посилаючись на недоведеність банком наявності боргу відповідача перед ним, не врахувавши, що банк, відповідно до умов договору, мав право збільшити розмір ліміту кредитної лінії та за рахунок цього в грудні 2012 року погасив прострочені платежі позичальника, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому суд не врахував, що для відповідача договором був встановлений обов'язковий мінімальний місячний платіж, в тому числі тіло кредиту та комісія, які він не сплачував, і тому банк відповідно до умов договору провів договірне списання вказаних прострочених платежів, залишок яких, з врахуванням сплаченої відповідачем в березні 2013 року суми - 1500 гр., просив стягнути з відповідача як з такого, що порушив зобов'язання за кредитним договором.

Відповідач не спростував вірності розрахунку його заборгованості, наданого банком, в яку, відповідно до п. 3.3 договору та п. 1.7 тарифів, включена плата за обслуговування рахунку, відображена як комісія в колонці 11 розрахунку.

В розрахунку заборгованості відповідача (а.с.6) відображені всі операції позичальника по рахунку: збільшення зобов'язань в момент укладення договору 16 червня 2011р. на суму 6400,00 грн., зняття готівки (колонка 18 розрахунку), нарахування щомісячних платежів (колонки 5, 11 розрахунку), сплата коштів по кредиту (колонка 17), розподіл та зарахування сплачених сум на погашення нарахованої комісії та кредиту (колонки 6, 12), виникнення простроченої заборгованості по кредиту та по комісії, договірне списання по рахунку.

Вказані операції відображені і у витягу з рахунку відповідача (а.с. 31-33).

Згідно наданого банком розрахунку по кредитному договору №002-18105-160611 станом на 23 вересня 2014 року відповідачем було знято коштів: 20 червня 2011 року - 500 грн., 22 червня 2011 року - 3 грн., 25 червня 2011 року - 500 грн., 29 червня 2011 року - 401 грн. 14 коп., 30 червня 2011 року - 200 грн., 21 червня 2011 року - 3456 грн. 25 коп.; 01 липня 2011 року - 705 грн.; 07 липня 2011 року - 330 грн.; 08 липня 2011 року - 5 грн.; 11 липня 2011 року - 6 грн. 95 коп.; 27 липня 2011 року - 5 грн.; 28 липня 2011 року - 50 грн. 05 коп.; 12 серпня 2011 року - 09 грн.; 19 серпня 2011 року - 500 грн., 23 серпня 2011 року - 05 грн. - всього 6676,84 гр.

З цей період відповідачем було здійснено 5 платежів на погашення кредиту: 22 липня 2011 року - 500 грн.; 11 серпня 2011 року - 500 грн.; 06 жовтня 2011 року - 990 грн.; 09 грудня 2011 року - 200 грн.; 26 березня 2013 року - 1500 грн. - всього 3690 гр.

З вказаного розрахунку вбачається, що кошти, зняті позичальником з карткового рахунку відображено в колонці 4 розрахунку «Тіло кредиту», сплачені грошові кошти спрямовувались на погашення заборгованості в черговості, передбаченій п.3.8 Договору, відображені в колонках 6, 12, 15 («Сплачено»). Тіло кредиту збільшувалось за рахунок поточного зняття готівки та зменшувалось за рахунок часткового зарахування сплачених коштів (колонка 17) в рахунок погашення тіла кредиту. Частина сплачених сум зараховувалася на погашення нарахованих комісій.

В результаті договірного списання в грудні 2012 року погашалась і заборгованість по нарахованій пені (колонка 15 «сплачено») в сумі 225 гр.

Згідно розрахунку, в вересні 2011 року (рядок 4 розрахунку) було розраховано до сплати 201,60 грн. (колонка 11- комісія), що складає 3,15 % від тіла кредиту 6400 грн., та 320 грн. ( кредит - колонка 5), яка розраховується у сумі 5 % від тіла кредиту 6400 грн. В колонці 5 зазначено суму 319,86 грн., що у виписці проведено як виплата за програмою «Повертаємо гроші» - різниця в 14 коп. (аркуш 3, рядок 1).

Кошти, сплачені 22 липня 2011 року в сумі 500 грн. (колонка 17, рядок 2) були спрямовані на погашення нарахованої комісії в сумі 168,31 грн. (колонка 12, рядок 2) та на погашення тіла кредиту в сумі 333,31 грн. (колонка 6, рядок 2).

Аналогічно розподілялись банком і інші суми платежів відповідача (колонка 17):

Кошти, сплачені в серпні 2011 року в сумі 500 грн. (колонка 17, рядок 3) були спрямовані на погашення нарахованої комісії в сумі 193,98 грн. (колонка 12, рядок 3) та на погашення тіла кредиту в сумі 311,75 грн. (колонка 6, рядок 3).

В вересні 2011 року позичальник не сплатив обов'язковий мінімальний платіж, у зв'язку з чим в жовтні 2011 року в розрахунку заборгованості відображена прострочена заборгованість по тілу кредиту в сумі 319,86 грн. (колонка 7, рядок 5) та по комісії 201,60 грн. (колонка 13, рядок 5).

Кошти, сплачені в жовтні 2011 року в сумі 990 грн. (колонка 17, рядок 5) спрямовані на погашення поточних нарахувань та прострочену заборгованість в наступному періоді.

В грудні 2011 року виникла прострочена заборгованість через несплату кредиту в листопаді 2011 року. Кошти, сплачені в грудні 2011 року в сумі 200 грн., були спрямовані на сплату простроченої заборгованості по комісії. Після цього прострочена заборгованість відповідача збільшувалась по кредиту і по комісії.

З розрахунку вбачається, що з всіх коштів, сплачених відповідачем, банк спрямував на погашення тіла кредиту 1274,17 гр., решта була спрямована на інші платежі, а після здійснення банком договірного списання боргу відповідача за рахунок збільшення ліміту кредитної лінії, сплачена відповідачем в березні 2013 року сума 1500 гр. була повністю спрямована на погашення тіла кредиту, що відповідає умовам договору. Крім того, інші нарахування банк не проводив. (а. с. 6).

Розподіл коштів, сплачених відповідачем, та нарахування, проведені банком, відповідно умов договору, зокрема, п. 3.8, підтверджуються і витягом з рахунку відповідача за спірний період (а.с. 31-33).

Таким чином, відповідачем була порушена умова кредитного договору щодо щомісячної сплати обов'язкового мінімального платежу, за рахунок якого мали погашатись щомісячні нарахування по тілу кредиту та комісії, відображені в колонках 5, 11 розрахунку, що підтверджується наявністю простроченої заборгованості в колонках 7 та 13. Прострочена заборгованість станом на грудень 2012 року складала : по кредиту - 2962,97 грн., по комісії -1693,66 грн.

Відповідно до п.3.4 договору клієнт доручає банку здійснювати договірне списання з рахунку грошових коштів, які: складають суми заборгованості (суми кредиту, нарахованих процентів, комісій, плат, штрафних санкцій, тощо), які виникають за цим кредитним договором (п.п.3.4.1); складають плату за надані банком послуги з розрахунково-касового обслуговування в розмірі та строки, передбачені Правилами та Тарифами.

В грудні 2012 року банк провів договірне списання заборгованості відповідача по нарахованій комісії та кредиту: погашено заборгованість по комісії в сумі 1693,66 грн., по тілу кредиту - 2962,97 грн., в зв'язку з чим шляхом збільшення ліміту кредитної лінії тіло кредиту збільшилось з 2968,84 грн. до 7477,03 грн. (колонка 4).

Після цього комісія по кредитному договору не нараховувалась. За позичальником залишився борг перед банком за тілом кредиту на зазначену суму, яку відповідач 26 березня 2013 року, поповнивши рахунок, частково сплатив - в сумі 1500 гр. Розмір заборгованості не збільшувався.

У витягу з рахунку позичальника це відображено як зарахування коштів зі стороннього банку (колонка 6, рядок 22). В зв'язку з цим борг за тілом кредиту (колонка 4, рядок 23) зменшився на зазначену суму - з 7477,03 грн. до 5977,03 грн. , що становить ціну позову.

Згідно витягу з Системи управління клієнтською інформацією AT «Дельта Банк», дія картки НОМЕР_3, виданої відповідачеві, закінчилась 31 жовтня 2013 року. Останній платіж по кредиту в сумі 1500 грн. здійснений 26 березня 2013р. Умови договору передбачають можливість погашення заборгованості по кредиту через картку в банкоматі або шляхом безпосереднього внесення коштів до каси банку із зазначенням номера кредитного договору, що позичальник не зробив.

Збільшення ліміту кредитної лінії відповідач не оспорював. Не обрання ним форми отримання виписок про рух коштів по рахунку шляхом направлення йому одним із способів, передбачених п. 3.12 договору, дало право банку відповідно до умов п. п. 3.12, 3.15 договору обрати надання виписки в паперовій формі в приміщенні банку на вимогу клієнта. Можливість отримання виписки в такий спосіб, за умови не обрання іншого способу, передбачена анкетою, підписаною відповідачем, який мав можливість звернутись до банку за письмовою випискою. Про таке своє право він знав, підтвердивши це підписом і в договорі.

Умови договору не обмежують право банку на збільшення ліміту кредитної лінії з метою погашення заборгованості за кредитом, оскільки не встановлюють мету такого збільшення і не обмежують це право банку певними умовами.

Відповідач не спростував і тієї обставини, що останній платіж здійснив в березні 2013 року, та того, що всі здійснені ним платежі враховані банком та спрямовані по видах платежів відповідно до умов договору.

Таким чином, є обґрунтованими доводи банку про безпідставність висновків суду про недоведеність ним позовних вимог. Вони підтверджуються розрахунком ціни позову, витягом з особового рахунку відповідача, в яких відображені суми знятих відповідачем грошових коштів з його карткового рахунку - 6676,84 грн. і сплачених - 3690 грн., що, з врахуванням того, що він, відповідно до умов договору, повинен був ще сплачувати і комісію, свідчить про порушення ним як позичальником умов кредитного договору та наявність боргу перед банком.

Наведений банком розрахунок заборгованості відповідає погодженим сторонами умовам договору, тарифам на обслуговування платіжних карток (тарифний пакет «Кредитна картка №1»), Умовам надання кредитної картки та Правилам здійснення операцій за картковими рахунками, з якими позичальник був ознайомлений при укладенні кредитного договору, транзакціям по рахунку, здійсненим позичальником, і сумніву не викликає.

З огляду на зазначене не відповідає обставинам справи висновок суду першої інстанції про те, що розрахунок заборгованості не доводить порушення відповідачем умов кредитного договору, оскільки складається лише з тіла кредиту в сумі 5977 грн. 03 коп.; згідно граф таблиці «Кредит», «Відсотки», «Комісія» відповідачу, починаючи з 2 січня 2013 року, банк припинив розраховувати до сплати обов'язковий мінімальний щомісячний платіж по кредиту; прострочена заборгованість відповідача перед банком, заборгованість по відсотках і комісії не позначена.

Викладення банком розрахунку заборгованості, в якому не зазначений обов'язковий щомісячний платіж, розмір якого складає, згідно умов договору, 5% від суми кредиту, суд помилково оцінив як відсутність у відповідача кредитної заборгованості.

Посилання суду на те, що банк не зазначив заборгованість відповідача по процентах як на підставу для висновку для відсутності заборгованості також є безпідставними. Умовами договору (тариф 1.6.1) передбачено 0,0001% річних, які банк не нараховував, що є правом кредитора. Заборгованість по комісії на час звернення з позовом до суду також була відсутня, оскільки погашена банком в грудні 2012 року за рахунок збільшення ліміту кредитної лінії, тобто тіла кредиту, до 7477,03 гр.

Посилання суду на зміст розрахунку заборгованості без його оцінки та встановлення обставин виконання умов договору сторонами призвело до ухвалення не законного рішення в справі, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Банк сплатив при зверненні з позовом до суду судовий збір в сумі 243, 6 гр. і при апеляційному оскарженні рішення суду - 121, 8 гр., всього 365, 4 гр., які, відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням його позову, підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Згідно п. п. 3, 4 ч.1, ч. ч. 2, 3 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права; норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2014 року в даній справі скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 16 червня 2011 року № 002-18105-160611 в сумі 5977,03 гр.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 365,4 гр. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -