Справа №359/5223/15-ц
Провадження № 2/359/1743/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Величка В.П.,

при секретарі Шукало М.І.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з 07.06.1997 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, оскільки відповідач зявлявся додому в стані алкогольного спяніння, принижував її перед дітьми, виражався на її адресу нецензурними словами. Спору про розподіл майна та місця проживання дітей немає На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб.

В судове засідання сторони не зявилися. До початку розгляду справи сторони надали заяви, згідно яких, просили слухати справу за їх відсутності, відповідач позов визнав, позивач позов підтримала.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України.

Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 07.06.1997 року зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження,видане виконкомом Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за № 10 /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-5).

Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться.

З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України.

Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими.

Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дітей, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст. ст., 3, 10, 60, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Справа №359/5223/15-ц

Провадження № 2/359/1743/2015

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Величка В.П.,

при секретарі Шукало М.І.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з 07.06.1997 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, оскільки відповідач зявлявся додому в стані алкогольного спяніння, принижував її перед дітьми, виражався на її адресу нецензурними словами. Спору про розподіл майна та місця проживання дітей немає На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб.

В судове засідання сторони не зявилися. До початку розгляду справи сторони надали заяви, згідно яких, просили слухати справу за їх відсутності, відповідач позов визнав, позивач позов підтримала.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України.

Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 07.06.1997 року зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження,видане виконкомом Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за № 10 /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-5).

Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться.

З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України.

Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими.

Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дітей, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст. ст., 3, 10, 60, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 07.06.1997 року виконкомом Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис № 10.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_5