У х в а л а

9 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М., Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2007 року, укладеного між ним та ОСОБА_7 з підстав його фіктивності.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений 26 жовтня 2007 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням апеляційного суду, ОСОБА_6 оскаржив його у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2014 року касаційну скаргу відхилено, рішення апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року залишено без змін.

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із заявою про перегляд ухвали суду касаційної інстанції з підстав неоднакового застосування норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд судового рішення, додані до неї документи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що заява про перегляд судового рішення не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку.

Згідно з положеннями статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупності таких умов: 1) судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; 2) справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; 3) має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Заявник у якості підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права надав рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 травня 2014 року, з якого вбачається, що касаційний суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій, якими встановлено, що дії сторін у момент укладення договору дарування були направлені не на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором, а на фіктивний перехід права власності.

Натомість у судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ залишив без змін рішення апеляційного суду про відмову в задоволенні позову про визнання правочину недійсним з підстав його фіктивності, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження фіктивності оспорюваного договору купівлі-продажу.

Таким чином доводи заявника стосуються правильності застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права щодо доказування обставин та оцінки доказів, проте неоднакове застосування норм процесуального права не може бути підставою для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України відповідно до пункту 1 частини 1 статті 355 ЦПК України.

За таких обставин підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України та допуску справи до провадження відсутні.

Керуючись статтями 354-356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання договору недійсним, за заявою ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:М.В. Дем'яносов
В.М. Коротун
І.К. Парінова
О.В. Ступак