Справа № 307/217/15-ц
Провадження № 2-о/307/32/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Баник А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за заявою ОСОБА_1, де заінтересована особа приватний нотаріус Тячівського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою, де заінтересована особа приватний нотаріус Тячівського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В заяві зазначив, що прізвище, ім'я та по батькові його бабусі, згідно запису в акті про народження №544 від 19 березня 1930 року значаться ОСОБА_3. На протязі свого життя бабуся декілька разів виходила заміж і змінювала прізвища, зокрема мала також прізвища ОСОБА_3 та ОСОБА_3. 10 травня 1972 року бабуся. маючи прізвище ОСОБА_3, набула право власності на ? частину житлового будинку в АДРЕСА_1, про що свідчить реєстраційне посвідчення №1358, записане в реєстрову книгу №VIII. Однак, в даному реєстраційному посвідченні, виданого Хустським міжміським бюро технічної інвентаризації 10 травня 1982 року записано, що житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 в цілому зареєстрований за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по ? частині кожному, тобто допущено помилку при написанні по батькові бабусі, а саме записано «ОСОБА_3» замість «ОСОБА_3». Бабуся померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, маючи прізвище ОСОБА_3, залишивши заповіт на його ім'я. Шлюб між бабусею та ОСОБА_5 14.05.1968 року було розірвано. Він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво неможливо, у зв'язку з тим, що в документі, який посвідчує право власності на спадкове майно, власником зазначено фактично іншу особу. Той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є одна і та сама особа, стверджується довідкою Солотвинської селищної ради, свідоцтвом про право на спадщину за законом №3519 від 26 травня 2014 року, де його бабуся як спадкоємець після смерті ОСОБА_1 зазначена як ОСОБА_3. Тому, вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є одна і та сама особа і лише під час оформлення оспорюваного реєстраційного посвідчення було допущено помилку при написанні по батькові його бабусі, а тому він вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Просить суд встановити факт належності при житті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці м. Київ, України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, реєстраційного посвідчення, виданого та зареєстрованого 10 травня 1972 року Хустським міжміським бюром технічної інвентаризації в реєстровій книзі №VIII за реєстром №1358, згідно якого за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано порівну по ? частині право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1

Представник заявника ОСОБА_7 в судовому засіданні заяву підтримав посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить її задовольнити.

Приватний нотаріус Тячівського нотаріального округу ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно паспорту громадянина України та свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.03.1930 року бабуся заявника значиться як ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Київ, України.

В наданій заявником довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру бабуся заявника значиться як ОСОБА_3.

В свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 21.07.2014 року бабуся заявника також значиться як ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 14 травня 1968 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, і після державної реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_3 присвоєно прізвище ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 29 травня 1979 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, і після державної реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_3 присвоєно прізвище ОСОБА_3.

Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 та №9 від 24.07.2014 року прізвище бабусі заявника після одружень змінювалось із «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» та на «ОСОБА_3».

В наданому заявником реєстраційному посвідченні, виданого та зареєстрованого 10 травня 1972 року Хустським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №VIII за реєстром №1358, зазначено, що житловий будинок, розташований в смт. Солотвино по АДРЕСА_1 в цілому зареєстрований в ? частині порівно за ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Відповідно до даних по господарської книги будинку в АДРЕСА_1 відповідальними за її ведення зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 26 травня 2014 року, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу ОСОБА_2, в реєстрі за №24/2014, ОСОБА_3 прийняла спадщину та є спадкоємцем свого чоловіка ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року на ? житлового будинку, який знаходиться у АДРЕСА_1

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.05.2014 року за №22151354 за ОСОБА_3 на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину на праві спільної часткової власності зареєстровано право власності на ? частину житлового будинку в АДРЕСА_1

Відповідно до довідки виконкому Солотвинської селищної ради від 9 лютого 2015 року за №285 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є одна і та ж особа, яка до часу своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року постійно проживала в АДРЕСА_2.

Згідно заповіту ОСОБА_3 від 26 червня 2014 року, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу ОСОБА_2, в реєстрі за №4320, вона заповіла все свої майно заявнику ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні ствердив, що раніше біля нього по сусідству в АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_3, в якої раніше був чоловік ОСОБА_11

Враховуючи наведене та ту обставину, що всі дані, крім наведених розбіжностей щодо невірного зазначення по батькові ОСОБА_3 в реєстраційному посвідченні, виданого та зареєстрованого 10 травня 1972 року Хустським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №VIII за реєстром №1358, співпадають та встановлення даного факту має для заявника відповідно до спадкового законодавства юридичне значення, суд вважає, що вимоги заявника слід задовольнити і встановити факт належності при житті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці м. Київ, України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, реєстраційного посвідчення, виданого та зареєстрованого 10 травня 1972 року Хустським міжміським бюром технічної інвентаризації в реєстровій книзі №VIII за реєстром №1358, згідно якого за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано порівну по ? частині право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 4, 60, 209, 213 - 215, 234, 235, 256 ч.1 п. 6, 259 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт належності при житті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці м. Київ, України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, реєстраційного посвідчення, виданого та зареєстрованого 10 травня 1972 року Хустським міжміським бюром технічної інвентаризації в реєстровій книзі №VIII за реєстром №1358, згідно якого за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано порівну по ? частині право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: В.І.Бобрушко