Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/617/15 Головуючий у 1 інстанції: Кравченко Л.Ю.
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВАЛ», ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ДЕВАЛ», ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

Позивач зазначав, що 7 років він будував житловий двоповерховий будинок. В 2007 році він придбав у ТОВ «ДЕВАЛ», директором якого є Демченко В.М., газовий котел для опалення будинку. Восени 2011 року він придбав бойлер для підігріву води. Для монтування бойлеру звернувся до Демченко В.М. Останній дав вказівку ОСОБА_2 змонтувати бойлер у нього в будинку. ОСОБА_2 тричі приїздив до нього додому та надавав консультації щодо встановлення бойлера. Він передав останньому гроші на придбання необхідних матеріалів. 10 листопада 2011 року ОСОБА_2 із двома помічниками був у нього в будинку та встановлював бойлер, він із дружиною в цей час забирав зі школи дитину. Йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що все готово для запуску системи. Перед початком запуску системи він хотів перевірити всі крани, щоб були перекрити, оскільки інші будівельники, які працювали в будинку могли залишити не перекриті крани, тому попросив ОСОБА_2 зачекати його і без нього не запускати систему. Приблизно через 20-30 хвилин він з дружиною підходив до будинку. ОСОБА_2 знову зателефонував та повідомив, що в будинку тече вода. Коли він зайшов до будинку, то побачив, що з другого поверху стікає вода. Він побіг на другий поверх та виявив, що вода тече з крану у ванній кімнаті. При цьому сама ванна не була підключена до каналізації. Вода стікала на підлогу та, розтікаючись, падала на перший поверх. Тобто, ОСОБА_2, змонтувавши систему гарячого водопостачання, не переконався, що всі крани перекриті та відкрив воду. Води було дуже багато. За його вимірами, з урахуванням площі затоплення довжини та діаметру труби, ОСОБА_2 відкрив кран за 25 хвилин до того часу, як він перекрив кран. У зв'язку з цією аварією, було затоплено спальні та коридор другого поверху, кухню першого поверху, будівельні матеріали.

Посилаючись на ці обставини, просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку матеріальну шкоду в розмірі 25 996,53 грн., 1 000 грн. витрат на проведення експертизи, 10 000 грн. моральної шкоди та 2 000 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 25 996 грн. 53 коп. матеріальної шкоди, 1 000 грн. за проведення експертизи, 500 грн. моральної шкоди та 503 грн. 58 коп. сплачених судових витрат.

В решті позовних вимог відмолено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

11 лютого 2015 року апелянт, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, не з'явився. У відповідності до ст. 305 ЦПК України справа розглянута за його відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, заперечення представника позивача ОСОБА_5, перевіривши законність і обґрунтованість рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Як установлено судом, 10 листопада 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали між собою усний договір підряду про встановлення бойлера та запуск системи водопостачання у будинку АДРЕСА_1 м. Запоріжжя, за умови запуску у присутності замовника. Зазначену обставину визнав відповідач та підтверджено дослідженими судом доказами, зокрема поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Проте, всупереч зазначеної умови запуску системи водопостачання у присутності замовника 10 листопада 2011 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_2 виконав дослідження системи гарячого водопостачання будинку за відсутності замовника ОСОБА_3, в результаті чого відбулося затоплення спальної кімнати, коридору загальною площею 27 кв.м, стелі та колони першого поверху загальною площею 25 кв.м, що підтверджено актом від 11 листопада 2011 року( а.с. 8).

Згідно з висновком спеціалістів «Науково-дослідного центру незалежних споживчих експертиз «УКРТЕСТ» №83 від 07 грудня 2011 року загальна вартість матеріальної шкоди, завданої власнику будинку АДРЕСА_1 внаслідок залиття складає 25 996,53 грн.(а.с. 15-19).

За проведення цієї експертизи позивачем сплачено 1000 грн., що підтверджено квитанцією (а.с. 14).

Суд першої інстанції дослідивши обставини справи, доводи та заперечення сторін дійшов до правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям будинку з вини відповідача.

Доводи апелянта про недоведеність того, що він здійснив запуск системи водопостачання, спростовуються матеріалами справи.

Необґрунтованими є також доводи апелянта з посиланням на ст. 865 ЦК України, оскільки суд виходив із того, що договір між сторонами укладався у відповідності до ст. 837 ЦК України.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог до ТОВ «ДЕВАЛ» про відшкодування школи не оскаржено.

За таких обставин, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: