Справа №478/625/15-ц 18.11.2015 18.11.2015 18.11.2015
Провадження № 22-ц/784/2289/15
Справа № 22ц-784/625/1 Головуючий у 1-ї інстанції Сябренко І.П.
Категорія 23 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Крамаренко Т.В.,

суддів: Кутової Т.З., Маляренко І.Б.,

із секретарем: Тищенком Л.С.,

за участю: прокурора - Цвікілевич Н.В., відповідача ОСОБА_2 його представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2015 року за позовом прокурора Казанківського району в інтересах Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_2, Приватного підприємства «Агротех» за участю третьої особи реєстраційної служби Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, повернення земельної ділянки до земель державної власності та за позовом ОСОБА_2 до Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області за участю третьої особи Приватного підприємства «Агротех» про встановлення факту членства та визнання права на земельну частку (пай), -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року прокурор Казанківського району Миколаївської області звернувся з позовом в інтересах Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_2, ПП «Агротех» в якому просив визнати недійсним державний акт на право власності на землю від 29 грудня 2012 року, виданий на імя ОСОБА_2, скасувати рішення державного реєстратора №8324073 від 26 листопада 2013 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим № :06:000:0023, визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та ПП «Агротех» 10 червня 2013 року щодо земельної ділянки площею 8,7304 га, скасувати рішення державного реєстратора №8325865 від 26 листопада 2013 року про державну реєстрацію права оренди ПП «Агротех» на земельну ділянку з кадастровим № :06:000:0023, зобовязати ОСОБА_2 та ПП «Агротех» повернути земельну ділянку у власність держави.

Прокурор зазначав, що 15 травня 1996 року КСП «Комунар» отримало акт на право колективної власності на землю. До списку громадян членів вказаного КСП «Комунар» який є додатком до державного акту відповідач значиться під №203. 10 червня 1996 року на імя ОСОБА_2 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Комунар».

19 лютого 2001 року ОСОБА_2 отримано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 8,73 га на території Веселобалківської сільської ради. У подальшому ОСОБА_2 вказаний державний акт замінено на державний акт на право приватної власності на земельну ділянку 29 грудня 2012 року згідно якого земельній ділянці площею 8,7304 га присвоєно кадастровий номер :06:000:0023. У зазначених актах підставою їх видачі зазначено рішення 14 сесії 23 скликання Веселобалківської сільської ради від 11 квітня 2000 року №106/14.

У списку, що являється додатком до вказаного рішення сесії ОСОБА_2 відсутній. В подальшому відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки з ПП «Агротех»» 10 червня 2013 року.

Посилаючись на те, що на момент видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Комунар» ОСОБА_2 не був членом вказаного колгоспу, а тому права на отримання у власність земельної частки (паю) не мав, прокурор просив про задоволення позову.

18 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області в якому просив встановити факт перебування його в членах колишнього КСП «Комунар» від 30 червня 1995 року та визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 9,29 умовних кадастрових гектарів колишнього КСП «Комунар» згідно рішення Казанківської районної державної адміністрації № 222-р від 10 червня 1996 року.

В своїй заяві ОСОБА_2 посилався на те, що в червні 1994 року його, як члена КСП «Комунар», було направлено на навчання до Новобузького технікуму механізації та електрифікації сільського господарства. З 1 вересня 1994 року по 27 червня він навчався у вказаному навчальному закладі та по закінченні отримав кваліфікацію технік-електрик. З 4 грудня 1998 року проходив військову службу у ЗС України до 2000 року. Після проходження військової служби в колгосп не повернувся, оскільки господарство припинило свою діяльність. Посилаючись на те, що комісією з паювання його прізвище було внесено до списків членів КСП «Комунар» та видано сертифікат, а в подальшому отримано державний акт на право власності на землю на підставі якого 10 червня 2013 року уклав договір оренди землі з ПП «Агротех» ОСОБА_2 просив суд про задоволення позову.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2015 року справи обєднанні в одне провадження.

Ухвалою того ж суду від 21 травня 2015 року до участі у справі в якості третьої особи залучено реєстраційну службу Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2015 року позов прокурора Казанківського району Миколаївської області задоволено частково.

Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 8,7304 га, що розташована на території Веселобалківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області серії ЯК №265296, виданий ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 01255.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 10 червня 2013 року між ОСОБА_2 та ПП «Агротех», зареєстрованого 26 листопада 2013 року реєстраційною службою. Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 8325865 від 26 листопада 2013 року. Зобовязано ОСОБА_2 та ПП «Агротех» повернути земельну ділянку у власність держави. В іншій частині позовних вимог відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, відповідача та його представників, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позов прокурора та визнавши недійсним державний акт на право приватної власності на землю від 29 грудня 2012 року та договір оренди земельної ділянки від 10 червня 2013 року, а також зобовязавши відповідача повернути земельну ділянку, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не набув право на безоплатне отримання земельної частки (паю), оскільки не був членом КСП «Комунар» на час передачі підприємству державного акту і тому не включався до списку осіб, який є додатком до державного акту.

Проте, з таким висновком погодитися в повній мірі не можливо.

Згідно положень ст.ст. 22,23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Як вбачається з матеріалів справи, що за направленням від 4 липня 1994 року районного управління сільського господарства №52 та направлення КСП «Комунар» №84 від цієї ж дати, ОСОБА_2 було направлено на навчання до Новобузського технікуму механізації і електрифікації сільського господарства з оплатою стипендії за рахунок виробництва (а.с. 35-36).

15 травня 1996 року КСП колгоспу «Комунар» видано державний акт на право колективної власності на землю (а.с.9-10).

Згідно додатку до вказаного державного акту список громадян членів КСП, ОСОБА_2 значиться під №203 (а.с.11-15).

10 червня 1996 року Казанківською районною державною адміністрацією Миколаївської області було прийнято розпорядження №222-р «Про затвердження розрахунків вартості і розмірів в умовних кадастрових гектарів земельних часток (паїв) членів КСП «Комунар» Казанківського району Миколаївської області» №222-р (а.с.72).

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_2, як члену КСП «Комунар» 10 червня 1996 року видано сертифікат на земельну частку (пай) розміром 9,29 умовних кадастрових гектарів (а.с.73).

Отже, ОСОБА_2 отримав право на земельну частку (пай) в КСП «Комунар», в якості члена вказаного підприємства, оскільки в цей період навчався в технікумі за направленням від підприємства, яке сплачувало йому стипендію (а.с. 100-101).

В подальшому рішенням сесії 23 скликання Веселобалківської сільської ради народних депутатів №106/14 від 11 квітня 2000 року «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) членам КСП «Комунар» задоволено прохання членів КСП «Комунар», які мають право на земельну частку (пай) про виділення в натурі земельних часток (паї), згідно схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) (а.с.21-24).

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 8,73 га та видано державний акт на право приватної власності на землю серії IV-МК №045572, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 19 лютого 2001 року за №90 (а.с. 75).

29 грудня 2012 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 265296 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,7304 га, що розташована Миколаївська область, Казанківський район, Веселобалківська сільська рада, за межами населеного пункту. Вказаний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №01255 (а.с.74).

26 листопада 2013 року проведено державну реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим № :06:000:0023 реєстраційною службою Казанківського районного управління юстиції (а.с. 146).

10 червня 2013 року між ОСОБА_2 та ПП «Агротех» укладено договір оренди земельної ділянки площею 8,73 га строком до 31 грудня 2017 року та 26 листопада 2013 року проведено його реєстрацію (а.с. 145, 149-151).

Статтею 17 Перехідних положень ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Як встановлено, сертифікат на право власності на земельну частку (пай) розміром 9,29 умовних кадастрових гектарів від 10 червня 1996 року та розпорядження на підставі якого було видано сертифікат на імя ОСОБА_2, які підтверджують право відповідача на отримання земельної частки (паю) до теперішнього часу ніким не оспорювалися та незаконними не визнавалися.

За приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В позовній заяві відсутні вимоги про визнання недійсними сертифіката на земельну частку (пай) та розпорядження на підставі якого його було видано.

Таким чином, висновок суду про визнання недійсними державного акту на право власності на землю та договору оренди земельної ділянки без оспорювання сертифіката та розпорядження на підставі якого його було видано від 10 червня 1996 року є помилковим, а відтак невірним є висновок суду щодо повернення земельної ділянки у власність держави.

За таких обставин, рішення суду в частині задоволення вимог прокурора про визнання недійсним державного акту, договору оренди земельної ділянки та зобовязання повернути земельну ділянку на підставі п. 2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Що стосується вимог ОСОБА_2 до Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області про встановлення факту членства в КСП «Комунар» та визнання права на земельну частку (пай), колегія суддів вважає, що такі вимоги в межах даної справи задоволенню не підлягають.

Оскільки сертифікат на земельну частку (пай), виданий на імя ОСОБА_2 та розпорядження на підставі якого його було видано не оспорюються, а тому вимоги про встановлення факту членства в КСП «Комунар» та визнання права на земельну частку (пай) є передчасними.

Хоча суд першої інстанції відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_2 до Казанківського районної державної адміністрації за їх безпідставністю, такий висновок суду не призвів до неправильного вирішення справи в частині цих вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2015 року в частині задоволення вимог про визнання недійсним державного акту, договору оренди земельної ділянки та зобовязання повернути земельну ділянку скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні вимог прокурора Казанківського району Миколаївської області до ОСОБА_2, Приватного підприємства «Агротех» про визнання недійсним державного акту, договору оренди земельної ділянки та зобовязання повернути земельну відмовити.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча:

Судді: