МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2015 р. Справа № 370/709/15-ц

Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарі Левківський С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Людвинівської сільської ради Макарівського району Київської області, третя особа Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що після смерті його бабусі ОСОБА_2, яка проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина, яка складалася з належного їй житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за вищезазначеною адресою та земельної ділянки площею 0.700 га, з яких площею 0.250 га з цільовим призначенням - для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та площею 0.450 га - для ведення особистого селянського господарства.

Ще за життя, померлою 29 травня 1997 року на випадок смерті було складане заповіт, який посвідчений виконкомом Людвинівської сільської Ради Макарівського району Київської області, реєстровий номер 73, відповідно до якого, все своє майно де б воно не було і з чого б не .складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті за законом вона заповіла тітці позивача - ОСОБА_3.

31 березня 2014 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 302852, виданим 31 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського управління юстиції у Київській області.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з належного їй вищезазначеного житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за вказаною вище адресою та земельної ділянки площею 0.700 га, з яких площею 0.250 га з цільовим призначенням - для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та площею 0.450 га - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 095011 виданим 18 грудня 1998 року.

Ще за життя, померлою 10 грудня 2013 року на випадок смерті було складане заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, реєстровий номер 2684, відповідно до якого, все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті за законом вона заповіла позивачу по справі.

Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає.

Позивач як спадкоємець за заповітом своєчасно, протягом шести місяців прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 лютого 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріального контори Київської області ОСОБА_5, позивачем було оформлено право на частину спадщини, а саме, на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що в цілому складає домоволодіння та знаходиться по вулиці Центральній, 15 в с. Людвинівка Макарівського району Київської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії НАМ № 216914, реєстровий номер 2-347.

Проте, для оформлення в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадкове майно за заповітом на земельні ділянки, позивачу відмовили через відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документу на земельні ділянки, тому за захистом свого права був вимушений звернутися до суду.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, подав заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Людвинівська сільська рада Макарівського району Київської області у судове засідання свого представника не направили, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. Надіслали заяву про слухання справи за відсутності представника сільської ради. З визнанням права власності на спадкове майно згодні.

Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції у судове засідання свого представника не направили, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

09 січня 2002 року померла бабуся позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК № 325815, виданим 10 січня 2002 року Людвинівською сільською радою Макарівського району Київської області.

ОСОБА_2 до дня смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з належного їй житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за вищезазначеною адресою та земельної ділянки площею 0.700 га, з яких площею 0.250 га з цільовим призначенням - для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та площею 0.450 га - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 095011 виданим 18 грудня 1998 року.

Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 00041.

Ще за життя, померлою 29 травня 1997 року на випадок смерті було складане заповіт, який посвідчений виконкомом Людвинівської сільської Ради Макарівського району Київської області, реєстровий номер 73, відповідно до якого, все своє майно де б воно не було і з чого б не .складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті за законом вона заповіла тітці позивача - ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 лютого 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_6 тіткою позивача, після смерті ОСОБА_2, померлої 09 січня 2002 року було оформлено право на спадкове майно, яке складалося з:

- житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Людвинівка Макарівського району Київської області по вулиці Центральній, 15, який належав померлій ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого згідно рішення виконкому Макарівської райРади Київської області за № 41 від 28 лютого 1990 року та зареєстрованого у Київському бюро технічної інвентаризації 20 березня 1990 року за № 40;

- земельної ділянки, розміром 0.700 га, що знаходиться в с. Людвинівка Макарівського району Київської області по вулиці Центральній, 15, наданої для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд - 0.250 га, ведення особистого селянського господарства - 0.450 га, належного померлій ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого згідно рішення виконкому Людвинівської сільської Ради Макарівського району Київської області від 21 серпня 1998 року за № 3 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 00041 18 грудня 1998 року.

24 березня 2005 року за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було зареєстровано право власності на вищезазначене домоволодіння, номер запису: 40 в книзі: 1, номер витягу 6822027, номер реєстрації 4196268, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

31 березня 2014 року тітка позивача померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 302852, виданим 31 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського управління юстиції у Київській області.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з належного їй вищезазначеного житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за вказаною вище адресою та земельної ділянки площею 0.700 га, з яких площею 0.250 га з цільовим призначенням - для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та площею 0.450 га - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 095011 виданим 18 грудня 1998 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 00041.

Ще за життя, померлою 10 грудня 2013 року на випадок смерті було складане заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, реєстровий номер 2684, відповідно до якого, все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті за законом вона заповіла позивачу по справі.

Будучи племінником померлої, ОСОБА_1, відповідно до ст.1265 ЦК України належить до спадкоємців за законом п'ятої черги. Крім того, є спадкоємцем за заповітом.

Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 лютого 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріального контори Київської області ОСОБА_5, позивачем було оформлено право на частину спадщини, а саме, на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що в цілому складає домоволодіння та знаходиться по вулиці Центральній, 15 в с. Людвинівка Макарівського району Київської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії НАМ № 216914, реєстровий номер 2-347.

Інших спадкоємців які б претендували на спадщину немає.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

А відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини 5 статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно положень ЦК УРСР (що діяв на момент правовідносин стосовно спадкування після ОСОБА_7) «часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525); для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв ( ст. 548).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до положень частин першої та другої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно підпункту 3.14 пункту З глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Враховуючи, що Позивач як спадкоємець за заповітом своєчасно, протягом шести місяців прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, майно на законних підставах належить спадкодавцю, відповідач не заперечує проти вимог позивача, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 1218-1219, 1220, 1222, 1225, 1261 ЦК Україні, ст.ст. 3,58-60,79,174, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Людвинівської сільської ради Макарівського району Київської області, третя особа Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку розміром 0.700 га, що знаходиться в с. Людвинівка Макарівського району Київської області по вулиці Центральній, 15, наданої для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд - 0.250 га та ведення особистого селянського господарства - 0.450 га, належної померлій 31.03.2014 року ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 лютого 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори Київської області відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 095011, виданого на померлу 09.01.2002 року ОСОБА_8 згідно рішення виконкому Людвинівської сільської Ради Макарівського району Київської області від 21 серпня 1998 року за № 3 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 00041, 18 грудня 1998 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Косенко