Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/456/15 Головуючий у 1 інстанції: Щербань Л.С.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до виконавчого комітету Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, який за життя був постійно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 він мав житловий будинок, земельний пай, які він отримав у спадок після смерті своєї матері та розташовані на території Кіровської сільської ради і автомобіль ВАЗ.

Після смерті ОСОБА_6 вони дізналися, що 22.02.2012 року він склав заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, на що він за законом буде мати право на день своєї смерті він заповідає ОСОБА_3. Вказаний заповіт посвідчений секретарем Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Скубіною О.В.

Посилаючись на зазначені обставини, просили суд, визнати заповіт від 22.02.2012 року недійсним.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Визнано заповіт ОСОБА_6, складений та посвідчений 22.02.2012 року секретарем виконавчого комітету Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Скубіною О.В., зареєстрований в реєстрі за № 11 недійсним.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом, оспорюваний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Кіровської сільської ради Оріхівського району Скубіною О.В.

Та обставина, що заповіт посвідчений не за місцем реєстрації заповідача не є підставою для визнання заповіту недійсним, разом з тим, встановлені інші обставини, які свідчать про недійсність заповіту та підтверджують доводи позивача.

Так, вирішуючи питання про правильність посвідчення заповіту секретарем сільської ради, суд першої інстанції неодноразово витребовував у сільської ради відомості, які підтверджують повноваження секретаря ради на посвідчення заповіту, але такі відомості не були надані з посиланням на те, рішення про надання повноважень на вчинення нотаріальних дій не приймалося, а самого факту призначення секретаря на посаду достатньо для вчинення нею нотаріальних дій.

Із наданого апеляційному суду розпорядження від 21 березня 2008 року вбачається, що Скубіна О.В. була призначена відповідальною за вчинення нотаріальних дій зазначеним одноособовим розпорядженням сільського голови. Обрана ж на посаду секретарем Кіровської сільської ради Скубіна О.В. була 16 листопада 2010 року, після чого питання про надання їй повноважень щодо вчинення нотаріальних дій не вирішувалося (хоча оспорюваний заповіт був посвідчений нею у лютому 2012 року).

Натомість право на вчинення нотаріальних дій надається посадовій особі після її обрання і не на підставі одноособового розпорядження, а на підставі рішення виконавчого комітету відповідної ради.

Так, відповідно до ст. 37 Закону України "Про нотаріат", статей 38, 42, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обов'язок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради.

За роз'ясненнями, викладеними у п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. № 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними"(зі змінами), відповідно до яких у разі посвідчення угоди, якою є заповіт, не тим органом або не тією службовою особою, на яких покладено здійснення нотаріальних дій, угода не може вважатися укладеною з додержанням встановленої нотаріальної форми.

Відповідно до ст. 37 Закону від 2 вересня 1993 р. № 3425-XII "Про нотаріат", статей 38, 42, 59 Закону від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" та п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 р. № 22/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 1994 р. за № 256/466; далі - Інструкція) у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обов'язок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради.

Як убачається з матеріалів справи, оспорюваний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Кіровської сільської ради. Проте в матеріалах справи немає відповідного рішення виконавчого комітету сільської ради, яке б надавало саме цій особі право на вчинення нотаріальних дій.

Досліджуючи доводи сторін щодо відповідності волі заповідача волевиявленню судом також враховується наступне.

Сторони не заперечують, що спадкоємцями заповідача за законом є непрацездатна дружина та дві повнолітні доньки. За поясненнями обох сторін відносини у родині були добрі та спадкодавець ніколи не висловлював бажання позбавити спадщини когось із спадкоємців, натомість висловлював бажання розподілити спадщину , залишивши будинок у селі одній дочці а іншій квартиру у м. Запоріжжі.

Вчиняючи заповіт у селі Кірово за місцем розташування будинку, спадкодавець спілкувався з секретарем сільради, за поясненнями її він був небагатослівний, лише підписав заповіт.

Натомість секретар сільради, яка була допитана при апеляційному розгляді не змогла пояснити ані змісту статей ЦК, які вона нібито роз'яснювала заповідачеві, ані пояснити що саме з положень закону було роз'яснено заповідачеві, зазначила, що лише роз'яснила йому, що заповіт має бути таким щоб не образити когось з спадкоємців і щоб не було між ними потім суперечок. Жодних мотивів, з яких заповідач залишив за текстом заповіту все своє майно відповідачці не наведено ані особою, що посвідчила заповіт, ані самою відповідачкою, яка не змогла пояснити чим була обумовлена саме така воля заповідача.

З огляду на сукупність зазначених обставин щодо порушення закону при посвідченні заповіту унеможливлений висновок про те, що воля заповідача відповідала його волевиявленню, а при посвідченні заповіту були дотримані положення закону щодо форми заповіту.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та підстав для скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: