АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 2-2829/10
Провадження № 22-ц/792/377/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В., Юзюка О.М.,

при секретарі Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Старокостянтинівського міжрайонного прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області до ОСОБА_1 про скасування розпорядження про передачу земельної ділянки у власність, визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним і повернення земельної ділянки у власність держави за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року,

встановила:

У травні 2010 року Старокостянтинівський міжрайонний прокурор Хмельницької області (далі - прокурор) звернувся до суду з доповненим у подальшому позовом в інтересах держави в особі Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області (далі - райдержадміністрація) до ОСОБА_1 про скасування розпорядження про передачу земельної ділянки у власність, визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним і повернення земельної ділянки у власність держави.

Прокурор зазначив, що 17 квітня 2006 року голова фермерського господарства «Вікторія» ОСОБА_2 підробив документи про включення групи осіб, у тому числі ОСОБА_1, які не були членами його сім'ї та родичами, до членів указаного фермерського господарства. Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2009 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. На підставі фіктивних документів 31 серпня 2006 року райдержадміністрація видала розпорядження № 272/2006-р про безоплатну передачу земельної ділянки площею 6,74 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у власність ОСОБА_1 як члена фермерського господарства. 1 жовтня 2006 року ОСОБА_1 одержав державний акт на право власності на земельну ділянку, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 44. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_2 відповідачем незаконно набуто землю сільськогосподарського призначення із земель державної власності.

У зв'язку з цим, прокурор просив суд: скасувати розпорядження райдержадміністрації від 31 серпня 2006 року № 272/2006-р в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення, розподілу та передачі земельної ділянки № 8 площею 6,743 га у власність ОСОБА_1; визнати державний акт серії ЯБ № 360104 на право власності на земельну ділянку, виданий 1 жовтня 2006 року на ім'я ОСОБА_1, недійсним; витребувати земельну ділянку із незаконного володіння ОСОБА_1 і повернути її у власність держави.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року позов задоволено частково. Скасовано розпорядження райдержадміністрації від 31 серпня 2006 року № 272/2006-р в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,74 га, що розташована в с. Волиця Керекешина, Старокостянтинівського району, Хмельницької області, поле № 5, кадастровий номер земельної ділянки :03:007:0008. Визнано державний акт серії ЯБ № 360104 від 1 жовтня 2006 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_1, недійсним. Зобов'язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку у власність держави. В решті позову відмовлено.

Суд виходив з того, що ОСОБА_1 незаконно одержав земельну ділянку із земель державної власності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Учасники процесу, які в установленому порядку оповіщені про час і місце судового засідання, до суду не з'явилися.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що 17 квітня 2006 року голова фермерського господарства «Вікторія» с. Волиця Керекешина Старокостянтинівського району Хмельницької області ОСОБА_2 підробив документи про включення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які не були членами його сім'ї та родичами, до членів указаного фермерського господарства.

На підставі фіктивних документів 31 серпня 2006 року райдержадміністрація видала розпорядження № 272/2006-р про передачу земельних ділянок загальною площею 42,49 га у власність названих осіб як членів фермерського господарства «Вікторія» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зокрема, ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 6,743 га.

1 жовтня 2006 року ОСОБА_1 одержав державний акт серії ЯБ № 360104 на право власності на земельну ділянку, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 44.

Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2009 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Частиною 2 статті 78 ЗК України визначено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України від 19 червня 2003 року № 973-ІV «Про фермерське господарство» (далі - Закон № 973-ІV) члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Згідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 973-ІV (в редакції на час виникнення спірних відносин) членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім'ї, родичі які об'єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства.

Як передбачено частинами 6, 8, 10 ст. 118 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних відносин), громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів (ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Матеріали справи вказують на те, що ОСОБА_1 не є членом сім'ї та родичем голови фермерського господарства «Вікторія» с. Волиця Керекешина Старокостянтинівського району Хмельницької області ОСОБА_2, він не був членом фермерського господарства «Вікторія» та не міг набути права на землі цього господарства.

Зазначені обставини відповідачем не спростовані.

У зв'язку з цим, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що ОСОБА_1 незаконно одержав земельну ділянку із земель державної власності, тому порушене право держави підлягає захисту.

Злочинність дій ОСОБА_2 встановлена вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2009 року, що набрав законної сили, отже, суд правомірно не взяв до уваги письмові пояснення ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про те, що останній не вчиняв службового підроблення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують указаних висновків суду.

Твердження ОСОБА_1 про порушення судом норм процесуального права є безпідставними.

ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про час і місце судового розгляду, який мав відбутися 11 грудня 2014 року о 15 годині 30 хвилин, що підтверджується поштовою листівкою про вручення судової повістки (а.с. 80). Відповідач та його представник ОСОБА_10 не з'явилися в судове засідання на вказаний час і не повідомили суд про причини неявки.

Лише о 16 годині 22 хвилині того ж дня від ОСОБА_10 до суду надійшла заява у виді електронного повідомлення про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою (а.с. 81).

На час судового розгляду (з 15 години 32 хвилин до 16 години 02 хвилин) у суду були відсутні підстави, передбачені ст. 169 ЦПК України, для відкладення розгляду справи, а тому суд правомірно розглянув її в цьому судовому засіданні.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О. І. Ярмолюк

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Сагайдак І.М.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 47