Справа №339/19/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 21.02.2003 року між ним та ОСОБА_2, в якому народилися діти: сини ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_5 рн., ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_4

Вимоги обгрунтовує тим, що шлюбні стосунки між ними припинено, тривалий час проживають окремо і він проживає з іншою жінкою та має намір одружитися і створити нову сім"ю .

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві та уточнив позовні вимоги щодовизначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір'ю ОСОБА_2 Однак, про своїх дітей він і надалі буде дбати та матеріально їх утримувати.

Відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу, вказазавши, що шлюб носить формальний характер, вони проживають окремо. Позивач проживає з іншою жінкою, але надає кошти на утримання дітей.

Суд, вислухавши сторін, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 21 січня 2003 року у виконкомі Поляницької сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області згідно актового запису №5 зареєстрвано укладення шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2( а.с. 4), у якому народилися діти: сини ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_5 рн., ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6-9).

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається із змісту позовної заяви, та пояснення в судових засіданнях як підставу своїх вимог позивач вказував на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, всі стосунки між ними припинено, збереження нормальних сімейних відносин виявилося неможливим, вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, він, позивач проживає з іншою жінкою та має намір одружитися і створити нову сім"ю .

Суд визнав, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони проживають окремо, між ними немає взаєморозуміння та поваги, тобто тих основ, на яких утримується міцна сім'я.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачкою однією сім'єю. З 2012 року сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, стали чужими один одному, що свідчить про стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї.

Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної поваги, любові, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

А за ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

При таких обставинах, враховуючи , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливими, шлюб існує формально, позивач категорично відмовляється перебувати в подальшому в шлюбі з відповідачкою, отже подальше його перебуванні у цьому шлюбі суперечило б його суттєвим інтересам, суд, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їхніх неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Неповнолітніх дітей : ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4- ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження залишити на проживання з матір"ю ОСОБА_2

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.24,55,110-112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 209, 212, 214-215ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 лютого 2003 року у виконкомі Поляницької сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис №5, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_11 - розірвати.

Неповнолітніх дітей : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_12, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження залишити на проживання з матір"ю ОСОБА_2

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання чинності надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ ГОЛОВЕНКО О.С.