Справа № 159/699/15-ц
Провадження № 2/159/368/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 26 лютого 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді: Лесика В.О.

при секретарі: Жукової Ю.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_3 в розмірі 18105 грн..

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач працює головою фермерського господарства "Світанок", що в с. Черкаси Ковельського району і має значні доходи. Влаштуватись на роботу вона не має змоги, так як дитина потребує постійного нагляду в зв'язку з тим, що не може самостійно пересуватись. Після розірвання шлюбу відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на лікування сина не надає. Її матеріальне становище вкрай важке та недостатньо соціальної пенсії для прожиття і витрат на лікування сина. В період з 24.04.2013 року по 26.06.2013 року ОСОБА_3 пройшов курс лікування в санаторії Міністерства оборони України м. Євпаторія, на яке відповідач коштів не надавав і вона змушена була лікувати дитини за власні кошти. Борг відповідача за лікування сина становить 12814,00 грн. (сума витрат у санаторії Міністерства оборони України м. Євпаторія та у Міжнародній клініці відновного лікування м. Трускавець) + 5291,00 грн. (сума відсотків банку за обслуговування кредиту) = 18105,00 грн. Відповідач не дотримав слова і не сплатив борг вчасно. Вона змушена надалі платити кредит і віддавати позичені кошти. Своєю безвідповідальністю відповідач поставив її та її дитину у вкрай тяжке становище. Оскільки за два роки відповідач не спромігся віддати борг, вона змушена звертатися до суду.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з вищенаведених підстав та просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та погодився на сплату витрат на лікування сина в користь позивачки, ствердивши, що погасити одноразово не може, проте через певний проміжок часу ліквідує заборгованість..

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, 1996 року народження дійсно є сином позивачки та проживає з нею, що підтверджується довідкою Мощенської сільської ради Ковельського району № 40 від 22.01.2015 року.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0265288 ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду.

Вищевказана обставина відповідачем не оспорюється.

Згідно договору № 115170/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту від 22 квітня 2013 року позивачка отримала кредит в розмірі 6000 грн. та сплачувала відсотки за користування кредитом, що підтверджується прикладом графіку платежів від 22.04.2013 року.

Відповідно до копій квитанцій (а.с. 14) позивачкою сплачено витрати на лікування, проживання і харчування сина ОСОБА_3 у санаторії Міністерства оборони України м. Євпаторія з 24.04.2013 року по 26.06.2013 року на загальну суму 13540 грн.

Квитанціями (а.с. 17-23) підтверджено оплату позивачкою проїзду трамваєм від квартири до санаторію, витрати на дорогу до м. Євпаторія (поїзд до м. Сімферополь, автобус до м. Євпаторія), витрати на дорогу з м. Сімферополь до м. Ковель, витрати на харчування.

Згідно з положеннями ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Хворобу сина сторін ОСОБА_3 суд відносить до таких особливих обставин.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_3

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 213-218, 88 ЦПК України, ст.ст. 6, 185 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 18105 (вісімнадцять тисяч сто п'ять) гривень додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошені - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий:В. О. Лесик