АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/46/2015 Головуючий в І інстанції Никифоров Є.О.
Категорія 27 Доповідач: Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 10 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Орловської Н.В.

Майданіка В.В.

При секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання дій протиправними, розірвання договору на банківське обслуговування, заборону вчинення дій та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання дій протиправними, розірвання договору на банківське обслуговування, заборону вчинення дій та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, уточненим в ході розгляду справи.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 07.02.2011 року між нею та відповідачем у справі було укладено договір про банківське обслуговування, згідно якого вона отримала дві платіжні картки: одну для виплати заробітної плати, другу - кредитну, з встановленим на ній кредитним лімітом в розмірі 1600 грн., який у подальшому було збільшено до 2000 грн. 20.12.2012 року о 18.32 год. на її телефон надійшло повідомлення від банку про зняття з її кредитної картки 1700 грн. та комісії в сумі 68 грн. в м. Сєвєроденцьку Луганської області, в той час як вона знаходилася у м. Херсоні.

За фактом вчинення шахрайських дій було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України. Під час проведеної перевірки слідчим встановлено, що зняття грошових коштів стало можливим лише за безпосередньої участі банківських працівників, які мають доступ до необхідних реквізитів та персональних даних клієнта, знають ПІН-код картки.

Оскільки з її платіжної картки, призначеної для виплати допомоги по догляду за дитиною, відповідач здійснює списання грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитною карткою, а її неодноразові звернення з приводу припинення зняття коштів та розірвання договору залишені відповідачем без уваги, позивачка просила суд розірвати договір про банківське обслуговування, укладений між нею та відповідачем, встановити факт відсутності кредитних зобов'язань перед відповідачем, заборонити відповідачу здійснювати безпідставне зняття грошових коштів з її рахунків, зобов'язати відповідача повернути безпідставно стягнуті кошти в сумі 291,14 грн. та відшкодувати моральну шкоду в сумі 1300 грн.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03 жовтня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання дій протиправними, розірвання договору на банківське обслуговування, заборону вчинення дій та відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту несанкціонованого зняття коштів з її карткового рахунку, відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк», саме з вини відповідача, у зв'язку з чим дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Судом вірно встановлено та сторонами не заперечувалось, що 07.02.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір про банківське обслуговування, згідно умов якого банк відкрив позивачці карткові рахунки та видав дебетну картку для отримання заробітної плати та кредитну картку із встановленим на ній кредитним лімітом в сумі 1600 грн., який у подальшому було збільшено до 2000 грн. (а.с.16-17).

20.12.2012 року о 18.32 год. невстановленими особами з кредитного рахунку позивачки з банкомату, розташованому в м. Сєвєроденцьку Луганської області, було знято грошові кошти в сумі 1700 грн. з комісією у розмірі 68 грн.

Як вбачається з висновку за результатами проведеного відповідачем службового розслідування від 31.01.2013 року, несанкціоноване зняття коштів з кредитного рахунку позивачки відбулося без використання належної їй картки, за допомогою послуги «Видача готівки без картки», що передбачає введення в банкомат номера авторизованого телефону клієнта в ЄКБ, якому належить картка, с подальшим введенням динамічного паролю, який в свою чергу, приходить на авторизований номер телефону клієнта, а також введенням персонального ідентифікаційного номера картки. Зняття коштів відбулося з використанням мобільного телефону НОМЕР_1, який згідно даних єдиної клієнтської бази, належить позивачці та стало можливим внаслідок порушення нею умов та правил надання банківських послуг, зокрема умов зберігання та використання конфіденційної інформації (а.с.45-48).

Пунктами 1.2.10 та 1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», що є невід'ємною частиною договору про банківське обслуговування, передбачено, що клієнт зобов'язаний вживати заходів щодо попередження втрати (крадіжки) карток, персонального ідентифікаційного номера або інформації, нанесеної на картку та магнітну смугу, або їх незаконного використання. Банк не несе відповідальність у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, картку, контрольна інформація про клієнта, ідентифікатора користувача, паролях, або проведених клієнтом операціях стане відомою іншим особам в результаті недобросовісного виконання умов їх зберігання та користування та/або прослуховування або перехоплення інформації в каналах зв'язку під час використання цих каналів.

Згідно п.1.5.29 держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви держателя карти про блокування коштів на картрахунку й за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки карти в стоп-лист платіжною системою, а у випадку підключення до послуги «Екстренні гроші» також протягом часу блокування платіжної карти.

Крім того, за фактом безпідставного зняття коштів з кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк», що належала ОСОБА_2, органом досудового слідства було розпочато досудове розслідування, внесене до ЄРДР за №0000433 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України.

Постановою слідчого СВ Цюрупинського РВ УМВС від 13.09.2013 року, яка позивачкою не оскаржувалась, кримінальне провадження за №0000433, провадженням закрито у зв'язку з відсутністю у події складу кримінального правопорушення (а.с.6).

Зважаючи на те, що позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження факту несанкціонованого списання коштів з її карткового рахунку саме з вини відповідача не надано, висновки службового розслідування від 31.01.2013 року, проведеного відповідачем, за фактом зняття коштів з картки позивача належними доказами не спростовано, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання апелянта на безпідставність списання відповідачем грошових коштів з належної їй платіжної картки, призначеної для виплати допомоги по догляду за дитиною з метою погашення заборгованості по кредитному ліміту до уваги колегії суддів не приймаються, оскільки такі дії банку не суперечать положенням п.3.6. договору про банківське обслуговування, згідно яких клієнт доручає банку здійснити списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум, належних до сплати банку за цим договором, при настання строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у випадку настання строків платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами, в межах платіжного ліміту картрахунку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, яким дав правильну оцінку, обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, як безпідставні, не обґрунтовані доказами та такі, що висновки суду не спростовують підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді