Справа № 229/3208/14-ц Номер провадження № 2/229/22/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015 року Дружківський міський суд Донецької області

в складі:

головуючого - судді Гонтар А.Л

при секретарі Костенко В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю -

В С Т А Н О В И В:

21.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Дружківського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. В даній квартирі крім неї також зареєстровано її доньку, та її колишнього чоловіка ОСОБА_2 . З вересня 2013 року відповідач у квартирі не мешкає, комунальні послуги не сплачує, господарством не займається. В квартирі не має його речей, але добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Просить усунути перешкоду в користуванні її власністю, визнавши ОСОБА_2, таким, що втратив право на користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином - судовою повісткою.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, за місцем реєстрації не мешкає.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, та її доньці ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30 березня 2005 року серія ЯЯЯ№ 108204 .

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

З матеріалів справи встановлено, що у належній позивачці квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 20.10.2009 року зареєстровано ОСОБА_2, що підтверджується домовою книгою (а.с. 8-9).

ОСОБА_2 є колишнім чоловіком позивачки.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1, виданого 27 грудня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано та відповідач в квартирі не мешкає з вересня 2013 року.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника квартири належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки).

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Звертаючись до суду з позовом 21.11.2014 року ОСОБА_1 просила визнати відповідача ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житлом, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з вересня 2013 року, тобто понад один рік.

Виходячи із змісту частин 1 ст. 182, частини 3 ст. 640 ЦК України право власності на спірну квартиру у позивача ОСОБА_1 виникло з моменту державної реєстрації, тобто з 31 березня 2005 р.

Таким чином, на час звернення власника квартири до суду (21.11.2014 року ) з позовом про визнання ОСОБА_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням в спірній квартирі, минуло понад один рік та з зазначеного в позові моменту відсутності ОСОБА_2 в спірному житловому приміщенні, а тому є усі правові підстави для визнання ОСОБА_2, таким, що на час звернення позивача до суду втратив право користування жилим приміщенням на підставі частини 2 ст. 405 ЦК України.

Оскільки відповідач не мешкає у квартирі АДРЕСА_1, не сплачує комунальних платежів, не веде ніяких господарських робіт, не є членом сім'ї, не має права власності на частину вказаної квартири позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150,156 ЖК України, ст.391,405 ЦК України, ст..10,11,60,209,212-215, 223-233 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Дружківка Донецької області таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Скасувати реєстрацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Дружківка Донецької області за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Дружківського міського суду А. Л. Гонтар