Справа № 444/1062/15-ц
Провадження № 2/444/569/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне повне)

28 серпня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жовкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Жовківський районний відділ головного управління державної міграційної служби у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Жовківський районний відділ головного управління державної міграційної служби у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно , він є власником житлового будинку, який знаходиться в с.мацошин по АДРЕСА_1. Відповідач по справі ОСОБА_2, за вищевказаною адресою була зареєстрована, проте протягом останніх 10 років в вищевказаному житловому будинку не проживає, речей її у будинку не має , окрім того йому не відоме місце проживання відповідачки. Враховуючи вищенаведене просить позов задоволити та позбавити ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням та просить останнього зняти із реєстраційного обліку.

Позивач в судове засідання не прибув проте надав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримує повністю. Просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не прибув та не повідомили суд про причини свого неприбуття, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином.

Представник відповідача - Жовківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в судове засідання не прибув, відношення до позову не висловив.

На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

А тому судом вирішено проводити заочний розгляд справи за відсутності сторін та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Крім того, ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно , а саме житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, виданого 17.10.2011 року на підставі рішення виконкому Мацошинської сільської ради від 29.09.2011 року є власником, що вбачається із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, долученого позивачем до матеріалів справи.

Із витягу про державну реєстрацію , вбачається що ОСОБА_1 є власником житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Із актів обстеження житлово-побутових умов від 29.01.2015 року, 29.07.2015 року, та 12.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована у господарстві за адресою АДРЕСА_1. Однак з серпня 2005 року жодного дня за даною адресою не проживала так і по даний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, зокрема, право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм вбачається, що обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. 16 ЦК України.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У зв'язку із тим, що відповідач ОСОБА_2 не знялася із реєстрації місця проживання, позивач, як власник житлового будинку АДРЕСА_1, позбавлена можливості розпоряджатися житловим будинком на власний розсуд.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року №24-150/0/4-13 "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства - статей 71, 72, 116, 156 ЖКУ, ст. 405 ЦКУ. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Аналогічні висновки містяться й у постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що позивач не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд із-за реєстрації особи, яка тривалий час не проживає у його будинку, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку , слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 57-58, 197, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України; ст. ст. 319, 405 Цивільного кодексу України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме : в будинку АДРЕСА_1

Зобов"язати Жовківський районний відділ головного управління державної міграційної служби у Львівській області зняти з реєстраційного обліку , ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровану за адресою в будинку АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Одночасно роз'яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення має бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мартинишин Я. М.