Справа № 199/4695/15-ц
19 листопада 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого Якименко Л.Г.
при секретарі Лавріщевій Г.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення боргу.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 04 червня 2015 року був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав ОСОБА_2 у борг 11 000,00 доларів США, що складає 220 000,00 гривень, про що відповідач надав власноруч написану розписку. Відповідно до умов угоди строк повернення отриманих у борг коштів був встановлений не пізніше 06 червня 2015 року.
06.06.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми боргу, на що отримав відмову.
Оскільки до теперішнього часу ОСОБА_2 грошові кошти не повернув, позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 220 000,00 гривень та судові витрати по справі.
Позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву.
Відповідач та його представник в судове засідання 20.10.2015 року та 19.11.2015 року не з'явились, про день і час слухання справи були повідомлені належним чином, про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомили, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 04 червня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав ОСОБА_2 у борг 11 000,00 доларів США, що складає 220 000,00 гривень, про що відповідач надав власноруч написану розписку про отримання ним коштів та зобов'язався їх повернути не пізніше 06 червня 2015 року.
Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Враховуючи, що відповідач борг до теперішнього часу не повернув, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому суд вважає стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 220 000,00 гривень заборгованості за договором позики.
Посилання відповідача у попередньому судовому засіданні на те, що дана розписка є безгрошовою, не знайшли свого підтвердження у суді, оскільки належних та допустимих доказів цьому не надано.
Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2200,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 222, 224 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 220 000,00 гривень заборгованості за договором позики та 2200,00 гривень судових витрат, а всього 222 200 (двісті двадцять дві тисячі двісті) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя