АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/1387/15 Справа: № 639/3338/14-ц Категорія: "договірні правовідносини" Головуючий 1 інстанції: Шиянова Л.О. Доповідач: Малінська С.М.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Бровченка І.О.,

Даниленка В.М.,

за участю секретаря - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ПАТ "Перший Український міжнародний банк" звернувся до суду з названим позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 30 червня 2007 року між Закритим акціонерним товариством "Перший Український міжнародний банк" (правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є Публічне Акціонерне Товариство "Перший Український міжнародний банк") та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 5646877, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 150000,00 доларів США та зобов'язався використати його за цільовим призначенням, сплатити відсотки за користування кредитом та повернути кредит частинами в розмірах, порядку та в строки, визначені договором, але не пізніше 12 березня 2028 року. 25 грудня 2009 року до кредитного договору була укладена додаткова угода № 8522101, згідно умов якої було видано другий транш Кредиту в розмірі 1 170 006, 07 грн. (один мільйон сто сімдесят тисяч шість гривень 07 копійок) з виключним цільовим призначенням на погашення заборгованості позичальника за першим траншем. На підставі п. п. 3.5.7, 3.5.8 кредитного договору, 27 вересня 2013 року позивач надіслав відповідачу письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом, але відповідачем вказана вимога не виконана, у звязку з чим, станом на 01 квітня 2014 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором складає 2 052 353,14 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1 170 006.07 грн. та заборгованість за несплаченими відсотками в сумі 882 347.07 грн. У зв'язку з цим, з урахуванням змінених позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 1 798 120,02 грн., які складаються з заборгованісті за кредитом в розмірі 1 144 152,75 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 653 967,27 грн., а також судовий збір.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 року у задоволенні позову ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" відмовлено.

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 30серпня 2007 року між Закритим акціонерним товариством "Перший Український міжнародний банк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 5646877, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 150000 доларів США та зобовязався використати його за цільовим призначенням, сплатити відсотки за користування кредитом та повернути кредит частинами в розмірах, порядку та в строки, визначені договором, але не пізніше 12.03.2028 року ( а.с.6-11).

До Кредитного договору була укладена додаткова угода № 8522101 від 25 грудня 2009 року, згідно умов якої було видано другий транш Кредиту в розмірі 1 170 006,07 грн. з виключним цільовим призначенням на погашення заборгованості позичальника за 1-м траншем ( а.с.12-14).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач повністю припинив виконання взятих на себе зобовязань щодо сплати кредиту та процентів за користування ним з 25 квітня 2010 року ( а.с. 50-51, 63-64).

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності встановлено ст.261 ЦК України, відповідно до якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

19 жовтня 2010 року (дата підтверджується печаткою пошти на конверті) ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору, на адресу ОСОБА_2 було направлено вимогу № 539 від 15.10.2010р., згідно якої відповідачу протягом 30 календарних днів запропоновано погасити прострочену заборгованість по поверненню кредиту та сплатити проценти за користування кредитом. Вимогу відповідач отримав 21 жовтня 2010 року ( а.с.48-49).

Таким чином позивачем ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" було змінено кінцеву дату повернення кредиту та відсотків за кредитним договором, оскільки у зв'язку з пред'явленням вимоги про виконання зобов'язання за правилами ч.5 ст.261 ЦПК України почався перебіг строку позовної давності.

Така ж правова позиція висловлена в Постановах Верховного Суду України від 24.09.2014р. у справі № 6-106цс14 та від 17.09.2014р. у справі № 5-53цс14.

Заборгованість за кредитним договором так і не була погашена відповідачем і після отримання вимоги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача не заперечував , що дійсно вимога про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом ( вих. № 539и від 15.10.2010р.) була направлена ОСОБА_2

Судом апеляційної інстанції в судовому засіданні досліджено оригінал зазначеної вимоги , оригінал повідомлення від 15.10.2010 року та опис поштового вкладення - вказаної вимоги від 19.10.2010р.

Таким чином, починаючи з 22 листопада 2010 року почався перебіг трирічного строку позовної давності для звернення ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" з вимогами, що виникли із укладеного кредитного договору і цей строк закінчився відповідно 22 листопада 2013 року.

Згідно ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що між позивачем та відповідачем не було укладено в будь-якому вигляді угоду про збільшення строку позовної давності, передбаченої ст.259 ЦПК України. Умови кредитного договору та додаткової угоди до нього також не передбачають положень щодо збільшення строку позовної давності.

За правилами ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

В матеріалах справи міститься заява представника позивача від 06 жовтня 2011 року про застосування строку позовної давності (а.с.48).

Будь-яких доказів щодо наявності обставин, які б свідчили про зупинення або переривання перебігу строку позовної давності позивачем під час розгляду справи не надано.

Враховуючи викладені обставини, судова колегія доходить висновку, що рішення судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді