АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/843/15 Справа № 200/6899/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - О.М. Решетник Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

10 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів: Ремеза В.А., Свистунової О.В.

при секретарі Безверхому О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2014 року про забезпечення позову по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейфєль" до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, третя особа - Бабушкінська районна в м. Дніпропетровську рада в особі відділу освіти Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання незаконними та скасування рішень міської ради та визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2014 року даний позов про визнання незаконним та скасування рішення Дніпропетровської міської ради № 123/43 від 27.11.2013 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки по фактичному розміщенню незавершеного будівництва по АДРЕСА_1; визнання незаконним та скасування рішення Дніпропетровської міської ради від 29.01.2014 року №56/47 про передачу в оренду ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 по фактичному розміщенню незавершеного будівництва; визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 21.02.1014 року між Дніпропетровською міською радою і ОСОБА_2 та скасування здійсненої на підставі договору державної реєстрації права оренди земельної ділянки ОСОБА_2 - забезпечено шляхом накладення арешту на земельну ділянку (кадастровий номер :02:422:0113) по АДРЕСА_1 по фактичному розміщенню незавершеного будівництва; заборонено ОСОБА_2 та іншим фізичним і юридичним особам використовувати земельну ділянку (кадастровий номер :02:422:0113) та проводити будь-які будівельні роботи чи підготовку до будівельних робіт по АДРЕСА_1 по фактичному розміщенню незавершеного будівництва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Розглянувши матеріал, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а ст.152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснює п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечуючи позов шляхом накладення арешту на відповідну земельну ділянку та заборони ОСОБА_2, іншим фізичним і юридичним особам використовувати земельну ділянку і проводити будь-які будівельні роботи чи підготовку до будівельних робіт на відповідній земельній ділянці, - місцевий суд не перевірив дотримання положень ст. 152 ЦПК України щодо співмірності виду забезпечення позову та заявлених позовних вимог, не обґрунтував доцільність застосування у даному випадку саме зазначеного виду забезпечення позову - арешту.

Крім того, місцевим судом необґрунтовано застосовано заборону на використання відповідної земельної ділянки щодо невизначеного кола осіб (навіть тих, що не є учасниками процесу).

За викладених обставин, колегія дійшла висновку, що місцевим судом порушені вимоги ст.ст. 151, 152 ЦПК України, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2014 року про забезпечення позову - скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає провадженню у справі.

Головуючий

Судді