Справа №702/811/15-ц
Провадження №2-др/702/2/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову в ухваленні додаткового рішення

16 липня 2015 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Ротаєнко Д.С.

при секретарі: Шковира А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище заяву представника відповідача ОСОБА_1 про компенсацію витрат, пов»язаних із розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Цибулівської селищної ради смт.Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору- Головне управління юстиції у м.Києві про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю, зміну черговості на спадкування, визнання права власності на майно в порядку спадкування, визнання свідоцтв про спадщину недійсними,

в с т а н о в и в :

Заявник 24.06.2015 року звернувся в суд із заявою про компенсацію витрат, пов»язаних з розглядом справи та просить стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати за проїзд її та її представника в судові засідання та для ознайомлення з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Цибулівської селищної ради смт.Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору- Головне управління юстиції у м.Києві про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю, зміну черговості на спадкування, визнання права власності на майно в порядку спадкування, визнання свідоцтв про спадщину недійсними в сумі 28 800 грн., так як в задоволенні позову до ОСОБА_3 було відмовлено

09.07.2015 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_4 надійшло заперечення, відповідно до якого представник відповідачки ОСОБА_1В звернувся до Монастирищенського районного суду Черкаської області із заявою про компенсацію витрат пов'язаних з розглядом справи у справі за позовом ОСОБА_2 до Цибулівської сільської ради, ОСОБА_3, третьої особи Головного управління юстиції в м.Києві про встановлення факту спільного постійного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_5, визнання права власності на майно. Вважає, що дана заява не підлягає до задоволення з наступних підстав. Заявник, а також інші учасники під час розгляду справи не надавали суду квитанцій, на які в своїй заяві посилається представник ОСОБА_1 Вказані квитанції було додано лише разом із заявою про компенсацію витрат, пов язаних з розглядом справи в 2015 році. Крім того, представник ОСОБА_1 не надає суду доказів, того щодо дані витрати пов'язані саме з розглядом даної справи, чим обумовлений саме такий розмір витрат. З матеріапів, справи відомо, що відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час розгляду справи представник ОСОБА_1 клопотав перед судом про те, щоб суд призначав судові засідання не раніше 10:30 у зв 'язку із тим, що приїздив в м.Монастирище автобусом, а рейсовий автобус з м.Київ прибуває в м Монастирище о 10:20 год. Вартість квитка на проїзд в рейсовому автобусі з м.Київ до м.Монастирище, а такорж в зворотньому напрямку складає на момент розгляду заяви про компенсацію витрат 135,01 грн. Інформація знаходиться у відкритому доступі на сайті. Але відповідно до ч.1 ст.85 ЦПК України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Відповідно до ст.10 ЦІІК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Але відповідно до п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі ст.220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання. Проте, якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу них судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено. Додатоковою заявою від 16.07.2015 року заперечив, так як вид витрат на послуги таксі не відшкодовується сторонам.

У судове засідання 16.07.2015 року учасники судового розгляду не з"явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв"язку з чим розгляд справи проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви не обхідно відмовити у повному обсязі, оскільки:

-відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов»язаних з розглядом справи;

-згідно п.3 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, належать: витрати сторін та їх представників, що пов»язані із явкою до суду;

-відповідно до ч.1 ст.85 ЦПК України витрати пов»язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла, несуть сторони;

-відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати;

- разом з тим, рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2013 року судом вирішено питання про судові витрати, на понесення яких сторонами були подані докази. Відповідач та його представник доказів понесених ними судових витрат під час розгляду справи у суді першої інстанції суду не надавали;

- згідно ст.32 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції чинній на час розгляду даної заяви Вищий спеціалізований суд надає методичну допомогу судам нижчого рівня з метою однакового застосування норм Конституції та законів України у судовій практиці на основі її узагальнення та аналізу судової статистики; дає спеціалізованим судам нижчого рівня рекомендації роз"яснення з питань застосування законодавства щодо вирішення справ відповідної судової спеціалізаці;

- відповідно до ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції чинній на час подання даної заяви : "Пленум Вищого спеціалізованого суду узагальнює з метою забезпечення однакового застосування норм права при вирішенні справ відповідної судової юрисдикції практику застосування матеріального і процесуального закону; за результатами узагальнення судової практики дає роз'яснення рекомендаційного характеру з питань застосування спеціалізованими судами законодавства при вирішенні справ відповідної судової юрисдикції;

- згідно п.п.2 п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справи №10 від 17.10.2014 року якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволення такої заяви має бути відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, на дату винесення рішення, тобто 08.08.2013 року доказів на підвтердження понесених судових витрат заявником не надавались, а суд тому на підставі ч.5 ст.220 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.79,85,169, 197, 208-210, 220, 293 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду україни із розгляду цивільних і кримінальних справи №10 від 17.10.2014 року, Законом України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010 року із змінами і доповненнями, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, пов»язаних із розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Цибулівської селищної ради смт.Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору- Головне управління юстиції у м.Києві про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю, зміну черговості на спадкування, визнання права власності на майно в порядку спадкування, визнання свідоцтв про спадщину недійсними, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня її проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області до апеляційного суду Черкаської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д. С. Ротаєнко