АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А:

18 грудня 2014 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулись до суду із зазначеним позовом за яким просили суд, стягнути на їх користь з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 3685, 31 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 09 вересня 2011 року о 15 год. 15 хв. в м. Дніпропетровську по вул. Наб. Леніна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: "Мазда" реєстр. № НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4; "Мерседес" реєстр. НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_5; та "Шевроле" реєстр. № НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6 Винним у скоєні ДТП постановою суду визнано ОСОБА_4 На момент ДТП між відповідачем ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.07.2011 року, за яким позивач - ПрАТ «Страхова група «ТАС» застрахував цивільну відповідальність відповідача - ОСОБА_2 перед третіми особами при використанні транспортного засобу "Мазда" реєстр. № НОМЕР_1. На підставі заяви одного з учасників ДТП - ОСОБА_5 ПАТ «Страхова група «ТАС» сплатило йому страхове відшкодування у розмірі 18426, 58 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку не відшкодував шкоду позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року ухвалено: в задоволенні позову ПрАТ «Страхова група «ТАС» - відмовити.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова група «ТАС» просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах та межах позовних вимог, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.10.2011 року, ОСОБА_4 визнано винуватим по ст. 124 КУпАП в тому, що він 09.09.2011 року о 15 год. 15 хвилин, керуючи автомобілем "Мазда Е 2000" реєстр. НОМЕР_5 по вул. Набережній Леніна в м. Дніпродзержинську, відволікся від керування свого автомобіля, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Мерседес реєстр. № НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 Після удару автомобіль Мерседес продовжив некерований рух вперед та скоїв зіткнення за автомобілем "Шевроле" реєстр. № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно платіжного доручення № 16575 від 25.01.2012 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» виплатило ОСОБА_5 суму страхового відшкодування в розмірі 18426,58 грн. і 18.12.2014 року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з останнього 3685,31 грн., пославшись на вимоги ст.ст. 993, 1187 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивачем не доведено позовні вимоги про стягнення на його користь з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 3685,31 грн. Крім того, винним у спричинення шкоди, згідно рішення суду є не відповідач по справі, а інша особа, а доказів винуватості ОСОБА_2 у спричиненні, відшкодованої позивачем шкоди, позивач не надав.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив спір.

Спірні правовідносини між сторонами виникли щодо стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Судова колегія встановила, і це підтверджується матеріалами справи, що 07.07.2011 року між позивачем ПрАТ «Страхова група «ТАС» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс НОМЕР_6, тип договору страхування -1, термін дії з 07.07.2011 року до 06.07.2012 року, забезпечений транспортний засіб - : "Мазда" Е2200 реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.5).

09 вересня 2011 року о 15 год. 15 хв. по вул. Набережна Леніна в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобілів «Мазда» реєстр. № НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4; «Мерседес» реєстр. № НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_5; та «Шевроле» реєстр. № НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6 Винним у скоєні ДТП постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.10.2011 року визнано ОСОБА_4, який є водієм за довіреністю забезпеченого транспортного засобу (а.с.6).

Вказана ДТП визнана страховим випадком позивачем і за страховим актом від 20.01.2012 року визначено страхове відшкодування постраждалому ОСОБА_5 згідно його заяви № 09770/05/2011/53 від 29.09.2011 року (а.с.33) та згідно платіжного доручення № 16575 від 25 січня 2012 року виплачено позивачем страхове відшкодування в сумі 18 426,58 грн. ОСОБА_5 (а.с.34).

Позивач в обґрунтування позову посилається на ст. 38-1.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за якою зазначено, що у разі якщо невиконання (неналежне виконання) особою, відповідальність якої застрахована, водієм забезпеченого транспортного засобу чи особою, визначеною у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, обов'язку, передбаченого пунктом 331. 1 статті 331 цього Закону, призвело до порушення строку здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), страховик (МТСБУ) має право вимагати від такої особи компенсацію в розмірі 20 відсотків виплаченого страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно з підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"учасники ДТП зобов'язані невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Однак ні з позовної заяви, ні з апеляційної скарги, ні з матеріалів справи не вбачається вищевказані невиконання (неналежне виконання) особою, відповідальність якої застрахована, тобто порушення зі сторони відповідача, його вини в цьому.

Обставини порушення відповідачем ст. 38-1.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивачем не зазначено та необґрунтовано, а саме в чому вони полягають, коли були здійсненні, а також не зазначено та не надано позивачем доказів того, що такі дії відповідача призвели до порушення строку здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відсутнє обґрунтування застосування вказаної норми зі сторони позивача.

За вказаних обставин судова колегія не вбачає підстав для застосування ст. 38-1.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до спірних правовідносин, відповідно до якої позивач та апелянт просять стягнути грошову суму з відповідача-страхувальника.

Згідно ч.3 ст. 10, ст.ст. 57-60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними і допустимими. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог частини третьої статті 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої права й виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ч.2 вказаної статті, - особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Згідно до вимог ч.ч.1.2 ст.11 ЦПК України, - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивач не довів свого позову належними та допустимими доказами, а тому позов задоволенню не підлягає.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судова колегія приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності з вимогами закону та не має підстав для його скасування, і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь