Справа № 463/103/14 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/127/15 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретаря Глинського О.А.

з участю представника відповідача ПП «Фірма «Сомгіз» - Лісович Л.Б. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 6 травня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, фізичної особи підприємця ОСОБА_6. Просив ухвалити рішення, яким визнати недійсними та скасувати результати продажу за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону у вигляді торгів «з голосу» об'єкта малої приватизації - нежитлового приміщення першого та цокольного поверхів загальною площею 56, 7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які оформлені протоколом конкурсу від 01.03.2013 року, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 6 травня 2014 року в позові ОСОБА_3 відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржив представник позивача. Вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю. Мотивує тим, що 1 березня 2013 року проведено конкурс, переможцем якого визнано ФОП ОСОБА_6, яка запропонувала найвищу ціну за об'єкт продажу. Проте конкурс проводився із порушенням встановленого порядку, внаслідок чого не надано можливість використати право на повноцінну участь у торгах, що є підставою для визнання недійсними результатів конкурсу. Зокрема, відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств» для участі у конкурсі покупець подає до конкурсної комісії бізнес-план або техніко-економічне обґрунтування післяприватизаційного розвитку, об'єкт, який повинен включати: назву і місцезнаходження об'єкта, відомості про покупця, запропоновану покупцем ціну придбання об'єкта, зобов'язання щодо виконання умов конкурсу, додаткові зобов'язання щодо подальшої експлуатації об'єкта. Натомість, як вбачається із опису переліку документів, які були прийняті від ФОП ОСОБА_6, остання не передала для участі у конкурсі бізнес-план або техніко-економічне обґрунтування, а також конкурсну пропозицію ціни. Вказана обставина свідчить про те, що ФОП ОСОБА_6 не передала необхідного пакету документів для участі у конкурсі, а тому не могла взяти в ньому участі, а відтак не могла перемогти в цьому конкурсі. Такі дії є порушенням порядку проведення конкурсу, встановленого законом. За наведених обставин результати проведення конкурсу 01.03.2013 року, які оформлені протоколом конкурсу, стосовно продажу нежитлового приміщення загальною площею 56, 7 м. кв. першого поверху будинку АДРЕСА_1 слід визнати недійсними. Крім того, конкурс проводився у іншому приміщенні, ніж передбачалось. В процесі його проведення сторонні особи розмовляли по телефону, що позбавляло можливості чіткого розуміння оголошень правил проведення торгів.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача ПП «Фірма «Сомгіз» - Лісович Л. вважає рішення суду першої інстанції законним .

Інші учасники в судове засідання не з"явились, належним чином повідомлені про дату розгляду справи за апеляційною скаргою. Клопотання представника відповідача Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради про відкладення розгляду справи по причині перебування у відрядженні у період з 16 по 18 березня 2015 року представника Грицини Я.М., якому доручено участь у справі, колегія суддів вважає за необхідне відхилити. Згідно даних розписки про отримання судової повістки, вказана юридична особа отримала повістку про забезпечення представника для участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 16.03.2015 року завчасно, а саме 17.02.2015 року. За таких обставин відповідач мав достатньо часу для вирішення питання забезпечення представництва його інтересів іншою особою. Інші учасники не з»вились, про причини неявки не повідомили. Тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законим є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає таким вимогам .

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інтонації .

Перевіряючи законність рішення в оскаржуваній його частині, колегія суддів враховує наступні обставини.

Матеріалами справи встановлено, що 01.03.2013р. відповідачами Управлінням комунальної власності ДЕП ЛМР та ПП «Фірма «Сомгіз» було проведено конкурс з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону у вигляді торгів з голосу об'єкта малої приватизації нежитлових приміщень 1-го та цокольного поверхів площею 56,7 кв.м. по вул. Тершаковців, 4 у м. Львові. Згідно попереднього рішення закритого засідання конкурсної комісії, яке відбулось 26.02.2013р., на підставі отриманих документів до участі в конкурсі як учасники торгів, були допущені позивач, ПП «Юридична фірма «Сфінкс» та відповідач ФОП ОСОБА_6, яка в подальшому стала переможцем цих торгів.

Суд першої інстанції врахував, що правовідносини сторін врегульовано Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств/малу приватизацію/» /далі Закон/ та Порядком продажу об'єктів малої приватизації шляхом викупу, на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону, підставами для визнання судом недійсними угод, укладених на аукціоні, конкурсі є невиконанання вимог щодо змісту інформації, передбаченої ст.15 вказаного закону та терміну її опублікування; об'єкт включено до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації, з порушенням чинного законодавства; покупець не визнається як такий згідно з законодавством про приватизацію; істотно порушувались інші правила оголошення та проведення аукціону, конкурсу, передбачені цим Законом.

Судом першої інстанції враховано правову позицію ВСУ від 24.12.2012року, за якою - продаж майна з прилюдних торгів є правочином, і як наслідок, він може визнаватись недійсним з підстав недотримання норм цивільного права про дійсність правочину. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не доведено фактів порушення законодавства, яке регулює проведення торгів, в зв»язку з чим просив визнати недійсними результат торгів.

Обґрунтовано спростованою твердження позивача про відсутність у відповідача ФОП ОСОБА_6 необхідних документів для участі в конкурсі. Вказане твердження спростовується письмовими доказами у справі, яким надана належна оцінка і такі не спростовано позивачем. Зокрема до справи долучено заяву вказаного відповідача на участь в аукціоні. (а.с.74). За її змістом - до заяви долучено документи, необхідні для участі у аукціоні, в тому числі ті, на відсутність яких вказує позивач. Копії техніко-економічного обґрунтування після приватизаційного розвитку та цінової пропозиції на конкурс у приватизації долучені представниками відповідачів до матеріалів справи (а.с.75, 76).Тому суд дійшов вірного висновку про необґрунтованість тверджень позивача, що ФОП ОСОБА_6 не мала права брати участь в аукціоні.

На рівні з позивачем, який також брав участь у конкурсі, цим відповідачем було запропоновано найвищу ціну, і як наслідок, його було визнано переможцем.

Виходячи з протоколу конкурсу № 03/04 (а.с.72-73), а також з врахуванням дослідженого судом належного доказу - відеозапису торгів, долученого до справи, з яких убачається, що своїм правом виявити бажання на придбання об'єкту нерухомості позивач скористався лише один раз під час оголошення початкової ціни і в подальшому, не виявляв бажання реалізувати своє право, оскільки в подальшому торги тривали по причині пропозиції вищої ціни двома учасниками: ПП «Юридична фірма «Сфінкс» та ФОП ОСОБА_6, що додатково спростовує позицію про порушення його прав як учасника торгів.

Що стосується інших порушень, які зі слів позивача створювали труднощі для участі в конкурсі, то такі доводи повністю спростовано вказаним вище відеозаписом торгів. З такого убачається проведення аукціону у відповідності до вимог чинного законодавства.

Судом першої інстанції аргументовано спростовано мотиви позову, як такі, що на думку позивача, свідчать про недійсність торгів - зміст опублікованого оголошення в друкованому виданні «Львівська пошта» № 146 від 29.12.2012р. (а.с.71), в якому допущено описку відносно площі об'єкта нерухомості та помилково вказано площу 56,50 кв.м., а не відповідну 56, 70 кв. м

Така описка була виправлена шляхом опублікування відповідних уточнень у цьому ж друкованому виданні № 18 від 14.02.2013р. (а.с.70), і оскільки в своїй заяві про участь у конкурсі (а.с.78) позивач вказав вірну площу приміщення - 56,7 м кв, то немає підстав вважати це порушенням, в тому числі істотним, тобто таким, яке вплинуло на права позивача, як учасника конкурсу. В іншій частині, опубліковане оголошення відповідає вимогам ст. 15 Закону, і враховуючи те, що жодних негативних наслідків для учасників торгів спричинено не було, положення п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону порушеними не є.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що не може бути підставою для задоволення позову та обставина, що конкурс проводився не в великій сесійній залі, як про це вказано в оголошенні, а в іншому приміщенні цієї ж будівлі. Як зазначила представник відповідача УКВ ДЕП ЛМР, з об'єктивних причин місце проведення конкурсу було змінено на малу сесійну залу за цією ж адресою в тій же будівлі. Вхід у малу залу приміщенння знаходиться поруч з великою залою, що в робочому порядку доведено до відома позивача, який вчасно зареєструвався та приймав участь у конкурсі нарівні з іншими учасниками і будь-яких зауважень з приводу такої обставини на адресу конкурсної комісії не висловлював.

Суд першої інстанції в процесі розгляду справи переглянув в судовому засіданні відеозапис процесу проведення торгів, яким безперечно спростовуються твердження позивача про порушення умов та правил проведення конкурсу (а.с.14).

Повністю спростовано вказаним відеозаписом твердження позивача про розмови, пересування по залу осіб, користування мобільним чи телефонним зв'язком осіб, фото та відео камерами під час проведення конкурсу, які перешкоджали б реалізації прав позивача, як учасника конкурсу.

Суд першої інстанції погодився з посиланням позивача на правовий висновок ВСУ, висловлений під час розгляду справи № 6-116цс12 від 24.10.2012р., згідно з яким результати конкурсу можуть визнаватись недійсними. Однак, для задоволення цієї вимоги необхідним є доведення порушення істотних умов та порядку проведення конкурсу, що позивачем не доведено.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України, обов'язок довести такі обставини покладається на позивача. Позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами, клопотань про забезпечення інших доказів у наданні яких суду у нього є труднощі позивач суду не заявляв.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність вимог позивача та відмовив у позові. Торги проведені з дотриманням, в тому числі, вимог ст.. 15, 16, 17 ,18 Закону № 2171-ХІІ від 06.03.1002 року в чинній на час проведення торгів редакції.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. Рішення суду першої інстанції ухвалено при правильному застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.303,304, п.1ч.1 ст.307, 308, ст.313, п.1 ч. 1 ст. 314, ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 6 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді