Справа № 132/4254/13-ц Провадження № 22-ц/772/1638/2015Головуючий в суді першої інстанції Янків Т. П.
Категорія 23Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Жданкін В.В.

Суддів: Копаничук С.Г., Ковальчука О.В.

При секретарі: Агеєвій Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11.02.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до СВК "Колос" с. П. Лисіївка, Калинівського району, Вінницької області за участю третіх осіб: відділу Держземагенства у Калинівському районі, Реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції про визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до СВК "Колос" с. П. Лисіївка, Калинівського району, Вінницької області за участю третіх осіб: відділу Держземагенства у Калинівському районі, Реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції про визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки. В позові зазначає, що являється власником земельної ділянки, кадастровий № НОМЕР_1, розташованої на території Кіровської сільської ради Калинівського району Вінницької області, площею 4,4656 га, згідно державного акту серії НОМЕР_2 та земельної ділянки, кадастровий № НОМЕР_3, розташованої на території Кіровської сільської ради Калинівського району Вінницької області, площею 3,9277 га, згідно державного акту серії НОМЕР_4.

Між нею та відповідачем СВК "Колос" Калинівського району в 2011 році було укладено договіри оренди земельних ділянок, які були зареєстровані в відділі Держкомзему у Калинівському районі від 29.11.2012 року за № 06312 та від 29.11.2012 року за № 06304.

Вважає, що вказані договори оренди землі укладені з порушенням норм цивільного та земельного законодавства та Закону України "Про оренду землі", оскільки в реєстраційних справах щодо укладеного між сторонами договору не долучено: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що унеможливлює її ідентифікувати, тобто відсутня необхідна інформація про об'єкт оренди, що є однією з істотних умов договору оренди землі і що відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України свідчить про недійсність правочину, а тому звертається до суду з даним позовом і просить визнати договори оренди землі недійсними та повернути належні їй земельні ділянки.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки). Невід'ємними частинами договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду ; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 11.02.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.04.2015 року рішення апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2014 року скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.

Судова колегія, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що скарга не підлягає до задоволення у зв'язку з наступним.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що між позивачкою та відповідачем при укладенні договорів оренди землі погоджено всі істотні умови, позивачем не доведено, в чому саме полягає порушення його прав у зв'язку з відсутністю окремих умов договору та істотність таких порушень.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачці на підставі державних актів на праві приватної власності належать дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,9277 га та 4,4656 га, що розташовані на території Кіровської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

04 квітня 2011 року між ОСОБА_2 та СВК "Колос" укладено договори оренди вищезазначених земельних ділянок. 29 листопада 2012 року вказані договори зареєстровані у відділі Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зг

ідно частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання вимог закону в момент вчинення правочину.

Таким чином, порушення умов договору може бути підставою для його розірвання, а не визнання недійсним (стаття 651 ЦК України).

З огляду на викладене, суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні позову і рішення суду І інстанції є законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 291, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11.02.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Вінницької області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: