Справа № 306/462/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі Маринець Д.М.

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_6, на рішення Свалявського районного суду від 27 квітня 2015 року справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: Плосківська сільська рада Свалявського району, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

у с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа: Плосківська сільська рада, в якому посилаючись на те, що відповідачка самовільно побудувала на дорозі загального користування бетоновану огорожу, внаслідок чого перекрила позивачам проїзд до їхніх дворогосподарств, просили зобовязати відповідачку усунути перешкоди у користуванні дорогою загального користування шляхом знесення самочинно збудованого цоколя огорожі.

Рішенням Свалявського районного суду від 27 квітня 2015 року (а.с. 50-51) позов задоволено. Зобовязано ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні дорогою біля свого дворогосподарства шляхом знесення самочинно збудованого цоколя огорожі, яким перекрито проїзд.

В апеляційній скарзі представник відповідачки (а.с. 55-57) просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Зазначає, що оскаржуваним рішенням було порушено право відповідачки на визнання за нею права власності на земельну ділянку та на визначення меж земельної ділянки.

Крім того, існує ще одна дорога, яка веде від дворогогосподарств позивачів до центральної дороги, тобто у позивачів є вільний доступ до центральної дороги.

Генеральний план села є застарілим і до нього існує ряд зауважень.

Вказує на те, що згідно з актом, складеним членами Плосківської сільської ради, було зобовязано протягом місяця знести незаконно збудовану споруду на дорозі ОСОБА_8, а не відповідачку.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції, правильно встановивши, що відповідачкою самочинно на дорозі загального користування був побудований бетонний цоколь огорожі, відповідачі мають право на захист своїх порушених цивільних прав, обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову. Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 19 листопада 2014 р. у справі № 6-180цс14.

Доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310 цього Кодексу підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Свалявського районного суду від 27 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

ОСОБА_9 ОСОБА_10ОСОБА_11