Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц-778/1079/15 Головуючий у 1 інстанції: Беспалько Г.Д.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 листопада 2013 року у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "Росток" про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "Росток" (далі ТОВ "Торгово-виробнича фірма "Росток").

В обґрунтування заяви заявник зазначав, що 31 березня 1995 року Розпорядженням Запорізької міської ради народних депутатів № 620 зареєстровано ТОВ "Торгово-виробнича фірма "Росток".

Засновниками ТОВ "Торгово-виробнича фірма "Росток" є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яким належить по 50 % Статутного капіталу.

13 лютого 1997 року рішенням Зборів учасників ТОВ "Торгово-виробнича фірма "Росток" заявника призначено директором, про що зроблено відповідний запис в трудовій книжці.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 25 листопада 2008 року у справі № 23/555/08-АП припинено юридичну особу ТОВ "Торгово-виробнича фірма "Росток".

На теперішній час підприємство знаходиться в стані припинення підприємницької діяльності.

Головою комісії з припинення підприємства в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців вказано ОСОБА_3, яка не є керівником підприємства та не була призначена головою комісії з припинення юридичної особи в установленому законом порядку.

Зазначає, що встановлення юридичного факту призначення заявника головою комісії з припинення підприємства в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців необхідно для здійснення зазначеної процедури у встановленому законом порядку.

Враховуючи зазначене заявник просив встановити факт призначення ОСОБА_4 головою комісії припинення юридичної особи - ТОВ "Торгово-виробнича фірма "Росток" з 25 листопада 2008 року.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 листопада 2013 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено факт призначення ОСОБА_4 головою комісії припинення юридичної особи - ТОВ "Торгово-виробнича фірма "Росток" з 25 листопада 2008 року. Також в оскаржуваному рішенні суду зазначено, що набравши законної сили рішення суду у даній справі є правовою підставою для внесення державним реєстратором до Єдиного державного реєстру запису про те, що з 25 листопада 2008 року ОСОБА_4 є головою комісії з припинення 9ліквідаційної комісії) товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "Росток" та має право вчиняти юридичні дії від імені товариства з обмеженою відповідальністю "трогово-виробнича фірма "росток" без довіреності.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.310 ЦПК рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в апеляційному порядку із залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених у ст.207 ЦПК.

Відповідно до ч.1 ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов"язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Статтею 2 ЦПК передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та Цивільного Процесуального Кодексу.

Заявник вказує, що встановлення юридичного факту призначення заявника головою комісії з припинення підприємства в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців необхідно для здійснення зазначеної процедури у встановленому законом порядку.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що між заявником ОСОБА_4 та ОСОБА_3 існує спір щодо права обіймати посаду директора та ліквідатора ТОВ "Торгово-виробнича фірма "Росток".

Частиною 1 ст.256 ЦПК України встановлено перелік фактів, що можуть встановлюватись у судовому порядку, який не є вичерпним.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд першої інстанції мав би звернути увагу на процесуальні приписи Загальних Положень про окреме провадження в яких йдеться, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який має вирішуватись в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованій особі, що вона має право подати позов на загальних підставах (ст.235 п.6 ЦПК).

Зазначені вказівки дублюються і у п.4 ст.256 ЦПК, де окреслено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 та п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Статтею 207 ЦПК України передбачені підстави для залишення заяви без розгляду, за наявності точно встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не правильно встановлені обставини справи щодо вимог про встановлення юридичного факту, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду.

Керуючись ст.307,310,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 листопаді 2013 року у цій справі в частині задоволення позовних вимог про встановлення юридичного факту скасувати із залишенням заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: