УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Кафідової О.В., Леванчука А.О.,

Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Анкон Трейд», третя особа - директор товариства з обмеженою відповідальністю «Анкон Трейд» - ОСОБА_4, про визнання незаконним наказу про звільнення, зміну дати і формулювання причин звільнення, стягнення заробітної плати за касаційною скаргою директора товариства з обмеженою відповідальністю «Анкон Трейд» - ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 3 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом до товариства з ТОВ «Анкон Трейд», третя особа - директор ТОВ «Анкон Трейд» - ОСОБА_4, у якому, з урахуванням уточнень, просив визнати незаконним наказ від 1 серпня 2012 року щодо розірвання трудового договору між ним та власником на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України; визнати формулювання причини звільнення на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України неправильною, змінити її на наступну звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (з урахуванням поданої ним заяви), і змінити дату звільнення з 1 серпня 2012 року на день вирішення справи у суді; стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі з урахуванням невикористаної відпустки за період з 3 жовтня 2011 року по 1 серпня 2012 року в розмірі 31 831 грн. 09 коп.; суму середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати з 2 серпня 2012 року по 19 липня 2013 року в розмірі 32 590 грн. 04 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 3 жовтня 2011 року його було прийнято на роботу до ТОВ «Анкон Трейд», на посаду керівника регіонального представництва в м. Запоріжжя за сумісництвом, з окладом згідно з штатним розкладом. Відповідно до штатного розкладу ТОВ «Анкон Трейд» розмір посадового окладу складав 3 тис. грн. Протягом усього періоду роботи з моменту прийняття до 31 липня 2012 року відповідач не сплачував йому заробітну плату. Це стало підставою для його звернення до відповідача з вимогою щодо надання довідки про нараховану та сплачену суму заробітної плати за період роботи та виплати заборгованості по заробітній платі за весь період прострочення, після чого дізнався, що його було звільнено з посади на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним та таким, що проведено із порушенням вимог трудового законодавства, оскільки відповідач не вказав з який міркувань він дійшов про його невідповідність займаній посаді, з наказом про звільнення його не було ознайомлено. Крім того ТОВ «Анкон Трейд» взагалі не розглянуло його заяву від 31 серпня 2012 року про розірвання з ним трудового договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 3 грудня 2014 року, позов задоволено. Визнано незаконним наказ від 1 серпня 2012 року директора ТОВ «Анкон Трейд» - ОСОБА_4 щодо розірвання трудового договору між ОСОБА_6 та власником ТОВ «Анкон Трейд» на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. Визнано формулювання причин звільнення на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України неправильною, змінено її на наступну: «Звільнений з посади керівника представництва ТОВ «Анкон Трейд» в м. Запоріжжя за сумісництвом на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, і змінено дату звільнення з 1 серпня 2012 року на день вирішення справи в суді. Стягнуто з ТОВ «Анкон Трейд» на користь ОСОБА_3 64 421 грн. 13 коп., а саме: суму заборгованості по заробітній платі з урахуванням нарахувань за час невикористаної відпустки за період з 3 жовтня 2011 року по 1 серпня 2012 року в розмірі 31 831 грн.; суму середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати з 2 серпня 2012 року по 19 липня 2013 року в розмірі 32 590 грн. 04 коп.

У касаційній скарзі, поданій представником, директор ТОВ «Анкон Трейд» - ОСОБА_4, просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що вимога позивача про зміну формулювання причин звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України є законною та обґрунтованою, на його користь підлягає стягненню суму заборгованості по заробітній платі, компенсація за час невикористаної відпустки, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Судом установлено, що ОСОБА_3 працював у відповідача на посаді керівника регіонального представництва в м. Запоріжжя за сумісництвом.

Наказом від 1 серпня 2012 року ОСОБА_3 звільнено із займаної посади на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України.

8 вересня 2012 року ОСОБА_3 поштовим зв'язком направив ТОВ «Анкон Трейд» заяву, яку датовано 31 серпням 2012 року, про звільнення за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, у зв'язку з порушенням умов трудового договору та законодавства про працю - порушення строків виплати заробітної плати (т. 1 а.с. 9, 10).

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Ураховуючи ту обставину, що заява ОСОБА_3 подана останнім після того як його було звільнено з роботи у зв'язку із невідповідністю займаній посаді, то висновки судів про зміну формулювання причин звільнення працівника за власним бажанням неможливо визнати правильними, оскільки такої заяви на момент прийняття рішення про звільнення не було.

Зміна формулювання причин звільнення за власним бажанням з передбаченої ч. 3 ст. 38 КЗпП України підстави за цих обставин можлива у випадку, коли така заява була подана працівником до проведення його звільнення.

Тому погордитись із рішеннями судів в частині вирішення вимог про зміну дати і формулювання причин звільнення неможливо.

Оскільки позов про стягнення суми заборгованості по заробітній платі з урахуванням компенсації за час невикористаної відпустки, та суми середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні ОСОБА_3 обґрунтовував і з обставинами, пов'язаними із незаконністю його звільнення, то судові рішення підлягають скасуванню і в частині вирішення судами цих вимог, оскільки це може вплинути на визначення розміру коштів, про які заявлено вимогу.

З огляду на викладене постановлені судами рішення не можна вважати законними та обґрунтованими, вони підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю «Анкон Трейд» - ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, задовольнити частково.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 3 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді:О.В. Кафідова
А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана