Справа № 209/1485/14-ц
Провадження № 2/209/58/15
26 січня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська в складі:
головуючого судді Ковальової А.Б.
при секретарі Золотих Л.М.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача - адвоката ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи - Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції, про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частку спільного майна чоловіка та жінки, які проживали однією сім'єю без шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування,
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи надала письмові заперечення проти позову та особисті пояснення.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить суд встановити факт його спільного проживання із ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року, однією сім'єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, з серпня 1998 року по день її смерті; визнати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_7, житловою площею 30,9 кв.м., загальною площею 53,5 кв.м, право власності на яку зареєстроване на ім'я ОСОБА_4, спільним майном його та ОСОБА_4; визнати за ним, як за співвласником, право власності на 1/2 частину зазначеної квартири; визнати за ним право на спадкування після померлої ОСОБА_4 разом із спадкоємцями першої черги. В обґрунтування позову посилається на те, що він з серпня 1998 року перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_4, вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали загальний бюджет, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, турбувалися один про одного, були разом в радості та в горі, але шлюб не реєстрували, оскільки не вважали за необхідне реєструвати їх відносини. Спільних дітей від фактичних шлюбних відносин вони не мали. Вони з ОСОБА_4 із серпня 1998 року по грудень 1999 року постійно проживали в квартирі її матері ОСОБА_3, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, але мали намір придбати своє житло. На початку 1999 року вони з дружиною за спільні кошти придбали для своєї родини двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_7. Договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений 11 січня 1999 року між ОСОБА_5, як продавцем, та ОСОБА_4, як покупцем, на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі, й 30 березня 1999 року за реєстровим номером 198 в ОКП "Дніпродзержинське БТІ" на ім'я ОСОБА_4 було зареєстроване право власності на придбану квартиру. В подальшому укладений на товарній біржі договір купівлі-продажу квартири рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 жовтня 2004 року був визнаний дійсним, і за ОСОБА_4 визнане право власності на нерухоме майно у вигляді вказаної квартири. В них з дружиною були довірливі відносини, і тому він не заперечував проти укладення договору купівлі-продажу квартири і визнання права власності на неї лише за ОСОБА_4 Після придбання квартири вони майже рік робили ремонт в житловому приміщенні, а у грудні 1999 року заселилися до квартири і стали постійно в ній проживати. У 2003 році дружина зареєструвалася у квартирі, а він залишився зареєстрованим АДРЕСА_4, де проживала його мати, і в якій він не мешкав з жовтня 1984 року. Вони з ОСОБА_4 разом проживали у придбаній квартирі, займалися благоустроєм їх спільного життя, придбавали необхідні речі для їх родини: меблі, предмети побуту та інше. Наприкінці 2012 року дружина тяжко захворіла, в неї було виявлено новотвір яєчників, і вона розпочала інтенсивне лікування, і він у всьому підтримував дружину і допомагав їй. ОСОБА_4 потребувала постійного медикаментозного лікування та додержання дієти Вони зверталися за допомогою до медичних закладів, до методів нетрадиційної медицини, але стан дружини погіршувався і вона почала різко худнути і втрачати життєві сили. У травні 2013 року їй було встановлено діагноз: злоякісний новотвір яєчників з метастазами в печінку. Вони планували лікування за кордоном, для чого накопичували необхідні грошові кошти, але ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла. Після смерті дружини відкрилася спадщина на квартиру по АДРЕСА_7, і він, як співвласник квартири та спадкоємець ОСОБА_4, а також мати дружини - ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7 із заявами про прийняття спадщини. Але 17 грудня 2013 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, роз'яснивши, що він повинний надати документи, в тому числі й на підтвердження родинних відносин із померлою ОСОБА_4, і його випадку, через відсутність реєстрації шлюбу між ним та спадкодавцем, він повинний надати документ, що підтверджує факт проживання однією сім'єю із ОСОБА_4 не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто рішення суду. Квартира по АДРЕСА_7, в якій він проживав із ОСОБА_4, була придбана ними за їх спільні кошти, в цій квартирі він проживає по теперішній час, сплачував та продовжує сплачувати квартплату і комунальні платежі. Він турбувався про дружину і опікувався нею, і під час тяжкої хвороби постійно перебував поруч із нею, здійснював догляд, допомагав, забезпечував їх родину матеріально, з 2005 року дружина не працювала, оскільки їм вистачало тільки його доходів для забезпечення гідного рівня життя їх сім'ї. Похованням ОСОБА_4 займався також він. Оскільки право власності на спірну квартиру в цілому було зареєстроване тільки за ОСОБА_4, відповідно і до складу спадщини ОСОБА_4 нотаріус включила все житлове приміщення в цілому. Але він не погоджується із таким складом спадщини, так як вважає, що це нерухоме майно є їх із ОСОБА_4 спільною сумісною власністю, оскільки було придбане за їх спільні сумісні кошти під час фактичних шлюбних відносин, а отже він має право на визнання за ним права власності на 1/2 частину цієї квартири. Між ним та ОСОБА_4 в період фактичних шлюбних відносин не існувало ніякого спору щодо їх спільного майна, і квартира по АДРЕСА_7, була єдиним постійним місцем проживання його та ОСОБА_4, в квартирі він без сумніву вкладав грошові кошти, вони з дружиною утримували квартиру в бездоганному стані, доглядали за нею, і тепер він продовжує проживати в квартирі. Між ним та ОСОБА_4 не існувало домовленості щодо визначення часток у праві спільної сумісної власності, а тому йому на праві власності належить 1/2 частка спірної квартири. І з урахуванням того, що він має право на 1/2 частку нерухомого майна, що було придбане в період їх фактичних шлюбних відносин та проживання однією сім'єю, вважає, що до складу спадкового майна входить лише 1/2 частина спірної квартири, яка підлягає розподілу в рівних частках між спадкоємцями. Вважає за можливе просити суд визнати за ним право на спадкування після смерті ОСОБА_4 разом із спадкоємцями першої черги, тобто із відповідачем ОСОБА_3
23 грудня 2014 року позивач ОСОБА_1 надав суду доповнену позовну заяву, доповнивши свої позовні вимоги, і серед раніше заявлених вимог просить суд скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7 31 березня 2014 року на ім'я ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4.
До судового розгляду справи від представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 надійшла письмова заява, де зазначено в тому числі, що ОСОБА_3 не визнає позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки обставини, зазначені позивачем, не відповідають дійсності.
24 жовтня 2014 року від відповідача ОСОБА_3 надійшли письмові заперечення проти позову, де зазначено, що вона не визнає позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, так як позивач не міг з серпня 1998 року по грудень 1999 року постійно проживати в її, відповідача. квартирі АДРЕСА_1, з її померлою донькою ОСОБА_4, тому, що в цей час донька постійно сумісно проживала у незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9 і сімейні відносини були припинені між ними лише наприкінці серпня 1999 року. В цей час донька працювала на Тепличному комбінаті "Дніпро" оператором, а позивач з 12 квітня 1998 року по 30 вересня 1998 року працював охоронцем в ДВСО при Дніпродзержинському МУ УМВД України у Дніпропетровській області й лише з 01 жовтня 1998 року він почав мати стосунки із тепличним комбінатом, коли працевлаштувався охоронцем на це підприємство, що підтверджується записами трудової книжки позивача. Позивач ОСОБА_1 не має ніякого відношення до придбання 11 січня 1999 року її донькою квартири по АДРЕСА_7, так як ця квартира була придбана для доньки за її, відповідача, власні заощадження. Що стосується захворювання доньки, то в дійсності донька вперше звернулася за допомогою лікаря у КЗОЗ "Центр ПМСД № 1" лише 27 травня 2013 року, що підтверджується довідкою зазначеного медичного закладу , з 04 червня 2013 року до 14 червня 2013 року донька знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ ДМЛ № 9, що підтверджується її історією хвороби, в якій зазначено, що зі слів доньки, вона хворіє протягом місяця. Період хвороби доньки підтверджується також витягом із медичної карти № 5566/70, карти повідомлення КЗ " Дніпродзержинської станції швидкої допомоги № 9" від 04 серпня 2014 року, довідки КЗ "Дніпродзержинської міської лікарні швидкої допомоги №9" від 16 червня 2014 року. Крім цього, позивач не надав до справи доказів, що він взагалі має право на спільну власність, не надав доказів матеріальної участі в придбанні нерухомого майна, що він протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував чи надав іншу допомогу померлій доньці, яка працювала без оформлення до її першого звернення до лікаря. Він не надав ні медичних довідок, ні інших письмових доказів, що донька тривалий час мала тяжку хворобу, через яку була у безпорадному стані, так як донька з моменту звернення до лікаря постійно проживала в її квартирі АДРЕСА_3. 31 березня 2014 року їй, відповідачу, як спадкоємцю першої черги за законом, приватним нотаріусом ОСОБА_7 було видане свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру, і право власності на своє ім'я вона в цей же день зареєструвала в державному реєстрі прав власності. А отже, підстав для задоволення позову ОСОБА_1 не вбачається.
Третя особа - Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєва Н.О. в судове засідання з'явилася, до судового розгляду надала заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності
Представник третьої особи - Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в судове засідання з'явився, до судового розгляду справи від в.о. начальника реєстраційної служби надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представника.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників третіх осіб згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, що бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання 26 січня 2015 року не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через свого представника ОСОБА_10, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. В зв'язку з тим, що відповідач не з'явилася в судове засідання без поважних причин, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачами відсутня.
Крім цього, суд приймає до уваги, що відповідачем були отримані копія позовної заяви ОСОБА_1 та доповнення до позовної заяви, і документи, що були додані до позовної заяви, також відповідачем та її представником надавалися письмові заяви із запереченнями проти позову та докази на їх підтвердження, за клопотанням відповідача допитувалися свідки ОСОБА_5, ОСОБА_9, і всі надані відповідачем докази були належним чином досліджені судом під час судового розгляду справи, в якому 08 січня 2015 року приймала участь відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_10, які дали надали свої пояснення суду по суті заперечень проти позову.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача., суд, з його згоди, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги по суті та за обставинами справи у повному обсязі та суду пояснив, що він познайомився із ОСОБА_4 у квітні 1998 року на тепличному комбінаті "Дніпро", де в той час служба охорони, в якій він працював, обслуговувала цей комбінат, і вже у серпні 1998 року вони стали підтримувати фактичні шлюбні відносини, для чого орендували квартиру, в якій зустрічалися та періодично проживали. Він мав грошові заощадження, так як він працював у Германії, в нього було 7000 марок, і всі ці гроші він віддав ОСОБА_4 для придбання квартири. У січні 1999 року вони стали постійно проживати однією сім'єю, як чоловік та дружина, у квартирі АДРЕСА_1. Вони проживали у цій квартирі близько року, поки робили ремонт у придбаній квартирі по АДРЕСА_7, а потім переїхали до придбаної квартири . 700 марок це було приблизно на той час 4900 доларів США, а квартира була придбана за 3500 доларів США. Йому невідомо, чи давала мати ОСОБА_4, тобто ОСОБА_3, якісь кошти своїй доньці. Він особисто робив ремонт у придбаній квартирі. Вони з ОСОБА_4 постійно проживали у АДРЕСА_7, як чоловік та дружина. В Германію він виїхав у квітня 1994 року і до травня 1996 року перебував у цій країні на заробітках. І хоча в його трудовій книжці є запис про його працевлаштування в цей період часу, але він не відповідає дійсності, він тільки рахувався на роботі, а фактично був у Германії, що підтверджується відмітками у його закордонному паспорті. У серпні 1998 року він поїхав у Германію за грошима для придбання квартири, для чого оформлював відпустку за свій рахунок. Протягом 1999 року вони з ОСОБА_4 робили ремонт у придбаній квартирі, мали намір колись зареєструвати шлюб. Сплатою комунальних послуг за квартиру займалася дружина, він у ці справи не втручався, а тому йому було невідомо, про борги по квартирі. Із заводу він звільнений. Просить задовольнити його позов у повному обсязі.
Представник позивача - ОСОБА_2 в судовому зсіданні позов ОСОБА_1 по суті та за обставинами справи підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні, яке відбулося 08 січня 2015 року, позов визнала частково тільки в частині факту спільного проживання ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_4, як чоловіка та жінки, із осені 1999 року до дня смерті доньки, в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_11 не визнала, і просить відмовити в їх задоволені, пояснила суду, що з осені 1999 року її донька ОСОБА_4 дійсно стала проживати із ОСОБА_1 однією сім'єю, як чоловік та дружина, і проживала із ним до часу своєї смерті. Коли між ними відбувалися сварки, ОСОБА_1 уходив до своєї матері, грошей у ОСОБА_1 не було. Квартиру по АДРЕСА_7 купила особисто вона, відповідач, і забезпечувала доньку та позивача також вона, і ремонт у квартирі робила, вона, відповідач. Вона працювала парикмахером, потім комірником, також в неї були заощадження, і батько ОСОБА_4 дав їй 500 доларів на придбання квартири. Осінню 1999 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 дійсно проживали у її, відповідача, квартирі по АДРЕСА_1, до позивача донька співмешкала із ОСОБА_9 в цій же квартирі по АДРЕСА_1. Захворіла донька у травні 2013 року.
Представник відповідача ОСОБА_12 в судовому засіданні, яке відбулося 08 січня 2015 року, позов ОСОБА_1 визнав тільки в частині факту спільного проживання позивача та померлої ОСОБА_4 з осені 1999 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в іншій частині просить відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона просто бачила ОСОБА_1, до нього немає неприязні, відповідача ОСОБА_3 знає приблизно 25 років, познайомилися по роботі, стосунки із нею нормальні. Вона, свідок, була продавцем квартири по АДРЕСА_7, на роботі вона сказала, що продає квартиру, потім до неї звернулася ОСОБА_3, і сказала, що хоче придбати квартиру. Гроші давала ОСОБА_3. На біржі були присутніми ОСОБА_3, її донька ОСОБА_4, і вона, свідок. ОСОБА_3 платила всю суму за квартиру, але скільки вона, свідок, не пам'ятає. В той же день вона була вдома у ОСОБА_4, яка сиділа на кухні із ОСОБА_9, своїм колишнім чоловіком. Тоді вона, свідок, проживала у Дніпродзержинську, зараз проживає у с. Кривуши Полтавської області, куди виїхала у 2012 році. З ОСОБА_1 ОСОБА_4 на момент покупки квартири не проживала. Квартира по АДРЕСА_7 була взагалі без ремонту. З ОСОБА_4 в неї особових стосунків не було.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він не знайомий із ОСОБА_1, знає відповідача, з якою нормальні відносини, квартира по АДРЕСА_7 придбавалася в той час, коли він співмешкав із ОСОБА_4, вони проживали з нею до середини 1999 року, і розлучилися з його вини, одружуватися ОСОБА_4 не бажала, грошей на придбання квартири він не давав. Квартира була придбана за гроші ОСОБА_3, в них із ОСОБА_4 таких грошей не було, йому не казали, звідкіля гроші на квартиру, і навряд ОСОБА_4 зустрічалася ще з якимось чоловіком, вона була сімейною людиною. ОСОБА_4 він знав з 1976 року, він виключає, що вона ще з якимось проживала. Пошуком квартири займалася ОСОБА_3 із ОСОБА_4, він із ОСОБА_4 співмешкав постійно. Весною 1999 року він допомагав по ремонту в придбаній квартирі, ремонту в ній взагалі не було.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що ОСОБА_1 вона знає з 1998 року, познайомилися на роботі, відносини із ним нормальні, ОСОБА_3 також знає по роботі, відносини з нею нормальні. Також знала ОСОБА_4. Вона, свідок, працювала із ОСОБА_1 в одній зміні на тепличному комбінаті в 1998 році. У ОСОБА_4 із ОСОБА_1 був роман, і з 1998 року вони стали разом проживати у квартирі на 1-му мікрорайоні. Вона це пам'ятає, оскільки у 1998 році вона, свідок, розлучилася. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 жили добре.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він знайомий із ОСОБА_1 з 1998 року по роботі на тепличному комбінаті, з ним добрі відносини, також знайомий із ОСОБА_3, відносини з нею нейтральні. Знав і ОСОБА_4, відносини з нею були дружні. ОСОБА_1 прийшов працювати на тепличний комбінат на декілька місяців пізніше, ніж він, свідок. ОСОБА_1 почав зустрічатися із ОСОБА_4 в 1998 році, і наприкінці року вони стали проживати разом в квартирі по вул. Харківській. Він бував у них вдома, мобільних телефонів тоді не було і він просто заходив до них у гості. На тепличному комбінаті він працював до 2000 року, потім всю охорону убрали, звільнили і його, свідка, і ОСОБА_1. З 1998 року вони працювали на тепличному комбінаті, як вневідомча служба охорони, потім їх перевели із охоронників у сторожів. В період з 1999 року по 2000 рік він один раз був у них в гостях, вони жили в будинку десь в районі "Русалки". Вони завжди жили тільки вдвоє.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він проживає АДРЕСА_6, ОСОБА_1 він знає з 1987-1988 років, вони разом будували МЖК, відносини з ним дружні, ОСОБА_3 взагалі не знає, із ОСОБА_4 був знайомий, і відносини з нею були добрі. Йому відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали як чоловік та жінка, перше побачення між ними відбулося в нього, свідка, вдома у 1998 році, потім вони стали проживати разом на 1-му мікрорайоні з 1998 року, вони із ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дружили сім'ями. ОСОБА_1 ат ОСОБА_4 з 1998 року весь час проживали спільно. Йому відомо, що ОСОБА_1 давав гроші на якусь квартиру, ОСОБА_4 він знав з 1998 року, коли ОСОБА_1 прийшов разом із нею до нього, свідка, у гості. ОСОБА_1 їздив до Германії на заробітки в 90 - роках, працював робочим на фермерському господарстві й займався прокладенням труб. Він, свідок, був у придбаній ОСОБА_1 та ОСОБА_4 квартирі, клав плітку, до цього вони проживали у квартирі по вул. Харківській на 1-му поверсі, вони проживали тільки вдвоє, інших жильців в їх квартирі не було. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом купили квартиру по вул. Інтернаціоналістів, їй ще допомагав робити ремонт батько або вітчим ОСОБА_4.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона знайома із сторонами у справі, із ОСОБА_1 десь з 2000 років, із ОСОБА_3 - трохи пізніше. З ОСОБА_1 відносини нормальні, із ОСОБА_3 ніяких відносин немає. Вона, свідок, була подругою ОСОБА_4 В них із ОСОБА_1 була хороша сім'я, вони любили один одного. ОСОБА_4 ніколи не скаржилася на ОСОБА_1. Вона, свідок, бувала в них вдома в квартирі по вул. Інтернаціоналістів, яку вони купили за спільні кошти в період спільного проживання, і спільно робили в квартирі ремонт. ОСОБА_4 казала, що вони збирались продавати квартиру. Вона не казала, що в неї був інший чоловік, і до ОСОБА_1 їй із чоловіками не щастило. Мати ОСОБА_4 не любила ОСОБА_1, і в самої ОСОБА_4 були погані відносини із матірью.
Судом досліджені такі докази у справі шляхом їх оголошення в судовому засіданні:
- копія паспорту позивача ОСОБА_1 (а.с.8), якою підтверджується його особа громадянина України та факт реєстрації за адресою: АДРЕСА_4;
- акт про проживання від 28 жовтня 2013 року, складений ТОВ "Крона" (а.с. 9), яким підтверджується факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у квартирі по АДРЕСА_1, як подружжя у цивільному шлюбі, в період з серпня 1998 року по грудень 1999 року, та факт ведення ними спільного господарства в цей період часу;
- акт про проживання від 31 жовтня 203 року, складений ТОВ "Крона" (а.с. 10), яким підтверджується факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у квартирі по АДРЕСА_7, як подружжя у цивільному шлюбі, в період з грудня 1999 року до дня смерті ОСОБА_4, та факт ведення ними спільного господарства в цей період часу;
- акт голови квартального комітету № 2 Заводського району м. Дніпродзержинська від 14 листопада 2013 року (а.с. 11), яким підтверджується факт непроживання ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_4 з жовтня 1984 року по день складення акту;
- довідка ТОВ "Абонент ХХІ" від 05 грудня 2013 року (а.с. 12), якою підтверджується факт реєстрації ОСОБА_4 по АДРЕСА_7 з 15 серпня 2003 року по 14 січня 2005 року;
- довідки ТОВ "Абонент ХХІ" від 05 грудня 2013 року (а.с. 13), якими підтверджується факт реєстрації ОСОБА_4 у квартирі по АДРЕСА_5 з 14 січня 2005 року по 20 серпня 2013 року, і факт реєстрації разом із нею її брата ОСОБА_17;
- накладна від 11 липня 2007 року (а.с. 14), якою підтверджується факт придбання до квартири по АДРЕСА_7 прихожої за 915 грн.;
- довідка ТОВ "Дніпронет" від 20 грудня 2013 року (а.с. 15), якою підтверджується факт отримання ОСОБА_1 послуг доступу в глобальну комп'ютерну мережу Інтернет від ТОВ "Дніпронет" за адресою: АДРЕСА_7 з 23 липня 2013 року;
- договір купівлі-продажу нерухомого майна (а.с. 16), яким підтверджується факт придбання 11 січня 1999 року ОСОБА_4, у виконання біржового конторку, зареєстрованого на Придніпровській товарній біржі за № 716 від 11 січня 1999 року, квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7;
- рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 жовтня 2004 року (а.с. 17), яким підтверджується факт визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7, що був укладений 11 січня 1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та факт визнання за ОСОБА_4 права власності на зазначену квартиру;
- технічний паспорт на квартиру (а.с. 18-19, 87-88), яким підтверджуються технічні характеристики квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7, її загальна площа 53,5 кв.м., та житлова площа 30,9 кв.м.
- довідка про причину смерті ОСОБА_4 від 05 серпня 2013 року (а.с. 20), якою підтверджується причина смерті ОСОБА_4 від злоякісного новотвору яєчників з метастазами у печінку;
- свідоцтво про смерть ОСОБА_4 (а.с. 21), яким підтверджується факт і дата її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року;
- Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (а.с. 22), якою підтверджується реєстрація актового запису про смерть ОСОБА_4 на надання зазначеного Витягу на запит ОСОБА_1;
- договір - замовлення від 05 серпня 2013 року (а.с. 23), яким підтверджується замовлення ОСОБА_1 ритуальних послуг в зв'язку із похованням ОСОБА_4 та факт їх оплати, а також факт замовлення написання тексту на траурній стрічці: "Від чоловіка";
- постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 грудня 2013 року (а.с. 25), якою підтверджується факт відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 в зв'язку із наявністю спадкоємця першої черги - матері ОСОБА_3;
- фотографічні знімки (а.с. 43 -57, 170 -174), на яких зображені ОСОБА_1 та померла ОСОБА_4 в різні роки на відпочинку, сімейних святах;
- копія паспорту ОСОБА_3 (а.с. 84), якою підтверджується її особа громадянина України та факт реєстрації за адресою: АДРЕСА_3;
- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 86), яким підтверджується факт реєстрації за відповідачем 31 березня 2014 року права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_7;
- довідка ТОВ "Абонент ХХІ" від 15 квітня 2014 року (а.с. 90), якою підтверджується факт відкриття на ім'я ОСОБА_3 особового рахунку на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_7;
- договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15 квітня 2914 року (а.с. 91-92), яким підтверджується факт укладення зазначеного договору між ОСОБА_3 та ТОВ "Крона";
- квитанції, товарні чеки (а.с. 94, 95), якими підтверджується замовлення ОСОБА_3 06 серпня 2013 року вінків на поховання 06 серпня 2013 року на суму 260 грн., хреста та таблиці на суму 138,76 грн. та рушників на суму 168 грн.; поминального обряду на суму 2660 грн., придбання продуктів харчування на суми 337,33 грн. та 395,66 грн., а також витрати на поминальний день 12 вересня 2013 року на суми 355,90 грн., 1276 грн. та 76,83 грн.;
- довідка ТОВ "Інфо-Ком" від 29 вересня 2014 року (а.с. 97), якою підтверджується наявність боргів за комунальні послуги по квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_7;
- висновок за матеріалами ЖЄОЗПВКП №3023, 3033 від 13 квітня 2014 року (а.с. 98), яким підтверджується факт звернення ОСОБА_1 до Дніпровського РВ м. Дніпродзержинська із заявою щодо прийняття мір до ОСОБА_3, яка стукала в двері до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7, та намагалася увійти до квартири без його дозволу, та факт звернення ОСОБА_3 із заявою про перешкоджання позивачем доступу до спірної квартири, а також встановлення співробітниками міліції факту, що у зазначеній квартирі раніше мешкав ОСОБА_1 спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_4, 1965 року народження;
- архівний витяг від 05 червня 2014 року Петриківської районної ради (а.с. 99), яким підтверджується прийняття ОСОБА_1 на роботу до тепличного комбінату "Дніпро" з 01 жовтня 1998 року по переводу з ВДСО УМВС України в зв'язку із реорганізацією охорони комбінату;
- архівна довідка від 05 червня 2014 року Петриківської районної ради (а.с. 100), якою підтверджується нарахування ОСОБА_1 заробітної плати по тепличному комбінату "Дніпро" в період з жовтня 1998 року по жовтень 1999 року;
- копія трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 102- 109), якою підтверджуються місця роботи позивача в період з 1980 року до 2010 року;
- довідка КЗОЗ ДМР "ЦПМСД № 1" від 25 липня 2014 року (а.с. 110), якою підтверджується факт звернення ОСОБА_4 до зазначеного медичного закладу 27 травня 2013 року, встановлення діагнозу: рак яєчників, та направлення в онкологічне відділення КЗ "Дніпродзержинська міська лікарня № 9" ДОР ;
- довідка КЗ "Дніпродзержинської міської лікарні № 9 "ДОР від 18 червня 2014 року (а.с. 11), якою підтверджується факт перебування ОСОБА_4 на "д" обліку в онкологічному диспансерному відділені лікарні з 19 червня 2013 року з приводу рак яєчників з метастазами в печінку, та факт знаходження за 2013 рік на стаціонарному лікуванні в гінекологічному відділенні лікарні з 04 червня 2013 року по 14 червня 2013 року;
- МСКТ органів черевної порожнини від 30 травня 2013 року (а.с. 112), яким підтверджується виявлення у ОСОБА_4 об'ємного утворення малого тазу , метастаз у печінку та заочеревні лімфовузли, асциту, хронічного холецисто-панкератиту;
- медична картка стаціонарного хворого № 5566, медичні документи, виписка із медичної картки № 5566/710 (а.с. 114-126), якими підтверджується факт перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у КЗ "ДМЛ № 9" ДОР з 04 червня по 14 червня 2013 року, її медичне обстеження та лікування з приводу об'ємного новоутворення в малому тазу, метастаз у печінку, заочеревні лімфовузли, та факт повідомлення ОСОБА_4, що вважає себе хворою протягом одного місяця, а також її скарги на схуднення за останні три місяці станом на 05 червня 2013 року на 6 кг;
- картка -повідомлення КЗ " Швидкої медичної допомоги" від ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( а.с. 131), якою підтверджується факт відвідування хворої ОСОБА_4 лікарем швидкої допомоги 03 серпня 2013 року о 12.05 годині за адресою: АДРЕСА_3 та її направлення на госпіталізацію до КЗ "Дніпродзержинської міської лікарні швидкої медичної допомоги";
- довідка КЗ "Дніпродзержинської міської лікарні швидкої медичної допомоги" від 16 червня 2014 року (а.с. 133), якою підтверджується факт смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року у хірургічному відділенні лікарні, патололого - анатомічний діагноз: злоякісний новоутвір яєчників з метастазами в печінку, заочеревинні лімфатичні вузли, карциноматоз заочеревини;
- копія закордонного паспорту ОСОБА_1 (а.с. 176), якою підтверджується факт виїзду позивача у серпні 1998 року за межі України.
Вислухавши позивача, представника, свідків, вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та донька відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 з серпня 1998 року стали проживати однією сім'єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.
До такого висновку суд дійшов на підставі досліджених судом письмових доказів та пояснень свідків. Так, судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 12 квітня 1998 року був прийнятий на роботу охоронцем в ВДСО при Дніпродзержинському МУ УМВД України у Дніпропетровській області (а.с.106 - запис у трудовій книжці ОСОБА_1.), і направлений для охорони на тепличний комбінат "Дніпро", що підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_14, який також працював охоронцем у зазначеній установі та входив до складу осіб, які здійснювали охорону тепличного комбінату.
30 вересня 1998 року ОСОБА_1 був звільнений із ВДСО по переводу та тепличний комбінат "Дніпро", де з 01 жовтня 1998 року прийнятий на роботу охоронцем.
В цей період часу на тепличному комбінаті Дніпро" працювала ОСОБА_4, що не заперечувалося і самою ОСОБА_3 А отже суд не має підстав не довіряти зазначеним позивачем обставинам щодо його знайомства із ОСОБА_4 саме у квітні 1998 року на тепличному комбінаті "Дніпро" під час їх спільної роботи на цьому підприємстві. Ці обставини дають підстави суду вважати правдивими твердження позивача, що з серпня 1998 року вони разом із ОСОБА_4 стали підтримувати фактичні сімейні та подружні відносини, які також підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_15, який знайомий із позивачем із 1987-1988 років, ОСОБА_14, який знайомий із позивачем з моменту його працевлаштування до ВДСО, тобто з квітня 1998 року. Ці свідки підтвердили суду, що спочатку ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали у квартирі, що розташована по вул. Харківській в місті Дніпродзержинську, а потім стали проживати у придбаній ними квартирі по вул. Інтернаціоналістів.
В судовому засіданні відповідач та її представник також не заперечували факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 протягом тривалого часу, але наполягали на тому, що вони стали проживати як чоловік та дружина лише з осені 1999 року, і до цього часу ОСОБА_4 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком ОСОБА_9, який начебто проживав разом із ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1, що належала відповідачу на праві власності.
Але їх пояснення спростовуються актом про проживання, складеним 28 жовтня 2013 року ТОВ "Крона" на підставі свідчень мешканців квартир АДРЕСА_2 (а.с. 9), в якому зазначено, що в квартирі АДРЕСА_1 дійсно без реєстрації проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_4, як подружжя у цивільному шлюбі, в період з серпня 1998 року по грудень 1999 року, і що вони вели спільне господарство.
Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з серпня 1998 року однією сім'єю ОСОБА_3 суду не надала. Що стосується пояснень свідка ОСОБА_9, який був допитаний судом за клопотанням відповідача, то його пояснення не підтверджуються ніякими іншими доказами у справі, а тому критично оцінюються судом і не можуть бути прийняті на підтвердження заперечень відповідача, що в серпні 1998 року її донька проживала разом із ОСОБА_9 і взагалі не була знайома із ОСОБА_1.
Суд вважає встановленим той факт, що квартира по АДРЕСА_7 дійсно була придбана 11 січня 1999 року за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_4, так як судом встановлено, що позивач дійсно в серпні 1998 року виїжджав за межі України, що підтверджує пояснення позивача щодо його виїзду до Германії в цей період часу за грошовими коштами, які були зароблені ним раніше під час знаходження його на заробітках у цій країні, і отримані кошти передані ОСОБА_4 для придбання квартири для їх спільного проживання, як чоловіка та дружини. Ці обставини підтверджуються закордонним паспортом відповідача, в якому дійсно є відмітки про перетинання ним кордону України в серпні 1998 року (а.с. 176).
Що стосується стверджень відповідача, що зазначена квартира була придбана за її грошові кошти, то суд не приймає їх до уваги, оскільки відповідач не надала жодного доказу на підтвердження наявності в неї заощаджень, які вона начебто витратила на придбання квартири. Крім цього, суд враховує, що договір купівлі-продажу спірної квартири був укладений саме від імені ОСОБА_4, як покупця, і в самому договорі зазначено, що гроші за продану квартиру отримані продавцем ОСОБА_5 від покупця до підписання договору купівлі-продажу. Але при цьому свідок ОСОБА_5, яка знайома із відповідачем 25 років, пояснила суду, що грошові кошти за квартиру їй віддавала ОСОБА_3, але яку суму вона не пам'ятає. Ці пояснення свідка також не можуть бути прийняті на підтвердження придбання квартири саме за кошти відповідача, оскільки спростовуються як договором купівлі-продажу квартири (а.с. 16), так і рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 жовтня 2004 року (а.с. 17), яким був визнаний дійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений саме між ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Таким чином, суд вважає, що квартира по АДРЕСА_7 була дійсно придбана за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які на момент придбання квартири перебували у фактичних шлюбних відносинах, і саме для спільного проживання ними і придбавалася зазначена квартира, в якій вони проживали однією сім'єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, з грудня 1999 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується актом про проживання, виданим 31 жовтня 2013 року ТОВ "Крона" (а.с. 10). А отже позивач має право на визнання за ним права власності на 1/2 частку спірної квартири, яка була придбана за його та ОСОБА_18 спільні сумісні кошти.
Приймаючі до уваги, що станом на 1999 рік був чинним Кодекс про шлюб та сім'ю України 1963 року, яким не передбачалося виникнення права спільної сумісної власності на майно чоловіка та жінки, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, час, з якого ОСОБА_1 та ОСОБА_18 фактично проживали однією сім'єю не має принципового значення для встановлення правового режиму спільності спірної квартири, оскільки належність квартири до спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_18 підтверджується тим, що квартира була придбана за кошти, які кожен із них вклав у придбання квартири. І факт вкладення ОСОБА_1 належних йому особисто грошових коштів у придбання квартири по АДРЕСА_7 знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже зазначена квартира належить ОСОБА_1 та ОСОБА_18 на праві спільної власності, і позивач набув право власності на 1/2 частку зазначеного нерухомого майна, зважаючи на відсутність домовленості щодо розміру їх часток у спільному майні.
Також суд приймає до уваги і те, що ОСОБА_4 до знайомства із ОСОБА_1 мала постійне місце проживання АДРЕСА_1, в якій, окрім неї, інші її родичі не проживали, і вона самостійно користувалася зазначеним житловим приміщенням. І саме лише після фактичного створення своєї власної сім'ї із ОСОБА_1, ними була придбана спірна квартира.
Що стосується реєстрації позивача та ОСОБА_4 у квартирі по АДРЕСА_7, то згідно довідок ТОВ "Абонент ХХІ" ( а.с. 12, 13), ОСОБА_4 була зареєстрована у придбаній квартирі лише в період з 15 серпня 2003 року до 14 січня 2005 року, а з 15 січня 2005 року до дня смерті була зареєстрована у АДРЕСА_5, позивач ОСОБА_1 також не був зареєстрованій у спірній квартирі, але це не спростовує факт їх спільного проживання однією сім'єю у зазначеній квартирі, оскільки підтверджується вищевказаним актом ТОВ "Крона" від 31 жовтня 2013 року.
Отже суд встановив, що з серпня 1998 року до дня смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року у "Дніпродзержинській міській лікарні швидкої медичної допомоги", ОСОБА_1 та ОСОБА_4, проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом відпочивали, мали спільні права та обов'язки, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах, що підтверджується фотографічними знімками, поясненнями свідка ОСОБА_16, яка була подругою ОСОБА_4, яка окрім підтвердження її спільного проживання разом із ОСОБА_1, також пояснила, що між ОСОБА_4 та її матірью ОСОБА_3 були погані відносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла внаслідок злоякісного новоутворення, яке було виявлено в неї у травні 2013 року, коли вона вперше звернулася за медичної допомогою.
Посилання відповідача на те, що її донька лише за місяць до звернення до лікарні відчула себе хворою, спростовуються витягом із медичної картки хворої (а.с. 125-126), де 05 червня 2013 року, перебуваючи на стаціонарному лікуванні в КЗ " Дніпродзержинська міська лікарня № 9" , ОСОБА_4 скаржилася на схуднення на 6 кг протягом останніх трьох місяців, що свідчить про правдивість пояснень позивача щодо того факту, що його дружина захворіла наприкінці 2012 року, але за медичною допомогою звернулася дійсно лише у травні 2013 року, і через два місяці після звернення до лікарні, померла. Також суд приймає до уваги наявність інших наявних у ОСОБА_4. захворювань у вигляді асциту, хронічного холецисто-панкератиту, на які страждала померла.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді квартири по АДРЕСА_7, право власності на яку було зареєстроване за померлою.
Відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги після смерті своєї доньки ОСОБА_4, і 31 березня 2014 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину та зареєструвала за собою право власності на спірну квартиру в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 в зв'язку із наявністю спадкоємця першої черги (а.с. 25 - постанова нотаріуса від 17 грудня 2013 року).
Зважаючи на те, що позивач протягом тривалого часу проживав разом із спадкодавцем, однією сім'єю, як чоловік та дружина, забезпечував її матеріально, мав із нею спільний бюджет та спільне господарство, опікувався дружиною під час її хвороби, суд вважає, що він дійсно має право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги, і має право на частину спадщини померлої ОСОБА_4
Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів...
Згідно частин 2, 4 статті 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. …… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22 грудня 1995 року, розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст.16 Закону "Про власність", ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України; майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п.1 ст.17, ст.18, п.2 ст.17 Закону "Про власність"); квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім'ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. Розмір часток у спільній сумісній власності подружжя визначається за нормами Кодексу про шлюб та сім'ю. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.
Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Керуючись ст.60, 62, 70, 74 СК України, ст.ст. 328, 1261 ЦК України ст.ст. 8, 10, 57, 58, 59, 60, ч.2 ст.158, 215, 224, 226, 256 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи - Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частку спільного майна чоловіка та жінки, які проживали однією сім'єю без шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування - задовольнити.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року, однією сім'єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу з серпня 1998 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_7 житловою площею 30,9 кв.м. загальною площею 53, 5 кв.м., право власності на яку зареєстроване на ім'я ОСОБА_4, спільним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_4.
Скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7 31 березня 2014 року, на ім'я ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4.
Визнати за ОСОБА_1, як за співвласником, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_7 житловою площею 30,9 кв.м. загальною площею 53, 5 кв.м., що дають позивачеві підстави для реєстрації права власності в органах державної реєстрації.
Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений позивачем про зверненні до суду, а саме - 255 грн. 65 коп.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ковальова А.Б.