АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1145/15 Справа № 185/5297/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Болдирєва У. М. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

18 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго",

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2014 року у справі за позовом Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, -

ВСТАНОВИЛА:

КП «Павлоградтеплоенерго» у травні 2014 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що відповідач є споживачем послуг з центрального опалення, що надаються до квартири АДРЕСА_1. Послуги по теплопостачанню позивачем були надані у повному обсязі. Однак, відповідач оплату за спожиту теплову енергію не проводив, у результаті чого за період з 01 січня 2002 року по 01 квітня 2014 року утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 8634 грн. 29 коп. В зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість /а.с.4/.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2014 року в задоволені позовних вимог КП «Павлоградтеплоенерго» відмовлено /а.с.23-24/.

В апеляційній скарзі КП «Павлоградтеплоенерго» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, та рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права /а.с.26/.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Надання послуг з централізованого опалення здійснюється у відповідності до положень Закону України «Про житлово - комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання» а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 якими чітко визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов'язки споживача і виконавця, а також інші питання.

Відповідно ст..19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про теплопостачання» споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

В силу ст..218 ЦК України у разі фактичного споживання послуг з теплопостачання , фізична особа, що спожила послуги, вважається такою, що уклала договір про надання населенню послуг з теплопостачання.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч.2 ст.527 ЦК України кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Судом встановлено, що позивачем за період з 01 січня 2002 року по 01 квітня 2014 року надавалися послуги з теплопостачання до будинку АДРЕСА_1.

З наданої позивачем довідки та розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання від 22 квітня 2014 року, вбачається що на відповідача було оформлено особистий рахунок НОМЕР_1 та нараховувалась заборгованість починаючи з січня 2002 року.

Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 /а.с.11/, що не заперечується сторонами, оскільки КП «Павлоградтеплоенерго» в своєму позові також зазначає вказану адресу та відповідач за цією адресою отримує судові повідомлення, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та договору купівлі-продажу квартири від 07 грудня 2011 року власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 /а.с.15-16, 29/.

Тобто, починаючи з 07 грудня 2011 року саме ОСОБА_3 є споживачем послуг з центрального опалення, що надаються до квартири АДРЕСА_1, оскільки остання фактично отримувала теплову енергію за вказаний період. Однак, як вбачається з матеріалів справи, не приймає участі у справі про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в якості відповідача та позивачем відповідного клопотання суду не надавалося.

В своїй апеляційній скарзі позивач посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, оскільки суд при ухвалені рішення не врахував, що з наданої виписки з особового рахунку вбачається, що нарахування за теплопостачання здійснювалось до 01 грудня 2011 року, тобто останній звернувся з вимогою про стягнення заборгованості саме з відповідача за спожиту теплову енергію. Однак з зазначеними твердженнями не можна погодитись, з наступних підстав.

Враховуючи, що позивач звернувся з вимогами про стягнення загальної заборгованості за спожиту теплову енергію в період з 01 січня 2002 року по 01 квітня 2014 року лише з ОСОБА_2 колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог дослідивши повно і всебічно обставини справі та надані сторонами докази.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну оцінку відповідно до норм ЦПК України та є такими, що відповідають нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 308 ЦПК України, колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго", - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

Демченко Е.Л.