Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3152/15 Головуючий у 1 інстанції: Попович Т.М.
Єдиний унікальний №224/3834/13 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" в особі Відокремленого підрозділу "Миронівська ТЕС ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" на рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 30 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" в особі Відокремленого підрозділу "Миронівська ТЕС ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" в особі Відокремленого підрозділу "Миронівська ТЕС ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно до вимог закону зобов'язані своєчасно щомісячно оплачувати житлово-комунальні послуги та квартплату. Порушуючи вимоги законодавства відповідачі платежі здійснюють не в повному обсязі у зв'язку з чим станом на 01.02.2013 року виникла заборгованість в сумі 2723,35 грн. Посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач вважає, що з відповідачів також підлягає стягненню також приріст інфляції в сумі 766,62 грн. та 3% річних, в сумі 336,87 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд, стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ ДТЕК Донецькобленерго" в особі Відокремленого підрозділу "Миронівська ТЕС ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 2723,35 грн., приріст інфляції в сумі 766,62, 3% річних в сумі 336,87 грн. та судового збору в сумі 229,40 грн.

Рішенням Дебальцевського міського суду Донецької області від 30 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" судовий збір в сумі 114,70 грн.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" в особі Відокремленого підрозділу "Миронівська ТЕС ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Заперечуючи проти судового рішення, апелянт зазначає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні вимог в частині стягнення приросту інфляції та 3% річних. При цьому апелянт посилається на те, що суд неправомірно не взяв до уваги надані позивачем розрахунки, які на думку апелянта базуються на ст. 625 ЦК, є цілком законними та підтвердженими належними доказами, а отже боржник (відповідач) не повинен звільнятися від відповідальності за порушення своїх зобов'язань. При цьому існує презумпція вини особи, що порушила договірне зобов'язання.

Встановивши порушення відповідачами договірних зобов'язань, на думку апелянта, суд безпідставно відмовив у частині вимог, а посилання суду не відсутність інформації щодо розподілу сум оплати, що перевищують нарахування за періодами, не впливає на порядок розрахунку приросту інфляції.

Таким доводам апелянта у оскаржуваному судовому рішенні була надана відповідна оцінка.

Так, судом першої інстанції було правильно враховано, що спірні правовідносини регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та на них розповсюджується ст. ст. 901, 903 ЦК, які регулюють відносини з надання послуг та порядок оплати послуг.

Правилами надання послуг з центрального опалення, на які послався суд, передбачені строки внесення оплати за надання послуг. Також суд правильно виходив з того, що оплата послуг нараховується щомісячно, тому розрахунок індексу інфляції та 3% річних повинен здійснюватися на суму кожного щомісячного платежу за кількість днів прострочення. Суд також правильно зазначив, що Верховним судом України від 3.4.1997 року надані рекомендації відносно прядку застосування індексів інфляції, де зазначено, що при застосуванні індексу інфляції треба мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, тому умовно потрібно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця індексується з урахуванням цього місяця, а з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Позивач заперечував проти цього та наполягав на застосуванні наданої ним методики розрахунку.

Натомість за ст. 10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що у деякі періоди відповідачами вносилися суми, які перебільшують суму нарахувань. З огляду на зазначені положення закону щодо обов'язку доведення, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відсутність відомостей про те, яким чином були зараховані внесені відповідачами суми, які перевищували розмір відповідного щомісячного нарахування, відсутність відомостей про те, на погашення яких зобов'язань вони були спрямовані, унеможливлює здійснення судом самостійного розрахунку.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду не вбачає.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" в особі Відокремленого підрозділу "Миронівська ТЕС ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" - відхилити.

Рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 30 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: