АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц - 791/228 /2015 Головуючий в І інстанції: Крисанова В.І.
Категорія 27 Доповідач: Бугрик В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця «23» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.

Суддів: Лісової Г.Є., Семиженко Г.В.

За участі секретаря: Яковенко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2014 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 35 330,36 грн., посилаючись на те, що закрите акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк. 23 червня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачкою був укладений кредитний договір № DNH4KP35060038 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2 311,40 грн. та зобов'язалася сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і банком договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов надання кредиту фізичним особам. Відповідачка свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконала та станом на 21 липня 2014 року має прострочену заборгованість по кредитному договору на загальну суму 35 330,36 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 2 062,18 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10 606,98 грн., заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 20 502,61 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 1 658,59 грн. Просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість по кредитному договору в сумі 35 330,36 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 353,30 грн

Рішенням суду позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 13 302,62 гривні, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 2062,18 гривні, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10 606,98 гривень, штрафу в сумі 633,46 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривні.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Приват Банк» просить змінити рішення суду в частині відмови стягнення пені та штрафу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що 23 червня 2006 року між банком та відповідачкою був укладений кредитний договір № DNH4KP35060038, відповідно до умов якого, відповідачка отримала кредит в сумі 2311,40 грн. на строк 24 місяців по 23 червня 2008 року включно та зобов'язалася сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «10» по «17» число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 123,86 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інших витрати згідно умовами (а.с.5); згідно п. 1.1. Статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», банк є правонаступником прав та зобов'язань закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк» (а.с.14); згідно розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 21 липня 2014 року становить 35330,36 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 2062,18 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10 606,98 грн., заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 20 502,61 грн. та штрафів: (фіксована частина) в сумі 500 грн. та (процентна складова) в сумі 1 658,59 грн. (а.с.4). В заяві позичальника вказано, що відповідачка ознайомилася з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, а також Тарифами банку та погодилася з тим, що заява разом з Умовами, а також Тарифами складають між нею та банком кредитно-заставний договір.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд послався на те, що у задоволені пені слід відмовити, оскільки вона є повторним притягненням відповідача до юридичної відповідальності. Однак, погодитися з даним висновком не можна.

Відповідач належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором, а відтак у позивача відповідно положень чинного законодавства та умов договору виникло право вимагати сплати неустойки в повному обсязі.

Пеня та штраф є різними видами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Штраф має разовий характер та накладається з настання самого факту порушення зобов'язання, відповідно до умов договору, штраф застосовується лише у випадку порушення позичальником строків платежів по будь якому із грошових зобов'язань, більш ніж на 30 днів, в той же час пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов'язань і після сплати штрафу, а відтак є додатковим порівняно зі штрафом стимулюючим фактором, який застосовується до позичальника при кожному порушенні графіку платежу. Отже, штраф та пеня настають при різних обставинах порушення зобов'язання зі сторони боржника, а відтак є різними видами відповідальності за порушення зобов'язання за кредитним договором, тому в даному випадку судом першої інстанції помилково застосовано положення статті 61 Конституції України.

Таким чином, рішення суду першій інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені та штрафу підлягає зміни, необхідно стягнути з відповідачки повну суму заборгованості за кредитом, задовольнивши позовні вимоги банку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2014 року по даній справі змінити:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повну заборгованість за кредитом у сумі 35330,36 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2062,18 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 10606,98 грн., заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 20502,61 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 1658,59 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 475,10 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді