Справа № 639/235/15-ц
18 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі:головуючого- судді Єрмоленко В.Б.,
при секретарі Слюсаревій О.В.
разгянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
Позивач ПАТ «Комерційний банк «Надра»( далі- Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 50,9 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 і перебуває в іпотеці ПАТ КБ «Надра» за договором іпотеки № 6/4/34/2007/980-1/207 від 13.11.2007 р. , шляхом продажу позивачем від свого імені, на умовах та в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», у будь-який спосіб покупцеві із застосуванням процедури продажу за ціною, встановленою субєктом оціночної діяльності на рівні, не нижче нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з наданням позивачеві повноважень, необхідних для здійснення продажу. Позивач також просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 13.11.2007 р. між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» і ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 6/3/34/2007/840-К/206. У забезпечення зобовязання за кредитним договором між позивачем і ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно- квартиру 52 по вул.Власенка, 3 в м. Харкові, що належала йому на праві власності.В подальшому, у провадженні Жовтневого районного суду м.Харкова перебували справи щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу, за яким ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_2 спірну квартиру, визнання договору іпотеки недійсним.Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 28.11.2011 р. відмовлено ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки та зазначено, що перехід права власності на квартиру за позивачами не позбавляє дійсності іпотечного договору і власники набувають статус іпотекодавця з покладанням на них прав і обовязків за іпотечним договором.Як зазначає позивач, відповідач ОСОБА_3, який отримав кредит у сумі 56 385,28 доларів 28 центів на придбання у власність квартири АДРЕСА_2, зобовязався щомісяця здійснювати погашення по кредиту та відсоткам за користування кредитом, але добровільно не виконує умови договору, у звязку з чим станом на 06.10.2014 р. виникла заборгованість по кредиту, відсоткам та пене. У загальній сумі 1 372 801 грн. 58 коп., яка відповідачем не погашається. У звязку з наведеним позивач просив позов задовольнити і, в рахунок погашення існуючої заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки, тобто квартиру шляхом продажу позивачем предмету іпотеки, а також стягнути з відповідачів судові витрати.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були неодноразово повідомлені належним чином, завчасно, в тому числі через оголошення у пресі, про причини неявки суд не сповістили, заперечень не надали. За таких обставин відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.
За вимогами з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Наявними у справі доказами підтверджується, що у ОСОБА_3 перед позивачем існує заборгованість за кредитним договором станом на 06.10.2014 р. в сумі 1372801,58 грн., з яких заборгованість за кредитом у перерахунку на гривні складає 718688,49 грн., заборгованість за відсотками-550504,88 грн., заборгованість за пенею-103608,21 грн.
Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом
Згідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до п. 5.1 договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частини, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобовязань за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотекодержателем за цим договором.
Згідно з п. 5.3 договору іпотеки звернення стягнення відбувається на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, передачею іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».
Стаття 38 Закону України «Про іпотеку» передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, якщо відповідне застереження міститься в іпотечному договорі. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Таким чином, внаслідок наявності простроченої заборгованості ОСОБА_3 в сумі 1372801,58 грн , ПАТ КБ «Надра», за своїм вибором, має право звернути стягнення на предмет іпотеки.При цьому, згідно ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в рішенні суду зазначається і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, якою допускається продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Позивачем надано рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 28.11.2011 р. за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки. Як вбачається з рішення суду, 04.03.2010 р. судом було поновлено право ОСОБА_1 на приватизацію спірної квартири, визнано частково недійсним свідоцтво про право власності в частині належності квартири лише ОСОБА_2 та зобовязано видати нове свідоцтво про право власності на імя ОСОБА_2, ОСОБА_1 щодо ? частки квартири на кожного із співвласників. В подальшому, договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений 13.11.2007 р. між ОСОБА_5, який діяв в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності , та ОСОБА_3визнаний недійсним заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.06.2011 р. Позивачі намагалися розпорядитися квартирою, але на підставі укладеного договору іпотеки на спірне житло накладено арешт. У позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки відмовлено. Рішення набрало законної сили ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17.05.2012 р.
Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
З огляду на викладене, позовні вимоги є обгрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.
Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі-3654 грн. Зазначену суму суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів- Крюкеліс А.В., ОСОБА_4
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 79, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 527, 530, 536, 546, 610-612, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 23, 33, 38, 39 Закону України „Про іпотеку, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 Анатолійовича- задовольнити.
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 6/3/34/2007/840-К/206 від 13 листопада 2007 р., яка станом на 06.10.2014 р. становить у перерахунку на гривні- 1 млн. 372 801 грн. 58 коп. та складається із заборгованості за кредитом 718688 грн. 49 коп., заборгованості за відсотками-550504 грн.88 коп., заборгованості за пенею-103608 грн. 21 коп.- звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором іпотеки № 6/4/34/2007/980-1/207 від 13.11.2007 року, а саме на трикімну квартиру № 52, загальною площею 50,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Власенка, 3 та належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, шляхом надання ПАТ Комерційний банк «Надра» права продажу предмета іпотеки за договором купівлі-продажу від свого імені будь-якій особі покупцеві за початковою ціною реалізації, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на момент відчуження предмета іпотеки, з наданням ПАТ Комерційний банк «Надра» усіх прав продавця та повноважень, необхідних для здійснення продажу.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» понесені судові витрати по 1827 грн. з кожного.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні-в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідно в апеляційному порядку.

СУДДЯ