Провадження № 2-8353/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

при секретарі- Боровик О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Солом»янського РУ ГУ МВС України в м.Києві, Управління державної казначейської служби у Солом»янському р-ні м. Києва про відшкодування моральної шкоди, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача - Солом»янського РУ ГУ МВС України в м. Києві моральну шкоду, завдану їй невиконанням двох рішень Солом»янського районного суду м. Києва від 27.06.2012 року та 14.12.2012 року в розмірі, який буде визначено висновком судово-психологічної експертизи, яку вона просить суд призначити.

Обгрунтовує свій позов тим, що 27.06.2012 року та 14.12.2012 року Солом»янським районним судом м. Києва двічі за її скаргами Солом»янський РУ ГУ МВС України в м. Києві зобов»язувався розглянути її звернення до даного органу та прийняти рішення в порядку та строки, визначені ст.97 КПК України.

До цього часу рішення суду не виконані, про проведення перевірок їй нічого невідомо і будь-яка інформація їй з цього приводу відповідачем не надсилалася, як і прийняте рішення за результатами перевірки.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження в справі, посилаючись на те, що даний спір був предметом розгляду Солом»янського районного суду м. Києва і рішенням від 23.05.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.10.2013 року, їй у позові було відмовлено.

Виходячи з цього, на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України просить закрити провадження в справі, т.я. спір з тим же предметом позову і між тими ж сторонами уже вирішений судом.

Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання та закриття провадження в справі, виходячи з наступного.

Так, підставою для звернення позивачки до суду є та обставина, що після прийняття судом рішень на протязі тривалого часу її звернення відповідачем не розглянуті і рішення по них, як це зобов»язував суд, не прийняті.

З матеріалів цивільної справи № 2-3039/13 по спору між тими ж сторонами вбачається, що позивачка просила стягнути з відповідача 147, 60гр. матеріальної шкоди та моральну шкоду в розмірі 36 мінімальних заробітних плат.

Вимоги позивачки обґрунтовувалися конфліктною ситуацією в ГБК »Автополітехнік» 25.02.2012 року, який мав місце між нею та керівництвом кооперативу і який був предметом втручання органів внутрішніх справ.

В зв»язку з невжиттям заходів за її зверненнями щодо неправомірних дій керівництва ГБК щодо неї з боку Солом»янського РУ ГУ МВС України в м. Києві вона двічі зверталася до суду зі скаргами на бездіяльність даного органу, які судом були задоволені та зобов»язано розглянути їх та прийняти рішення відповідно до вимог закону.

Вимоги позову в даному провадженні позивачкою обґрунтовуються тим, що після ухвалення рішення судом відповідач продовжує порушувати її права, не розглянувши її звернень до цього часу, хоч встановлені для цього законом строки давно сплинули.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до ст.31 ЦПК України підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов.

З точки зору закону закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи. Після закриття провадження позивач не має права на повторне звернення до суду з тим же позовом.

Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції гарантується її ч. 3 ст. 8.

Це право забезпечується реальною можливістю всякій заінтересованій особі звернутися в установленому порядку за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу.

Саме за захистом своїх порушених прав щодо своєчасного розгляду її звернення та прийняття рішення за цим зверненням позивачка звернулася до суду за захистом і гарантії права на такий захист закріплено в ст.ст.3-4 та 15 ЦПК України, а також п.4 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Ратифікація Україною Конвенції про захист прав людини та основних свобод створила правові підстави для впровадження норм цього європейського документу про захист прав людини у державі.

Одним із основних елементів захисту прав людини є принцип верховенства права, центральний аспект якого пов'язаний із визначальною роллю незалежних та неупереджених судів, що діють в рамках правової системи.

Саме ці принципи містяться у ст. 6 Конвенції, яка передбачає право на справедливий судовий розгляд.

Виходячи з цього, підстав позову, заявленого позивачкою у даному провадженні та розглянутого Солом»янським районним судом м. Києва 23.05.2013 року, суд вважає, що підстави для закриття провадження в справі відсутні.

Виходячи з викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника відповідача - Солом»янського РУ ГУ МВС України в м. Києві про закриття провадження в справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя