Справа №560/2132/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого -судді Сидоренко З.С.,

за участю секретаря Пінчук О.М.,

прокурора Крупенко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом Органу опіки та піклування - Дубровицька районна державна адміністрація в інтересах дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач Орган опіки та піклування - Дубровицька районна державна адміністрація в інтересах дитини ОСОБА_2 звернувся до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та просить позбавити останніх батьківських прав відносно дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги мотивує тим, що на обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей позбаввлених батьківського піклування, служби у справах дітей Дубровицької райдержадмінстрації перебуває дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка рішенням суду від 10.12.2013 року відібрана від батьків. Опікуном над дитиною призначено тітку ОСОБА_5. ОСОБА_6 проживає в сім'ї опікуна, яка забезпечує дитину всім необхідним для її всебічного розвитку. ОСОБА_2 навчається у 5 класі Селецького НВК. За весь період навчання батьки дитини зовсім не цікавляться її життям, жодного разу не відвідали її у школі, не спілкувалися з вчителькою, однокласниками. З часу відібрання дитини батьки не робили ніяких спроб повернути дитину. ОСОБА_4 продовжує вести аморальний спосіб життя, ніде не працює, схильна до вживання алкогольних напоїв, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню до дитини. ОСОБА_3 також ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дочки. Дії відповідачів є підставою для позбавлення їх батьків прав відносно дитини.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася. В своїй заяві просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідачка ОСОБА_4 позов не визнала. Пояснила, що півтора року не бачилася з дитиною тому що у неї нема коштів, оскільки дитині треба щось купувати. Вона зможе забрати дитину тоді, коли заробить грошей, щоб її утримувати. На даний час у неї нема такої можливості.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_3, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_7, відповідачку ОСОБА_4, свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_5. дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє частково з наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 08.10.2013 року (а.с.2) батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 10.12.2013 року (а.с.3) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відібрана від батька ОСОБА_3 та від матері ОСОБА_4.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 11 січня 2014 року №4 (а.с.5) на підставі вищевказаного рішення суду, ОСОБА_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 15 січня 2014 року №5 (а.с.6) опікуном ОСОБА_2 призначено ОСОБА_5.

Зазначеним вище рішенням суду з відповідачів на користь особи, якій передано дитину, а саме ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_2

В акті обстеження матеріально-побутових умов проживання від 21.10.2014 року (а.с.13) комісія служби у справах дітей районної державної адміністрації зазначила, що умови проживання у будинку ОСОБА_3 незадовільні та прийшла до висновку, що умов для повернення дитини на проживання та виховання батьку ОСОБА_3 немає.

З акту обстеження матеріально-побутових умов від 20.11.2014 року (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_2 проживає в с.Селець у будинку опікуна ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_9 У дитини є своя кімната, яка облаштована усім необхідним. Комісія, яка проводила обстеження прийшла до висновку, що у ОСОБА_2 створені всі умови для проживання та відпочинку.

Як вбачається з характеристик ОСОБА_2, наданої Селецьким НВК "ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ" (а.с.16, 17) батьки дитини не цікавляться її навчанням та нехтують її вихованням в сім'ї. З часу навчання ОСОБА_2 в 5 класі вони жодного разу не відвідали дитину в школі, не поцікавилися її досягненнями, не познайомилися з учителями. Всю відповідальність за навчання, виховання, здоров'я, матеріальне забезпечення, зразкові умови для проживання і навчання взяла на себе сім'я, де нині проживає ОСОБА_2.

З висновку органу опіки і піклування - Дубровицької райдержадміністрації "Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.24) вбачається, що у відповідності до ст.150, ч.1 ст.164 СК України у діях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наявні підстави для позбавлення їх батьківських прав відносно дитини. А тому, діючи в інтересах дитини, вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно дочки ОСОБА_2

Частина 6 ст.19 СК України передбачає, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Слід зазначити, що висновок органу опіки та піклування має базуватися на ретельному з'ясуванні обставин справи та має лише рекомендаційний характер.

Наявний у матеріалах справи висновок органу опіки та піклування базується лише на перелічені довідок та характеристик, а не на встановлених обставинах.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" у пункті 15 зазначив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_4, на відміну від відповідача ОСОБА_3, пояснила своє ставлення до дитини, яке є позитивним, однак за наявності обставин, не залежних від неї самої, вона не може у повному обсязі здійснювати свої обов'язки по утриманню дитини.

Закон чітко визначив підстави позбавлення батька, матір батьківських прав, які закріплені у ст.164 СК україни.

У судовому засіданні представник позивача наголошувала на тому, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, зловживають алкогольними напоями та ведуть аморальний спосіб життя.

Однак, слід зазначити, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що недостатність засобів для виховання та утримання дитини не може свідчити про винну, усвідомлену, протиправну поведінку батьків, що призводить до ухилення останніх від виконання своїх обов'язків з виховання та утримання дитини.

У даному випадку, захист прав та інтересів дитини може відбутися таким правовим засобом, як відібрання дитини в батьків без позбавлення їх батьківських прав.

Зазначений правовий засіб - відібрання дитини приведений в дію, про що свідчить проаналізоване вище рішення суду від 10.12.2013 року, яке набрало законної сили.

Крім того, суд звертає особливу увагу на те, що зазначена позивачем підстава для позбавлення батьківських прав, як зловживання алкогольними напоями має бути відповідно підтверджена, а саме визначена не довільно, а на підставі відповідних висновків медичного закладу, що в матеріалах справи відсутнє.

Для позбавлення батьківських прав за підставами, вказаними позивачем, необхідно довести, що дитина проживає із цими батьками.

Тому суд рахує, що якщо дитина виховується в інших осіб, в даному випадку у сім'ї ОСОБА_5, то позбавлення батьківських прав, в даному випадку матері, яка проти цього заперечила, втрачає будь-який сенс.

Пленум Верховного суду України у постанові від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" надав роз'яснення, як вийти з цієї ситуації за допомогою інших правових методів, а саме вказав, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Оскільки питання про відібрання дитини уже вирішене, а підстав для позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_4 судом не встановлено, тому суд рахує на необхідне попередити відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дитини для уникнення в подальшому підстав для позбавлення її батьківських прав.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що необхідно позбавити батьківських прав ОСОБА_3, який проти цього не заперечує, а в позбавленні батьтківських прав ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.164-167 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок) в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду З.С.Сидоренко