справа № 2/489/942/15
ЗАОЧНЕ рішення Іменем України
25 березня 2015 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.
при секретарі Коденко К.В.
представника позивача Глущенка О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
У січні 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості в сумі 157258,28 грн.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити, проти заочного вирішення справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про розгляд справи за своєї відсутності та письмових заперечень проти позову до суду не надавав.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Через порушення грошових зобов'язань позивач направи за місцем проживання відповідача вимогу від 25.11.2014 № 725/14, вимагав достроково погасити заборгованість по кредитному договору в повному обсязі.
Умовами пункту 4.6 цього договору передбачено, що повернення кредиту та процентів за кредитом здійснюється щомісячно згідно із графіком. Сума щомісячного ануїтетного платежу розраховується таким чином, що протягом строку кредитування вказаного в п.3.2. цього договору, сума кредиту, вказаного в п.3.1. цього договору, та нараховані проценти повертаються в повному обсязі рівними частинами.
Згідно пункту 7.1. кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування та/або платежів інших платежів згідно з умовами Договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За правилами частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідні роз'яснення щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором наведені у пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».
У відповідності до положень частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, враховуючи порушення відповідачем грошових зобов'язань звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості з урахуванням інфляційних та трьох відсотків річних є правомірним
Про те суд не погоджується із розміром пені, який підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
При вирішенні питання про зменшення неустойки необхідно враховувати конкретну ситуацію, інтереси обох сторін та їх майновий стан сторін, ступінь виконання зобов'язання, причини неналежного виконання зобов'язання та форму вини боржника, співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення.
З цього приводу Конституційний Суд України в рішенні від 11.07.2013 N 7-рп/2013 зазначив, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
З розрахунку банку видно, що розмір заявленої до стягнення пені перевищує заборгованість відповідача за заборгованістю по кредиту.
У той же час, відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України одними із загальних засад цивільного законодавства України є справедливість, добросовісність і розумність, а також судовий захист цивільного права та інтересу.
Відповідно статті 88 ЦПК України пропорційно задоволеному позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1362,21 грн.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-214, 224, 225, 228 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (іден. номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» судовий збір у сумі 1362,21 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 21 коп.).
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Ленінським районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя І.В.Коваленко
Повний текст заочного рішення
підписано 25.03.2015.