Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/7355/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

у складі: головуючого - судді Шульги О.М.

з секретарем Башинською Н.М.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

представника 3 особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, третя особа Комунальне виробниче житлово ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача в якому зазначили, що в ніч з 01.09.2013 року на 02.09.2013 року їх квартира була затоплена з вини відповідачів внаслідок чого було пошкоджено приміщення кухні, ванної кімнати та кухонних меблів. Вартість відновлюваних робіт вказаних приміщень квартири становить 6663, 99 гривень, вартість відновлюваних робіт кухонного гарнітуру становить 2180 гривень. Крім матеріальної шкоди їм також було завдало моральної шкоди, оскільки вони мали неприємні переживання у зв"язку з пошкодженням майна, вимушені терпіти незручності та докладати додаткових зусиль для відновлення попереднього стану приміщення та майна. Позивач ОСОБА_5 є інвалідом 1 групи, тому вчинення будь-яких дій є для останнього певним тягарем, а поведінка відповідачів, які навіть не принесли своїх вибачень і після затоплення квартири лише насміхаються над ними приносить душевні старждання. В зв"язку з цим просили солідарно стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 6663, 99 гривень, а на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 2180 гривень, а також по 5000 гривень заподіяної моральної шкоди кожному. Одночасно просили стягнути з відповідачів понесені судові витрати в розмірі 458, 80 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і пояснив, що про затоплення квартири йому стало відомо 3.09.2013 року. Коли він приїхав до квартири, побачив результат затоплення, то відразу ж пішов до ОСОБА_6 для з"ясування причин затоплення. Йому довго не хотіли відчиняти двері, а коли відкрили, то ОСОБА_2 повідомив про те, що затоплення сталося внаслідок того, що в нього потік клапан котла автономного опалення. При цьому до квартири його не пустили. Він намагався вирішити питання відшкодування шкоди з ОСОБА_2, однак останній не хотів йти з ним на контакт. Не дочекавшись ніяких дій з боку ОСОБА_2 10.09.2013 року звернувся до КВЖРЕП №4 про складання акту про затоплення.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, письмово повідомив про розгляд справи у його відсутності. В наданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що побачив у дверях своєї квартири записку якій зазначалось про необхідність з"явитися або зателефонувати до КВЖРЕП № 4. Наступного дня, тобто 12.09.2013 року він прийшов в КВЖРЕП № 4, дійсно мав розмову з ОСОБА_7, однак своєї вини у затопленні сусідів не визнавав. Причин, з яких ОСОБА_7 вказує на такий факт вказати не може.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_6І - ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав і пояснив, що дійсно в ніч з 1.09.2013 року на 02.09.2013 року квартиру позивачів було затоплено. ОСОБА_5 піднімався до квартири його батьків і батько на прохання останнього просто допоміг вимокувати воду. Той факт, що затоплення квартири позивачів мало місці по вині його батьків заперечує, вважає, що їх квартира могла бути затоплена з сусідніх квартир.

Представник КВЖРЕП №4 ОСОБА_4 пояснила, що позовні вимоги підтримує. Вказала, що по зверненню позивача комісією був складений акт про затоплення. При виході на місце події комісія в першу чергу оглянула каналізаційні, водогінні системи та стояки. Все було в справному стані. Враховуючи те, що позивач звернувся до них через тривалий час після затоплення, тому вказати причину затоплення в акті комісія не змогла. При цьому, незважаючи на перебіг часу, при знятті "вогонки" потолок у ванній кімнаті був мокрий. Зазначила, що затоплення квартири позивачів з квартир, які розташовані по сусідству, як зазначив представник відповідачів, виключається. Ймовірно квартиру було затоплено з квартири розташованої вище. Одночасно вказала, що з питань пошкодження або заміни системи водогіну або системи опалення мешканці будинку №76 на той період часу до КЖРЕП №4 не звертались.

Свідок ОСОБА_8 показала, що на час затоплення квартири позивачів працювала у КВЖРЕП №4 на посаді інженера. 10 вересня до неї звернувся ОСОБА_1, який повідомив про залиття квартири №84 мешканцями вище розташованої квартири №88. За вказівкою начальника КВЖРЕП вона в складі комісії вийшла за місцем призначення. Коли виходила з кабінету то в коридорі КВЖРЕП її зупинив ОСОБА_2, який повідомив про те, що затопив сусідів з квартири №84. Вона рекомендувала йому вирішити питання добровільним шляхом. По приходу на місце вона піднялась до квартири ОСОБА_2, який вказував їй на те, що прорив мав місце на кухні . Однак, що саме прорвало вона вже не пам"ятає, начебто котел автономного опалення. Пам"ятає, що було перевірено водогінну систему , яка на час приходу комісії була справна, як в квартирі позивачів так і в квартирі відповідачів. В акті не було відображено причину, оскільки затоплення мало місце в ніч з 1 на 2 вересня 2013 року, а комісія вийшла на місце тільки 10 числа, тому акт був складений відповідно до Форми, яка вимагає зазначення причин затоплення, а не зазначення вини особи. Коли вона дала акт на підпис ОСОБА_2, він власноручно зробив в ньому дописку. Проте що затоплення сталося з вини ОСОБА_2, останній також вказував в присутності інших членів комісії.

Свідок ОСОБА_9 показав, що є сусідом сторін, оскільки мешкає в квартирі АДРЕСА_1. Зі слів матері позивача йому відомо про затоплення квартири № 84.Однак, за яких обставин мало місце затоплення йому нічого не відомо. Вказав, що його квартира знаходиться на одному поверсі з квартирою ОСОБА_2. Восени 2013 року протікання води в його квартирі не було.

З показань свідка ОСОБА_10 слідує, що він був свідком розмови між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, в ході якої чув претензії ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по затопленню квартири. Чув, як ОСОБА_2 у відповідь сказав, що навіщо було придбавати такі дорогі меблі.

З показань свідка ОСОБА_11 слідує, що він працює головним інженером КВЖРЕП № 4. Йому відомо про факт затоплення квартири позивачів в ніч з 1 на 2 вересня 2013 року. З даного приводу заява позивача надійшла до КВЖРЕП № 4 лише 10 вересня 2013 року. Він відразу передивився журнал і встановив, що будь-які ремонтні роботи в будинку №76 по вул.Кірова в м.Коростені КВЖРЕП № 4 не проводились. Як член комісії він виходив на місце. Проте, двері в квартирі №88 їм спочатку ніхто не відчинив, тому вони пішли до квартири №84, оглянули наслідки затоплення та почали складати акт. Зі слів позивачів йому стало відомо про те, що причиною затоплення є котел водопостачання, який знаходиться в квартирі №88. Згодом з"явився власник квартири №88, однак особисто він до помешкання квартири не ходив. Як головний інженер, оглянувши наслідки залиття та місце потрапляння води до квартири №84 може дати висновок, що залиття квартири №84 сталася з вищерозташованої квартири, тобто з квартири №88.

Вислухавши пояснення сторін, свідків та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 є співвласником квартири АДРЕСА_2. Іншими співласниками вказаної квартири є ОСОБА_12 та ОСОБА_13, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтвом про право власності на житло. Позивач ОСОБА_1 зареєстрований разом з співвласниками у вказаному житловому приміщенні, що стверджується довідкою Коростенського КВЖРЕП №4 та даними паспорта. Квартира розташована на другому поверсі п"ятиповерхового багатоквартирного будинку.

Відповідачі є співвласниками квартири № 88 у цьому ж будинку. Вказана квартира знаходиться поверхом вище квартири позивачів.

З акту складеному працівниками Коростенського КВЖРЕП №4 12.09.2013 року слідує, що в ніч з 01 на 02 вересня 2013 року трапилося залиття квартири №84 з вище розташованої квартири АДРЕСА_3. Причину залиття не встановлено, оскільки на момент залиття представники КВЖРЕП №4 та АДС не викликалися, заявки не надходило. На момент комісійної перевірки водоканалізаційна система в квартирах №84 та №88 по вул.Кірова, 76 функціонувала і знаходилась в технічно справному стані. Наслідки після затоплення : затекла стеля кухні ква.84, окремими місцями шпалери на гіпсокартоні, затекли стіни; у ванній кімнаті стеля , площею 4, 8 м.

В даному акті міститься запис відповідача ОСОБА_2 про те, що він допоміг позивачу відключити воду в момент затоплення.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вказана норма закону регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу у деліктних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою вина відповідача презюмується, якщо він не доведе відсутності своєї вини.

Допитані в судовому засіданні свідки ствердили факт визнання відповідачем ОСОБА_2 затоплення квартири позивачів. Вислухавши показання свідків сторона відповідача будь-яких фактичних даних ( у розумінні ст.57-59 ЦПК України), які б спростовували ці показання не подала, а у суда відсутні підстави недовіряти показанням свідків, які давали свідчення під присягою, ніяких особистих стосунків зі сторонами не мають, і які узгоджуються між собою, обставинами справи та з дослідженими у справі доказами.

Позивач в судовому засіданні вказував на те, що відповідач ОСОБА_2 не впустив його батька ОСОБА_5 до квартири, коли той двічі вимушений був піднятися внаслідок протікання води зі стелі, щоб спростувати, що затоплення відбувається не з його квартири.

З приводу даного факту відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що позивач ОСОБА_5 не намагався зайти до приміщення його квартири. Однак, на запитання суду, чому він сам не надавав можливість пересвідчитись ОСОБА_5 в тому, що затоплення квартири останнього відбувається не з його квартири нічого пояснити не зміг. Також відповідач ОСОБА_2, для спростування своєї вини, не надав доступ до помешкання своєї квартири позивачу ОСОБА_1, коли той вже 3.09.2013 року намагався з"ясувати причини затоплення .

Висновок судово будівельно-технічної експертизи №178/865/14-25 від 08.12.2014 року також не виключає, що пошкодження квартири АДРЕСА_4 були спричинені затопленням з вище розташованої квартири АДРЕСА_5.

Згідно даного висновку розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартири АДРЕСА_6 становить 3538 гривень.

З п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" слідує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи те, що будь-які роботи по ремонту або заміні системи водогіну або системи опалення чи сантехнічного обладнання працівниками КВЖРЕП №4 в квартирі відповідачів не проводились, тому відповідальність за технічний стан вказаних систем несе власник житла. Пошкодження систем, за які відповідають комунальні служби, і які могли стати причиною затоплення квартири позивачів встановлено не було. Сторона відповідачів також не вказувала на такий факт при розгляді справи. При перевірці комісією КВЖРЕП №4 такого обладнання в квартирах №84 та №88 в будинку №76 по вул.Кірова в м.Коростені було встановлено його справність. За використання сантехнічного або водогінного обладнання чи недбалого відношення до використання такого обладнання, його несвоєчасної заміни чи несанкціонованого ремонту несе відповідальність власник житлового приміщення.

Не зазначення в акті причини залиття не є достатнім доказом відсутності вини відповідачів в залитті квартири позивача. Враховуючи те, що затоплення мало місце в ніч з 1 на 2 вересня 2013 року, а позивач, сподіваючись на добровільне відшкодування шкоди з боку відповідачів, звернувся до КВЖРЕП № 4 тільки 10 вересня 2013 року, тому останні мали можливість протягом цього часу усунути пошкодження, внаслідок яких сталося залиття квартири позивачів.

Тому, з врахуванням наведеного позиція сторони відповідачів на не встановлення причини затоплення розцінюється як намагання уникнути відповідальності за заподіяну шкоду.

Таким чином відповідачі не довели, що затоплення квартири АДРЕСА_7 сталося не з їх вини.

Враховуючи те, що пошкодження зазнала квартира власником якої є ОСОБА_5, тому саме він має право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди. При цьому визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує характер та обсяг душевних страждань, які зазнав позивач внаслідок залиття квартири, тривалість цих негативних наслідків, вимушеність змін у життєвих стосунках та необхідність докладати додаткових зусиль для можливості відновлення порушеного права і оцінює заподіяну шкоду в розмірі 1000 гривень, що є достатнім, розумним та справедливим для відшкодування заподіяного виду шкоди.

Позивач ОСОБА_1 не є власником житлового приміщення, позовні вимоги в частині пошкодження меблів, власником яких він являється та розмір шкоди, завданої у зв"язку з пошкодженням його майна належними та допустимим доказами необгрунтував, тому відсутні підстави для задоволення його позовних вимог.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року", Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 року, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Солідарно стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 3538 гривень заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 1000 гривень заподіяної моральної шкоди, по 500 гривень з кожного.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати в сумі 110 гривень 12 копійок, по 55 гривень 06 копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги.

Суддя: