Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/2207/14-ц Головуючий у 1-й інст. Невмержицький І. М.
Категорія 27 Доповідач Микитюк О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В. Кочетова Л.Г.

при секретарі Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ „Приватбанк" про встановлення нікчемності правочинів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 січня 2015 року,

встановила:

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила встановити нікчемність правочинів - довіреностей №3402 та №3436, на підставі яких представник Радомишльського відділення ПАТ КБ „Приватбанк" ОСОБА_2 уклав із нею 13 липня 2007 року кредитний договір. В обґрунтування позову зазначила, що оригіналів цих довіреностей не існує, у 2011 році вони були відкликані банком, що в них не були зазначені дати видачі, а тому вони не можуть створювати будь-яких правових наслідків.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 січня 2015 року у позові відмовлено за пропуском позовної давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 13 липня 2007 року між ЗАТ КБ „Приватбанк" в особі Радомишльського відділення та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ZRRWAE00000180 на суму 22193,84 доларів США.

Від імені ЗАТ КБ „Приватбанк" договір був підписаний керівником Радомишльського відділення ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреностей.

З висновку служби безпеки ПАТ КБ „Приватбанк" від 26.09.2014 року вбачається, що керівнику Радомишльського відділення ЗАТ КБ „Приватбанк" ОСОБА_2, який працює на цій посаді з 18.04.2007 року, 23.04.2007 року видана довіреність № 3402, а 24.04.2007 року - довіреність № 3436. Довіреність №3402 надає йому повноваження на підписання від імені банку кредитних договорів. Наказом від 30.03.2011 року вказані довіреність були відкликані за закінченням терміну їх дії, в архіві банку вони відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) (ч.2 ст.215 ЦК України).

Як передбачено ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довела, що на момент укладення кредитного договору довіреності на ім'я ОСОБА_2 не відповідали вимогам закону, не містили відповідних повноважень та дати їх видачі, а також що строк їх дії закінчився.

Суд першої інстанції всупереч вимогам матеріального та процесуального закону відмовив у позові за пропуском позовної давності, а не у зв'язку з його безпідставністю. За таких обставин рішення належить скасувати і ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 січня 2015 року про відмову у позові за пропуском позовної давності і ухвалити нове рішення. Відмовити ОСОБА_1 у позові до ПАТ КБ „Приватбанк" про встановлення нікчемності правочинів за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: