АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А.І.

суддів: Міцнея В.Ф., Лисака І.Н.

при секретарі: Лук»янишиній М.В.

з участю сторін: позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 січня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що в жовтні 2013 року він звернувся до відповідача, як до адвоката, з усною заявою про надання юридичних послуг - про надання правової допомоги за цивільно-сімейною справою, зокрема скласти для нього письмову позовну заяву з питання, яке стосувалося розірвання шлюбу. На його звернення відповідач дав згоду, а також повідомив, що зазначена послуга коштує 600 гривень, яку він сплатив.

У зв'язку із витребуванням копії свідоцтва про шлюб з Новоселицького РАЦС для оформлення позовної заяви про розірвання шлюбу, ОСОБА_2 просив передати йому ще 350 гривень, на дорожні витрати. Він сплатив вказану суму.

У зв'язку із виїздом за кордон, позивач не мав можливості приймати учать у судовому засіданні, тому ОСОБА_2 погодився представляти його інтереси в суді, за що отримав від ОСОБА_1 1000 гривень .

____________________________________________________________________________

№ 22ц/794/337/2015 р. Головуючий у І інстанції:Єфтеньєв О.Г.

Категорія: 50 Суддя-доповідач: Владичан А.І.

Також вказував, що з 24 лютого 2014 року він дзвонив відповідачу, щоб з'ясувати питання з приводу розгляду його справи в суді. Однак, відповідач не відповідав на його дзвінки. Тоді він поїхав в Новоселицький райсуд, де дізнався, що 17 грудня 2013 року його вищезгаданий позов залишений без розгляду, у зв'язку із повторною неявкою позивача в судове засідання.

Зазначив, що відповідач не виконав свої обумовлені обов'язки по участі в Новоселицькому райсуді по вказаній справі за його позовом як представника позивача, так як відповідач є відповідальною (винною) особою за даним фактом залишення його позову судом без розгляду, чим порушено його права та інтереси, пов'язані з даною справою, і відповідач повинен повернути йому всі сплачені ним грошові кошти на загальну суму 1950,00 гривень, з яких складають: 600 гривень за підготовку позову, 350 гривень за оплату бензину і 1000 гривень за участь відповідача в суді по справі за його позовом, яка не відбулася, як відшкодування матеріальної (майнової) шкоди (збитків), нанесеної йому з боку відповідача невиконанням і недобросовісним невиконанням вищеназваної домовленості.

Посилаючись на викладене просив, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь у відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1950,00 гривень та відшкодувати моральну шкоду в сумі - 5000,00 грн. Крім того стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь витрати на правову допомогу та судовий збір в сумі 3000,00 гривень.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 350 гривень, моральну шкоду в сумі 1000 гривень. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення Хотинського районного суду Чернівецької області є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, обставини які суд вважав встановленими не є доведеними.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що укладену з ОСОБА_1 угоду про надання юридичних послуг виконав, оскільки склав позовну заяву про розірвання шлюбу, яка була прийнята до розгляду Новоселицьким районним судом, отже вона відповідала всім вимогам цивільного процесуального законодавства. Зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог в частині визнання недійсним усного договору, так як позивач не звертався до суду з позовом про визнання правочину недійсним.

Крім того, вважає, що судом першої інстанції при винесені рішення про стягнення моральної шкоди, не зазначено належних та допустимих доказів, якими неправомірними діями чи бездіяльністю завдано позивачу моральної шкоди, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди.

Просить скасувати рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 січня 2015 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, якщо неповно з'ясовано судом обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 350 гривень, та моральної шкоди в розмірі 1000 гривень суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 передав відповідачу грошові кошти в сумі 350 гривень за складання позовної заяви про розірвання шлюбу, однак відповідач ОСОБА_2 не надав суду жодного доказу, який би вказував на наявність підстав для отримання таких коштів, які б були пов'язані з правовідносинами між ними. Також суд першої інстанції прийшов до висновку, що неправомірними діями відповідача, позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у перенесеним ним душевних хвилюваннях та стресу.

Однак, колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б обґрунтовували розмір понесених ним матеріальних витрат, у сумі 1600 гривень, у зв'язку з чим правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Посилання апелянта на те, що рішенням суду першої інстанції встановлено факт того, що позовну заяву про розірвання шлюбу відповідачем було складено, що підтвердив і сам позивач, і дана заява прийнята до розгляду Новоселицьким районним судом отже вона відповідала усім вимогам цивільно-процесуального законодавства, є законними та обґрунтованими, оскільки відповідачем дійсно виконано взяті на себе зобов'язання по складанню позовної заяви, а тому суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача 350 гривень на користь ОСОБА_1

Разом з тим, суд помилково прийшов до висновку про задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 гривень.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2).

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено , що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що позивач обґрунтовував позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди тим, що в результаті неправомірних дій відповідача, а саме те, що відповідачем не виконались обумовлені ними обов'язки по його участі в Новоселицькому районному суді по справі за його позовом як представника позивача, у зв'язку з чим позов був залишений без розгляду, чим порушено його права та інтереси, пов'язані з даною справою.

В порушення вимог ст.ст.213,214 ЦПК України суд першої інстанції, не з'ясував, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями чи бездіяльністю вони заподіяні, з чого виходив позивач при встановленні суми завданої йому моральної шкоди.

У відповідності до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В свою чергу, ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів щодо дійсності завдання йому моральної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, колегія судді приходить до висновку що в матеріалах справи відсутні докази, які б дали підставу для задоволення позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди, оскільки відсутні необхідні факти та обставини, а саме наявність моральної шкоди, протиправна поведінка заподіювача, докази, на підставі яких можна зробити такі висновки, та причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями та шкодою. Обставини, викладені позивачем, не відповідають такими, що зумовлюють наявність усіх вищевказаних умов.

Оскільки позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що внаслідок дій відповідача йому була завдана шкода, та не доведена наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями, то суд першої інстанції необґрунтовано вважав, що є підстави для задоволення позову в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Таким чином рішення суду першої інстанції внаслідок неправильного застосування норм матеріального закону підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 січня 2015 року, скасувати.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: