Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарях Батченко Д.С., Лесик Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи Головне управління юстиції в місті Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом на ? частини квартири АДРЕСА_1

Вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

До складу спадщини належить ? частини квартири АДРЕСА_1 яка належала спадкодавцю на праві власності. Також спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 були її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте в подальшому 29 вересня 2011 року подав заяву про відкликання заяви про прийняття спадщини.

29 вересня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися із заявою до нотаріальної контори про відмову від спадщини на користь сестри померлої ОСОБА_5

Однак, ОСОБА_5 так і не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої сестри ОСОБА_2

Натомість ОСОБА_5 подала до суду позов до неї у якому просила визнати власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 та 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, посилаючись на те, що нібито її заява про прийняття спадщини була втрачена нотаріусом.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2012 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21 березня 2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_5 було відмовлено.

У видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом їй було відмовлено через ненадання правовстановлюючого документу на квартиру, що є підставою для звернення до суду з даними вимогами для захисту її прав та охоронюваних законом інтересів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Реєстраційну службу Головного управління юстиції в м. Києві (а.с. 51).

Позивач в судове засідання не з"явилася, представник позивача ОСОБА_6 суду подала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представником Київської міської Ради Овчаренко Т.М. суду подані пояснення по справі з проханням провести судове засідання без участі представника відповідача (а.с. 145-148).

Третьою особою Головним управлінням юстиції в місті Києві суду подані пояснення із зазначенням про те, що спадкове майно померлої ОСОБА_2 складається із ? частин квартири АДРЕСА_1 державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу, розгляд справи залишають на розсуд суду та просять розглянути справу у відсутності представника Головного управління юстиції в місті Києві (а.с. 137, 138).

Представник третьої особи Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно свідоцтво про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (а.с. 7).

Спадкову справу № 956/11 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_2 було відкрито 27.09.2011 року Десятою Київською державною нотаріальною конторою за заявою батька померлої ОСОБА_3 (а.с. 59-62).

Позивач є донькою спадкодавці ОСОБА_2, що підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с. 73 зв.).

Заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері позивач до нотаріальної контори подавала за згодою свого батька, оскільки на той час була неповнолітня, а саме 02 лютого 2012 року, тобто у визначений законом строк (а.с. 69, 70).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 29 вересня 2011 року звернулися до нотаріальної контори із заявами про відмову від спадщини після своєї дочки ОСОБА_2 на користь сестри померлої ОСОБА_5 (а.с. 66-67).

ОСОБА_5 зверталася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 у якому просила визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 та 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2012 року, яке ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21.03.2013 року залишено без змін, у задоволенні позову ОСОБА_5 було відмовлено (а.с. 18-25).

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності у рівних долях ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва від 27.02.1997 року, зареєстрованому у Київському міському бюро технічної інвентаризації 13.03.1997 року за № 408 (копія свідоцтва - а.с. 98). У свідоцтві про право власності на житло зазначено, що загальна площа квартири становить 43,30 кв.м.

Відповідно технічного паспорту на спірну квартиру, виданого Київським міським БТІ 15.12.2011 року, та довідки Київського міського БТІ про показники об"єкта нерухомості від 19.12.2011 року, відповідно до проведеної інвентаризації квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 44,1 кв.м, житлову площу - 28,9 кв.м. (а.с. 99, 100, 100 зв.).

Згідно договору дарування ? частини квартири, посвідченого державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори від 18 липня 2000 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1-4492, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подарували ? частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2

За повідомленням Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна від 16.01.2015 року, ? частина спірної квартири зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 18.07.2000 року, ? частина - за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.02.1997 року.

Отже, спадкодавцю на праві власності належала ? частина спірної квартири.

Позивач з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 до Десятої Київської державної нотаріальної контори подавала заяву на яку отримала відповідь від 02.10.2014 р. з повідомленням про те, що у зв"язку з відсутністю можливості надати нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів на ? частки квартири їй запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на дане майно (а.с. 26).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про нотаріат", нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням усіх наявних судових рішень, судом встановлено, що позивач являється єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, при цьому оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у неї відсутні.

За викладених обставин, позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв"язку з чим підлягає задоволенню, тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, яким є ? частки квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2, оскільки позивач позбавлена можливості надати нотаріусу оригінали документів на підтвердження права власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Керуючись ст. ст. 15, 368, 1216, 1217, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 60, 63 СК України, ст. 49 Закону України "Про нотаріат", постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7, п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи Головне управління юстиції в місті Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно - на ? частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 (квартира має загальну площу 44,1 кв.м. та житлову площу 28,9 кв.м.).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя