АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/937/2015
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 лютого 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Волошиної В.М.,

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 28 листопада 2014 року про повернення позовної заяви позивач,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту, складеним ОСОБА_6 на користь відповідача ОСОБА_5, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 8 липня 2008 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що до спадкового майна входить і квартира АДРЕСА_1.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року позовну заяву повернуто позивачу для подання до належного суду.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, позивач ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 28 листопада 2014 року скасувати, як таку що постановлена з порушенням норм процесуального права, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зокрема зазначає, що виключна підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, а вона звертається до суду з позовом про визнання правочину недійсним, яким є заповіт, тому вважає, що в даному випадку не підлягає застосуванню виключна підсудність.

В судове засідання ОСОБА_5 не з'явився, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу у його відсутність згідно з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право: постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу; змінити ухвалу; скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_7 для подання до належного суду, суддя виходив з того, що спадковим майном, з приводу якого померлий за життя розпорядився, склавши заповіт, є нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що територіально не відноситься до Голосіївського району м. Києва, а тому справа не підсудна Голосіївському районному суду м.Києва.

Такий висновок суду є правильним з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є заповіт складений ОСОБА_6 щодо майна, в тому числі і нерухомого, а саме квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, мають виключну підсудність та пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності /недійсності/ договорів (правочинів) щодо такого майна.

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» позови про визнання правочинів недійсними щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред'являються відповідно до частині першої статті 114 ЦПК України за місцезнаходженням майна або основної її частини. Кваліфікація об'єктів як нерухомого майна здійснюється відповідно до статей 181, 190 та 191 ЦК України.

Також, відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року за №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК України), зокрема про визнання правочину з нерухомістю недійсним.

Враховуючи наведене, оскільки спір між сторонами виник, зокрема, з приводу нерухомого майна, що не знаходиться у Голосіївському районі м.Києва, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що справа Голосіївському районному суду м.Києва не підсудна.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Голосіївського районного суду м.Києва постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 28 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: