Справа № 362/6094/14-ц Головуючий у І інстанції Марчук О.Л.
Провадження № 22-ц/780/1280/15 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко
Категорія 1 24.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі : Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до представництва компанії НР в Україні про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати дії відповідача щодо надання відповіді на його письмову заяву щодо інформації про товар протиправною та зобов'язати відповідача розглянути його заяву від 27 липня 2014 року, надавши повні і достовірні відповіді на заданій у ній запитання. При цьому, позивач посилається на Закон України «Про захист прав споживачів» та вказує на порушення його прав саме як споживача.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2014 року позовну заяву повернуто позивачу з підстав недотримання правил підсудності.

Не погоджуючись із даною ухвалою, 10 січня 2015 року позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм матеріально та процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву, суддя суду першої інстанції виходив з того, що спірні відносини не підпадають під предмет регулювання Закону України «Про захист прав споживачів» і положення цього Закону не застосовуються до відносин у сфері звернення громадян.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду зроблений невірно, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області, посилаючись на положення ч. 5 ст. 110 ЦПК України, згідно якої позов про захист прав споживачів можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача, тобто заяву подано за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1

При цьому позивач посилається на те, що отримання від відповідача інформації необхідно йому для визначення порядку вирішення спірних правовідносин, що виникли в процесі гарантійного обслуговування ноутбуку «Hewlett Packard».

Так, згідно преамбули Закон України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

В п. 4 ст. 1 цього Закону визначено поняття виробник - це суб'єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім'я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб'єкта господарювання; або імпортує товар;

В п. 4 ч. 1 ст. 4 цього Закону передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця).

В п. 5 ст. 6 цього Закону передбачено, що виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.

Наведене свідчить, що відносини, які випливають з надання відповіді у сфері інформації про виробника (виконавця), про походження товару, його безпеку та особливості надання послуг з гарантійного обслуговування підпадають під предмет регулювання Закону України «Про захист прав споживачів».

Поруч з цим, оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає порядок звернення громадян до виробника щодо отримання необхідної інформації, він повинен застосовуватися у системному зв'язку із спірними правовідносинами, що в даному випадку можуть регулюватися Законом України «Про звернення громадян», який є спеціальним.

Таким чином запитання до відповідача, які викладені в заяві від 27 липня 2014 року, стосуються інформації про продукцію, її кількість, якість, асортимент або про її виробника (виконавця, продавця), адже Представництво компанії НР в Україні, які є імпортерами продукції «Hewlett Packard», наділені всіма правами та обов'язками виробника в сенсі положень п. 4 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів».

Зважаючи на викладене слід дійти висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо пред'явлення позову з порушенням правил підсудності, так як позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих Законом України «Про захист прав споживачів».

Крім того, поза увагою судді залишилися роз'яснення, які містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», де чітко визначено, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону № 2453-VI).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з передачею питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, оскільки посилання позивача на Закон України «Про захист прав споживачів» є обгрунтованим, а тому його положення можуть бути застосовані для визначення підсудності позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2014 року скасувати, питання про відкриття провадження у справі направити до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: