Справа №643/3398/14-ц
Пр.№2/643/99/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 р. Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Єрмак Н.В.

при секретарі Муленко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення частки одного з подружжя у майні, придбаного за час шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить поділити спільне майно подружжя - квартиру АДРЕСА_1, яка була придбана сторонами під час шлюбу на спільні гроші та визнати за ним право власності на 1/2 частину спірної квартири.

В судовому засіданні позивач, представники позивача підтримали позов, просили його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач, представник відповідача позов не визнали, відповідач звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про збільшення частки одного з подружжя у майні, придбаного за час шлюбу, в якому просила збільшити її частку в спільному майні подружжя, припинити право спільної сумісної власності сторін на спірну квартиру та визнати за нею право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не дбав про матеріальне забезпечення сім*ї, витрачав майно на шкоду інтересам сім*ї під час здійснення виплат за кредитним договором, у зв*язку з чим, просила відступити від засади рівності часток подружжя.

Позивач, представники позивача зустрічний позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 - частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 01.08.1998 року по 27.03.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 19.03.2003 року та копією рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 27.03.2014 року. Квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу Р№1561 від 26.11.2003 року, зареєстрованого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 ( витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міськБТІ» № 2149299 від 02.12.2003 року ). 26.11.2003 року між відповідачем та АКБ «Правекс-Банк» укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 8000 доларів США для споживчих цілей, зі сплатою 14% річних, строком до 26.11.2013 року.

Таким чином, спірна квартира набута подружжям під час перебування у шлюбі.

Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо ) самостійного заробітку ( доходу ).

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, оскільки спірна квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності, суд вважає, що її частки є рівними, тобто визнає за сторонами право власності по 1/2 частці спірної квартири в порядку розподілу спільного майна подружжя за кожним.

При цьому, суд не знаходить підстав для застосування ч.2 ст. 70 СК України та відступлення від засади рівності часток подружжя. Так, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 поясняли про обставини витрачання сумісного майна подружжя позивачем на шкоду сім*ї зі слів відповідача.

Перебування позивача під вартою за вироком Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2009 року також не свідчить про те, що він не дбав про матеріальне забезпечення сім*ї за час виплати кредиту, оскільки в період з 13.04.2009 року по 16.02.2012 року перебував в місцях позбавлення волі, таким чином, з об*єктивних підстав не мав можливості забезпечувати сім*ю. З наданих суду довідок вбачається, що позивач працював на посаді ювеліра-монтувальника в ТОВ «Барлі Юс» з 07.08.2008 року по 10.04.2009 року та в ТОВ «Аквамарин G» з 01.06.2004 року по 11.10.2005 року. Зазначений факт також підтвердили суду вищезазначені свідки.

Надання відповідачем копії трудової книжки на підтвердження виплати нею кредиту за рахунок власних коштів не підтверджує зазначену обставину, оскільки суду не надано доказів розміру заробітної плати відповідача. Квитанції про сплату кредиту за договором підтверджують лише факт здійснення відповідачем розрахункових операцій.

З пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 вбачається, що кредит сплачувався за рахунок сумісних коштів відповідача та батьків позивача.

Інші докази, надані відповідачем - копії свідоцтва про народження ОСОБА_9, технічного паспорту на спірну квартиру, довідки з місця проживання від 08.04.2014 року №1000, договору банківського рахунку № 00421 від 09.09.2009 року, довідки ПАТ КБ «Правекс-Банк» від 21.03.2014 року № 1827/04-01-БГ, вироку Московського районного суду м. Харкова від 15.10.2002 року відносно позивача за ст. 309 ч.1 КК України, характеристика позивача, листи начальника Московського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області,висновків суду не спростовують.

Таким чином, доказів того, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім*ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім*ї, відповідачем суду не надано.

Керуючись ст.ст. 60,69,70,71 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212- 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити, зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку розподілу спільного майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку розподілу спільного майна подружжя.

В іншій частині зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -

19.02.2015