Справа № 159/734/15-ц
Провадження № 4-с/159/2/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 24 лютого 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Окостень І.В.,

при секретарі Конашук М.А.,

з участю державного виконавця відділу Державної виконавчої служби

Ковельського міськрайонного управління юстиції Сидько А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2 на дії і бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції (надалі - ДВС),

в с т а н о в и в:

11 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернувся у суд із указаною скаргою, яку обґрунтував тим, що з 15 жовтня 2014 року на виконанні у державного виконавця ДВС Сидько А.А. перебуває виконавчий лист, виданий Ковельським міськрайонним судом Волинської області, про примусове виселення із належної йому квартири громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 У ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем не вжито усіх передбачених законом заходів для виконання рішення суду, внаслідок чого боржники продовжують займати належну йому квартиру. Просить визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною, зобов'язати усунути порушення та вчинити дії по примусовому виконанню рішення суду.

У судове засідання заявник та заінтересовані особи - боржники за виконавчим провадженням, не з'явилися, представників не направили, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду скарги по суті.

У судовому засіданні державний виконавець ДВС Сидько А.А. просила відмовити у задоволенні скарги. Пояснила, що нею здійснено усі необхідні заходи для виконання рішення суду.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді скарги, дослідивши матеріали справи за скаргою, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

07 липня 2014 року Ковельським міськрайонним судом у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про примусове виселення ухвалено заочне рішення про примусове виселення останніх та членів їх сімей з квартири АДРЕСА_1. На підставі рішення 19 вересня 2014 року судом видано виконавчий лист.

За вказаним виконавчим листом державним виконавцем ДВС Сидько А.А. 06 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження щодо виселення ОСОБА_4 та встановлено боржнику п'ятнадцятиденний строк для добровільного виконання рішення з дня отримання постанови, 15 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження щодо виселення ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та встановлено боржникам п'ятнадцятиденний строк для добровільного виконання рішення з дня отримання постанови. Постанови отримані боржниками 23 жовтня 2014 року.

27 жовтня 2014 року державним виконавцем при виході на місце виконання за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що рішення боржниками не виконано. Боржники ОСОБА_3, ОСОБА_4 перешкоджали входженню у жиле приміщення, причиною невиконання рішення суду вказали на інвалідність останнього.

Виконавче провадження зупинялося у зв'язку із зверненням до суду за роз'ясненням рішення суду.

Державним виконавцем неодноразово застосовано до боржників штраф за невиконання рішення суду.

12 січня 2015 року державним виконавцем направлено до суду клопотання про надання дозволу на примусове проникнення до вказаного помешкання, ухвалою суду від 20 січня 2015 року такий дозвіл надано.

Примусове виконання рішення суду призначено на 27 лютого 2015 року.

Законом України "Про виконавче провадження", зокрема ч. 1 ст. 11, ч. 7 ст. 12, визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Встановлені за скаргою обставини вказують на неналежне вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення та невиконання боржниками за виконавчим провадженням покладених на них обов'язків.

Так, ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення про примусове виселення у строк до п'ятнадцяти днів та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Постанови державного виконавця про примусове виселення отримані боржниками 23 жовтня 2014 року і у визначений п'ятнадцятиденний строк останніми виконані не були, що й установлено державним виконавцем 27 жовтня 2014 року при виході на місце виконання.

Встановивши невиконання боржниками рішення самостійно державному виконавцю належало вжити примусові заходи для його виконання, передбачені ст. 78 вказаного Закону.

Згідно зі ст. 78 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обов'язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржнику. За необхідності державний виконавець в установленому законом порядку забезпечує зберігання майна боржника з покладенням пов'язаних з цим витрат на боржника.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні.

Тобто, державному виконавцю при встановленні добровільного невиконання боржниками рішення суду протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання постанов належало визначити день і час примусового виселення, письмово повідомити боржників про це, залучити працівників органів внутрішніх справ для участі у проведенні виконавчих дій, у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ звільнити приміщення, зазначене у виконавчому документі, від осіб, зазначених у виконавчому документі (ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6), їх майна, домашніх тварин, провести опис майна.

У разі неможливості проведення з різних причин зазначених дій у визначений час необхідним було відкладення виконавчих дій з урахуванням положень ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження".

Фактично до звернення у суд із клопотанням про надання дозволу на проникнення до квартири державним виконавцем не було вчинено примусових дій з виселення боржників з належної стягувачу квартири.

Звернення державного виконавця із заявою про роз'яснення рішення суду, а саме щодо вказівки в рішенні суду про виселення членів сімей боржників, не було достатньою підставою для не вчинення дій із виконанням рішення суду. У ході здійснення виконавчого провадження, зокрема при виході до житла 27 жовтня 2014 року, державним виконавцем було встановлено, що в квартирі проживають лише боржники. Тому отримання роз'яснень суду з приводу терміну "члени сім'ї" не було вагомою підставою для невиконання рішення суду на той час та для зупинення провадження.

Таким чином, суд вважає неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо невжиття заходів для примусового виселення боржників у строки та порядку, передбаченими ст. ст. 25, 78 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, суд не погоджується з доводами скарги про необґрунтованість клопотання державного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржників. Обставини, що зумовлювали звернення державного виконавця до суду з таким клопотанням, були предметом розгляду суду. Суд надав такій дозвіл. Ухвала суду набрала законної сили і стягувачем за виконавчим провадженням ОСОБА_2 не оскаржувалася.

Отже, скарга підлягає до часткового задоволення.

Оскільки на час розгляду скарги державним виконавцем вчинено належні дії до примусового виконання рішення суду - призначено примусове виселення на 27 лютого 2015 року, про що повідомлено сторін виконавчого провадження та залучено працівників органів внутрішніх справ, суд уважає достатніми такі заходи для поновлення прав заявника і не зобов'язує державного виконавця до вчинення інших дій.

Керуючись ст. ст. 383 - 387 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 на дії і бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Сидько А.А. задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Сидько А.А. щодо невжиття заходів для примусового виселення боржників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у строки та порядку, передбаченими ст. ст. 25, 78 Закону України "Про виконавче провадження".

В решті вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами які брали участь у справі, але не були присутні при її проголошенні протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: І.В.Окостень