РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3127/15-ц

пр. № 2/759/2718/15

21 травня 2015 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

3-ті особи: ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

ОСОБА_7,

ОСОБА_8

про відшкодування матеріальної і моральної шкоди у зв*язку із залиттям квартири, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідачки 4 101 грн. у відшкодування матеріальної шкоди і 4 000 грн. у відшкодування моральної шкоди у зв*язку із залиттям квартири, посилаючись на ті обставини, що мешкає в квартирі АДРЕСА_1, а відповідачка мешкає на два поверхи вище в квартирі АДРЕСА_2, 12.06.2014р. і 30.07.2014р. мало місце залиття її квартири, яке сталося з вини відповідачки. Залиттям пошкоджено її майно, а також спричинена моральна шкода, які в добровільному порядку відповідачка відшкодувати не бажає, а тому просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 16, 22, 23, 319, 1166, 1167 УК України.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на спричинення їй з вини відповідачки матеріальної і моральної шкоди.

До участі с праві як треті особи на стороні позивачки були залучені співвласники квартири АДРЕСА_1: ОСОБА_3 і ОСОБА_4

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_10 позов підтримав, пояснення позивачки підтвердив та вказав, що, на його думку, матеріали справи містять достатньо доказів для задоволення позову.

Відповідачка і її представник проти позову заперечували, посилаючись на його необґрунтованість, безпідставність, не доведеність вини відповідачки у залитті, а також на те, що локальний кошторис 031, який міститься в матеріалах справи, складений не у відповідності до вимог закону, зокрема, не містить дати його складання, посаду і прізвище осіб, які підписали цей акт.

До участі в справі в якості третіх осіб на стороні відповідачки були залучені співвласники квартири АДРЕСА_2: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

В судовому засіданні треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 просили відмовити в позові.

Треті особи ОСОБА_3 і ОСОБА_8 в судове засідання не з*явились, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, пояснень щодо позову суду не надали, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності третіх осіб, які не з*явились, на підставі наявних у справі доказів, а також враховуючи те, що в судовому засіданні присутніми є сторони і треті особи, що приймають участь на їх стороні.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідачки і її представника, третіх осіб ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що власниками квартири АДРЕСА_1 є позивачка ОСОБА_1 і треті особи: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 по 1/3 частині кожний (а.с. 3 - копія свідоцтва про право власності на житло).

Власниками квартири АДРЕСА_2 є відповідачка ОСОБА_2 і треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і неповнолітній ОСОБА_12 по 1/6 частині у кожного (а.с. 37 - копія свідоцтва про право власності на житло).

Зареєстрованими в цій квартирі є чотири особи: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_12 (а.с. 36 - довідка по формі №3).

В акті КП Рео-5 від 30.07.2014р. вказано, що 29.07.2014р. в квартирі АДРЕСА_1 мало місце залиття, яке сталося у зв*язку із засміченням системи каналізації в квартирі АДРЕСА_2 (а.с. 11 - копія акту).

Відповідно до змісту акту КП Рео-5 від 12.06.2014р. квартира АДРЕСА_1 містить сліди залиття і його причина зазначена: порушення герметичності внутрішньо-квартирної каналізаційної системи квартири АДРЕСА_2, яка виконана з неякісних матеріалів самими власниками даної квартири (а.с. 10 - копія акту).

В матеріалах справи є локальний кошторис 031 на ремонт квартири АДРЕСА_1, складений працівниками КП Рео-5 станом на 30.12.2014р., де розмір ремонтно-будівельних робіт в квартирі позивачки визначений в сумі 4 101 грн. (а.с. 5-9 - копія акту).

Відмовляючи в позові, суд виходив з наступного.

По-перше, суд вважає за необхідне вказати про те, що позивачка є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, а тому саме межами її власності охоплюються її права і обов*язки, в тому числі і право звернення до суду на відшкодування шкоди, спричиненої залиттям її власності, тобто, 1/3 частині, а не всієї квартири, про що заявлено позов. Тобто, позовні вимоги фактично виходять за межі права власності позивачки.

По-друге, відповідачка є власником 1/6 квартири АДРЕСА_2, а тому її права і обов*язки, також, обмежуються її часткою у власності вказаної квартири, однак вимоги заявлені лише до неї в цілому.

В спірному випадку правовідносини між сторонами є деліктними, оскільки виникли у зв*язку із спричиненням шкоди, а тому регулюються Главою 82 ЦК України.

Згідно частин 1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З правового аналізу змісту зазначеної норми матеріального закону випливає висновок про те, що підставою для майнової відповідальності особи є сукупність наступних складових: 1) неправомірність рішень, дій або бездіяльності особи, 2) існування майнової шкоди та 3) причинний зв*язок між неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особи та спричиненою майновою шкодою.

Тобто, саме ці обставини, в тому числі і вина відповідачки в залитті, підлягають доказуванню в даній цивільній справі.

Письмовими доказами встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 12.06.2014р. і 29.07.2014р. мало місце залиття, про що в матеріалах справи є акти КП Рео-5, однак позивачка в позові вказує дати залиття 12.06.2014р. і 30.07.2014р., а тому принаймні факт залиття, яке мало місце 12.06.2014р., суд вважає встановленим.

Причина залиття у зазначених актах вказана як засміченням системи каналізації в квартирі АДРЕСА_2 і порушення герметичності внутрішньо-квартирної каналізаційної системи квартири АДРЕСА_2, яка виконана з неякісних матеріалів самими власниками даної квартири.

Належних і допустимих доказів в спростування таких обставин справи суду не надано, а тому і причину залиття з вини мешканців квартири АДРЕСА_2, виходячи із наданих сторонами доказів, суд визнає встановленою.

Щодо розміру відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до наступного.

Так, єдиним доказом розміру матеріальної шкоди є локальний кошторис 031, який складений станом на 30.12.2014р., тобто, майже ніж через 6 місяців після факту залиття.

Крім того, локальний кошторис 031 складений на ремонт квартири АДРЕСА_1 в цілому, а не на відновлення пошкоджень у зв*язку із залиттям з квартири АДРЕСА_2.

Таким чином, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів в їх розумінні згідно ст.ст. 58, 59 ЦПК України щодо причинного зв*язку з матеріальною шкодою в розмірі 4 101 грн. на ремонт квартири позивачки і протиправними діями мешканців квартири відповідачки.

При цьому, частина 4 ст.60 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, локальний кошторис 031 не містить прізвищ і посади працівників КП Рео-5, які його підписали для можливості викликати їх в суд для з*ясування обставин справи.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог щодо матеріальної шкоди в судовому засіданні належними і допустимими доказами, зокрема, не доведеність сукупності обставин, які відповідно до ст.1166 ЦК України можуть бути правовими підставами для зобов*язання відшкодувати матеріальну шкоду, а тому в цій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити у зв*язку з їх недоведеністю.

Враховуючи ті обставини, що суд прийшов до висновку про відмову в позові в частині відшкодування матеріальної шкоди, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, також, не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від першої позовної вимоги.

У зв*язку з відмовою в позові, судові витрати відшкодуванню позивачці не підлягають.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 319, 322, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди у зв*язку із залиттям квартири - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особам, які барил участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: