Справа № 683/3518/14-ц
27 січня 2015 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.
секретаря Матвіюк О.В.
з участю: позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зобов"язання зняти з реєстрації,
У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, а також зобов"язати Старокостянтинівський районний сектор Державної міграційної служби України у Хмельницькій області зняти відповідача з реєстрації за цією адресою.
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У березні 2012 році з її дозволу у вказаній квартирі тимчасово зареєстрував своє місце проживання її знайомий ОСОБА_2, оскільки мав намір отримати посвідку на постійне місце проживання в Україні. Однак, у квартирі він не проживав і не проживає на даний час, однак залишається зареєстрованим у ній.
Оскільки ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у належній їй квартирі і не бажає в добровільному порядку знятись з реєстрації за цією адресою, тому просить в судовому порядку визнати його таким, що втратив право користування спірною квартирою та зобов"язати компетентний орган зняти його з реєстрації.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з"явився, причини неявки суду не повідомив.
Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 27 січня 2015 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд.
Заслухавши позивачку, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.ст.379, 380, 381 ЦК України об"єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба.
Права власника жилого будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом об"єктивно встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.
З 22 червня 2012 року за даною адресою зареєстровано місце проживання ОСОБА_2, який є знайомим позивачки. З часу реєстрації свого місця проживання у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 жодного дня у ній не проживав і не проживає на даний час.
Зазначені обставини підтверджуються: договором дарування квартири АДРЕСА_1 від 12 червня 2001 року, довідкою Старокостянтинівської ЖЕК №042267 від 29 травня 2014 року про склад сім"ї ОСОБА_1, довідкою Старокостянтинівського РС УДМС України у Хмельницькій області від 17 грудня 2014 року №31/3514 про реєстрацію ОСОБА_2 з 22 червня 2012 року у квартирі АДРЕСА_1, актами обстеження житлових умов ОСОБА_1, складених депутатами Старокостянтинівської міської ради від 28 листопада 2012 року, від 24 грудня 2013 року, від 29 січня 2014 року, від 02 вересня 2014 року, від 20 листопада 2014 року, від 27 січня 2015 року, згідно яких при обстеженні умов проживання позивачки встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 проживає лише ОСОБА_1 з дітьми, ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає.
Крім того, допитані судом свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, кожен окремо, показали, що у належній позивачці квартирі, ОСОБА_2 ніколи на проживав і не проживає по даний час.
Оцінивши усі надані докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, оскільки з часу реєстрації не проживав у спірній квартирі і не проживає на даний час без поважних на те причин.
За змістом ст.ст. 3, 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, з наступними змінами та доповненнями, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання, а тому позовні вимоги в частині зобов"язання Старокостянтинівського РС УДМС України в Хмельницькій області зняти відповідача з реєстрації задоволенню не підлягають.
При розподілі судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 224-226 ЦПК України, ст.ст.383, 386, 405 ЦК України, ст.156 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_1 задоволити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.
На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, позивачкою може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя: