Справа № 308/7801/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕ М УКРАЇНИ

30.07.2015 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_3 звернувся із позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи його тим, що 19 лютого 2006 року померла мати позивача ОСОБА_5, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис № 177 та видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ № 015520, а 09 грудня 2010 року помер ОСОБА_6 (батько позивача), про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис № 1144 та видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ № 111076 (копія Свідоцтва додається). Вказує, що батьки позивача були зареєстровані та проживали на день смерті в житловому будинку, розташованому за адресою м. Ужгород, вул. Вайди, 27, що підтверджується копіями паспортів ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Даний будинок збудований померлою матірю позивача у 70-х роках, що підтверджується інвентарними справами та довідкою виконавчого комітету Ужгородської міської ради. Однак, право власності на даний житловий будинок не оформлялося.

Відповідно до довідки № 968 від 02.03.2006 року, виданої КП ЖРЕР, на день смерті ОСОБА_5 разом з нею в будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_3.

З дня свого народження й на момент смерті своїх батьків, позивач проживав разом з своїми батьками та вів з ними спільне господарство, доглядав за будинком та обробляв земельну ділянку, розташовану біля будинку. Так само і після смерті своїх батьків проживає в даному будинку та доглядає за ним. Інші спадкоємці за законом відсутні.

Звернення з позовом ОСОБА_3 також обґрунтовує тим, що він як єдиний спадкоємець за законом звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_4 для оформлення спадщини на вказане нерухоме майно, а саме житловий будинок що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Вайди, 27, однак, останній, розглянувши подані позивачем документи, та мотивуючи тією обставиною, що спадкодавці за життя не зареєстрували право власності на будинок, - відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Таким чином, позивач не може реалізувати своє право власності, що виникає на підставі спадкування за законом, на житловий будинок, що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Вайди, 27.

Позивач вказує на те, що прийняв спадщину за померлими батьками, однак, не має можливості в установленому порядку оформити спадкову справу у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, та був змушений звернутися до суду з метою визнання права власності на житловий будинок.

Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4, в судове засідання не зявився, однак, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні з доданої до позовної заяви копії свідоцтва про народження позивача - ОСОБА_3 серії ІІ-ФМ №300664, виданого 04.07.1977 року, встановлено, що його батьками записані ОСОБА_6 (батько) та ОСОБА_5 (мати) (а.с. 8).

Судом з матеріалів справи встановлено, що 19 лютого 2006 року померла мати позивача ОСОБА_5, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 177 та видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ № 015520 (а.с. 9).

Також судом встановлено, що 09 грудня 2010 року помер батько позивача ОСОБА_6, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 1144 та видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ № 111076 (а.с. 12).

Факт реєстрації місця проживання батьків позивача на день їх смерті в житловому будинку за адресою: м. Ужгород, вул. Вайди, 27, підтверджується копіями паспортів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а саме, відповідно 11 сторінкою паспорту серії ВО 829307, згідно з даними якої ОСОБА_5 прописана за вищенаведеною адресою з 21.02.1975 року (а.с. 11), а також 11 сторінкою паспорту серії ВО 829306, згідно з даними якої ОСОБА_6 прописаний за вищенаведеною адресою з 23.05.1977 року (а.с. 14).

Судом встановлено, що будинок за адресою: м. Ужгород, вул. Вайди, 27, збудований померлою матірю позивача у 70-х роках, що підтверджується довідкою відділу комунального господарства виконавчого комітету Ужгородської міської Ради депутатів трудящих Закарпатської області від 24.11.1977 року №98. Право власності на даний житловий будинок забудовником не оформлялося.

Відповідно до довідки комунального підприємства ЖРЕР від 02.03.2006 року № 968, виданої батьку позивача ОСОБА_6, разом з ним в будинку 27 по вул. Вайди проживає та зареєстрований син ОСОБА_3.

Згідно з даними довідки про реєстрацію місця проживання або перебування фізичної особи від 28.05.2015 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, знятий з реєстрації за адресою: м. Ужгород, вул. Вайди, 27, 15 грудня 2010 року як померлий; а за відомостями адресно-довідкового підрозділу місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровано з 02.07.1993 року за адресою: м. Ужгород, вул. Вайди, 27, (довідка про реєстрацію місця проживання або перебування фізичної особи від 03.06.2015 року), що також підтверджується 11 сторінкою паспорта позивача серії ВО 229289.

Отже, судом достеменно встановлено факт постійного проживання позивача за адресою: м. Ужгород, вул. Вайди, 27, з 02 липня 1993 року і на момент смерті своїх батьків, який проживав разом з своїми батьками та вів з ними спільне господарство, доглядав за будинком та обробляв земельну ділянку, розташовану біля будинку. Оскільки позивач не змінював місце свого проживання станом на день прийняття рішення, що підтверджується відсутністю відміток у його паспорті, а також довідка про реєстрацію місця проживання або перебування фізичної особи від 03.06.2015 року, суд констатує той факт, що позивач після смерті своїх батьків проживає в даному будинку та доглядає за ним. Судом встановлено відсутність інших спадкоємців за законом, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №40575877; №40575890; №40575907.

З повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_4 від 30.06.2015 року, адресованого ОСОБА_3 вбачається, що останній як спадкоємець за законом звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини на вказане нерухоме майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Вайди, 27, якого нотаріусом було проінформовано, що спадкодавці за життя не зареєстрували право власності на будинок, відтак, відсутня можливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Таким чином, позивач не може реалізувати своє право власності, що виникає на підставі спадкування за законом, на житловий будинок, що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Вайди, 27.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За цих обставин, у відповідності до ч. 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна, згідно зі ст. 392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно зі ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За положеннями ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 прийняв спадщину за померлими батьками, однак, не має можливості в установленому порядку оформити спадкову справу у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, його право підлягає захисту шляхом визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 60, 209, 212, 213-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1268, 1270, 1296 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок літ. А, прибудову літ. АІ, літню кухню літ. Б, гараж літ. В, сарай літ. Г, убиральню літ. Д, господарські споруди № 1,2, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Вайди, 27, в порядку спадкування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.М. Світлик