Номер провадження: 22-ц/785/6656/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Мартинової К.П.,

суддів Доценко Л.І., Кварталової А.М.,

за участю секретаря Абалдової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на спадкування за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 24 червня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права на спадкування та просила визнати її спадкоємцем за законом четвертої черги до майна ОСОБА_4, яка померла 20.06.2013 року, як за особою, що проживала зі спадкодавицею однією сім»єю не менш як п»ять років; та визнати за нею право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4

При цьому позивачка посилалася на те, що вона протягом тривалого часу піклувалася про померлу, морально і матеріально її підтримувала, здійснювала її догляд, надавала їй різноманітну допомогу, а після смерті поховала її, тому вважає, що має право на спадкування.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 24 червня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_3 про визнання права на спадкування.

Скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2015 року про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на спадкування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, тому що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ним спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш ніж п»ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

Учасниками сімейних відносин є родичі, які поділяються на дів групи: ті, що є у прямій лінії споріднення, та ті, що є у побічній /бокові/ лінії споріднення. Тобто сім»ю можуть складати й інші родичі.

Члени сім»ї наділені цілою системою прав та обов»язків, які зумовлені їхнім спільним проживанням.

Відповідно до Хартії прав сім»ї, сім»я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя.

Зазначений в законі п»ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім»єю до набрання чинності ЦК України.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка /чоловік/, які проживали однією сім»єю зі спадкодавцем однією сім»єю без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.06.2013 року померла ОСОБА_4.

07.06.2013 року ОСОБА_4 склала заповіт на ім»я ОСОБА_2.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.06.2014 року визнано нікчемним заповіт від 07.06.2013 року, складений від імені ОСОБА_4 на ім»я ОСОБА_2.

Спадкоємцем третьої черги після смерті ОСОБА_4 є її дядько ОСОБА_3 /ст. 1263 ЦК України/.

Згідно довідки ЖБК «Приморський -16» ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки Житлово-комунального відділу «Холодмаша» ОСОБА_5 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

В акті від 17.03.2015 року, затвердженого Головою правління ЖБК «Приморський-16», сусіди померлої підтвердили, що ОСОБА_4 з моменту смерті її чоловіка, який помер у травні 2008 року, по день своєї смерті проживала в своїй квартирі одна /а.с. 37/.

Факт проживання ОСОБА_4 одною в своїй квартирі після смерті чоловіка також підтвердили свідки, допитані в судовому засіданні при розгляді справи.

Оскільки позивачкою не надано належних та допустимих доказів того, що вона більше п»яти років проживала однією сім»єю з померлою ОСОБА_4 до часу відкриття спадщини, мала спільний побут з нею, що померла знаходилася в безпорадному стані та позивачка матеріально її забезпечувала та утримувала, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю.

Посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_2 була подругою ОСОБА_4, постійно підтримувала з нею дружні стосунки та допомагала їй, похоронила її за свій рахунок, не можуть бути доказом проживання їх однією сім»єю в розумінні ст. 3 СК України.

Надання матеріальної допомоги спадкодавцю та підтримання дружніх стосунків не дає особі права на спадщину.

Понесення витрат на поховання померлої також не надають права на спадкування в четверту чергу, а надають право на отримання компенсації від спадкоємців.

Посилання на наявність спільних з померлою фотознімків не може бути належним та допустимим доказом для задоволення вимог про зміну черговості при спадкуванні.

Посилання апеляційної скарги на те, що при розгляді справи суд першої інстанції не запропонував позивачці надати суду необхідні докази не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до вимог закону кожна особа на свій розсуд розпоряджається своїми правами та обов»язками надати докази на підтвердження заявлених вимог.

Не встановлено перешкод з боку суду для надання позивачкою доказів на підтвердження своїх вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка приймала участь у всіх судових засіданнях, її інтереси представляв адвокат, вона заявляла клопотання про забезпечення позову, яке було задоволено, клопотання про виклик свідків, котрі були допитані в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги про те, що при розгляді в суді першої інстанції справи № 520/17592/13/ за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним було встановлено тяжкий стан здоров»я ОСОБА_4 показами свідка лікаря та оглядом медичної картки не можуть бути підставою для скасування рішення суду. Встановлено, що рішення суду першої інстанції від 27 березня 2014 року по вказаній справі скасовано рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.06.2014 року, та визнано нікчемним заповіт, складений від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 / а.с. 21-24/.

Справа розглянута судом відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах

справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої

інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 24 червня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді Л.І. Доценко

ОСОБА_6