Справа № 307/382/15-ц
Провадження № 2/307/552/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю: представника позивача Руденко М.М.

представника Глибокопотіцької сільської ради Крец І.І.

розглянувши відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом органу опіки та піклування в особі Тячівської районної державної адміністрації, в інтересах неповнолітніх дітей до реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції і Глибокопотіцької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування в особі Тячівської РДА звернувся в суд з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, який розташований в АДРЕСА_1. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5. померли мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4, неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які перебувають на обліку служби у справах дітей. Відповідно до розпоряджень голови Тячівської РДА ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, передані під піклування та опіку ОСОБА_8, а ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, передана під опіку ОСОБА_9 Після смерті їх батьків відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1, який згідно погосподарської книги Глибокопотіцької сільської ради належав їм на праві приватної власності. У зв'язку з відсутністю відомостей на спірний будинок в реєстрі нерухомості та правовстановлюючих документів на нього, нотаріус відмовився відкрити спадкову справу в інтересах дітей. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві та просить суд їх задовольнити.

Представник Глибокопотіцької сільської ради у судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради.

Представник реєстраційної служби Тячівського РУЮ у судове засідання не з'явився і не повідомив суду причини неявки про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити повністю виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5. померли ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (свідоцтва про смерть НОМЕР_1 та НОМЕР_2). Після їх смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок з надвірними спорудами, за адресою: АДРЕСА_1. Довідками Глибокопотіцької сільської ради № 2009 від 24.11.2014 р. та № 240 від 23.02.2015 р. стверджено, що вказаний будинок згідно погосподарської книги сільської ради належав ОСОБА_4 та ОСОБА_3, побудований 1989 році на неприватизованій земельній ділянці площею 0.49 га., без істотних порушень будівельних норм і правил, не порушуючи права та інтереси інших осіб. З довідок Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна та Реєстру права власності на нерухоме майно убачається, що будь-які відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження на вищевказаний будинок відсутні. Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованого в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), до 2002 року державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася цими підзаконними нормативними актами. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже у судовому засіданні, встановлено, що будинок АДРЕСА_1 у відповідності до діючого на той час законодавства належав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Спадкоємцями після їх смерті є їх діти - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджено свідоцтвами про народження дітей та довідкою Глибокопотіцької сільської ради. Відповідно до розпоряджень голови Тячівської РДА № 292 від 20.06.2014 р., № 352 та № 353 від 22.07.2014 р. ОСОБА_9 призначено опікуном над дитино-сиротою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, а ОСОБА_8 призначено піклувальником та опікуном щодо дітей-сиріт ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 На даний час на ім'я ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1. З журналу внутрішніх обмірів та розрахунку площ приміщень убачається, що загальна площа вищевказаного будинку становить 64.6 м.кв., інвентаризаційною вартістю 212701 грв. Згідно листів Тячівської державної нотаріальної контори № 137/01-16 та № 138/01-16 від 19.02.2015 р. спадкові справи після смерті ОСОБА_4 і ОСОБА_3 не відкривалися, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру, виданих держнотконторою 19.02.2015 р.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) і яке здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1258, ст. 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 3 ст. 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. З приписів ст. 392 ЦК України вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

У зв'язку з тим, що умови для оформлення спадщини за неповнолітніми ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у нотаріальній конторі відсутні, а заяви від них про відмову від прийняття спадщини за згодою опікуна або піклувальника чи органу опіки і піклування не поступало, за кожним із них слід визнати право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1, у судовому порядку.

Реєстраційну службу Тячівського районного управління юстиції слід зобов'язати виготовити свідоцтво про право власності житловий будинок на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 376, 392, 1216-1218, 1223, 1258, 1261, 1268, 1273, 1278 ЦК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 право власності по 1/3 частині житлового будинку з надвірними спорудами за кожним, який розташований у АДРЕСА_1

Зобов'язати реєстраційну службу Тячівського районного управління юстиції виготовити свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Гримут В.І.