Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/645/15-ц

Провадження № 2/300/269/2015

15.09.2015 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого: судді Вотьканича В.А., за участю:

секретаря судового засідання Іванової Н.Я., позивача ОСОБА_1, представника третьої особи - Воловецького ДВПТІ Мельника М.І., третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Скотарської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, треті особи ОСОБА_3, Реєстраційна служба Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області, Воловецька державна нотаріальна контора, Державне виробниче підприємство технічної інвентаризації про визнання права власності на майно в порядку спадкування, встановив:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом у якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок та належні до нього господарські будівлі і споруди, розташовані в АДРЕСА_1 і зобов'язати Реєстраційну службу Воловецького РУЮ зареєструвати за ним право власності на зазначене майно.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4, після чого відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, який належав спадкодавцеві.

Після смерті батька у спадковому будинку проживали мати позивача ОСОБА_5 та його сестра ОСОБА_3, які прийняли спадщину, оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача ОСОБА_5 померла, і з того часу відкрилася спадщина на майно, що їй належало.

Позивач стверджує, що спадщину прийняли його сестри ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які відмовилися від своїх часток у спадщині на його користь, про що подали заяви.

Після звернення до нотаріальної контори за оформленням права власності на спадкове майно отримав відмову, оскільки за життя спадкодавець не зареєстрував право власності на нерухоме майно.

Враховуючи, викладене позивач просив визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батьків.

В судовому засіданні позивач підтримав позов покликаючись на обставини викладені в заяві.

Відповідач - Скотарська сільська рада Воловецького району Закарпатської області у поданій до суду заяві просив розглянути справу за відсутності представника сільської ради, позов визнав повністю.

Реєстраційна служба Воловецького РУЮ просила розглянути справу за відсутності представника, проти задоволення позову не заперечила.

Представник Воловецького ДВПТІ в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити вимоги позивача.

Представник третьої особи - Воловецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, у поданій до суду заяві від 19.08.2015 р. № 2598/15 просив розглянути справу за його відсутності. По суті позову державний нотаріус у заяві зазначив, що згідно з даними Спадкового реєстру спадкові справи за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 не заводились, заповітів на випадок своєї смерті спадкодавці не залишали. Спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 прийняли дружина спадкодавця ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_3, згідно з довідкою Скотарської сільської ради Воловецького району № 522 від 23.07.2015 р., які не використали своє право на відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк відповідно до статті 533 ЦК України ( 1963 р.).

Спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5, згідно з позовною заявою, прийняла дочка спадкодавця ОСОБА_3, яка не використала своє право на відмову від прийняття спадщини відповідно до вимог статті 1273 ЦК України.

У заяві зазначається, що позивач до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батьків у встановлений законом строк не звертався.

Залучена судом як третя особа - сестра позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона постійно проживала в спадковому будинку на час смерті батька ОСОБА_4 в 1997 році та на час матері ОСОБА_5 в 2009 році, проте відмовляється від прийняття спадщини за померлими батьками на користь брата ОСОБА_1, про що написала заяву 24 липня 2015 року. Просила позов задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановлено, що часом відкриття спадщини за ОСОБА_5 є день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з ч.1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб.

За ч.1 ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Встановлено, що житловий будинок в АДРЕСА_1 був збудований батьком позивача ОСОБА_4 у 1987 році під час перебування в шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується технічним паспортом на будинок та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1.

Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

На час будівництва жилого будинку в 1987 році чинною була Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року.

Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції).

Встановлено, що на час смерті ОСОБА_4 01.05.1997 року право власності на домоволодіння в АДРЕСА_1 не було за ним зареєстровано.

На момент відкриття спадщини за ОСОБА_5 в 2009 році жилий будинок у АДРЕСА_1 також не був зареєстрований.

Враховуючи, що оскільки право власності не належало спадкодавцю ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини, то відповідно до ч.1 статті 1217 ЦК України воно не входить до складу спадщини.

Таким чином, позовна вимога щодо визнання права власності в порядку спадкування задоволенню не підлягає.

Крім того, підставою для відмови у позові суд визнав також те, що позивач ОСОБА_1 не прийняв спадщину.

На підставі відомостей паспорта громадянина України ОСОБА_1 встановлено, що з 14.01.1998 року проживає в м. Харків до теперішнього часу.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Відповідно до статті 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкоємцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

Враховуючи викладене суд визнав, що заява третьої особи ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини, подана нею 24 липня 2015 року, не має правового значення, оскільки подана після закінчення шестимісячного строку після відкриття спадщини.

Оцінюючи заяву від 16 липня 2015 року про відмову від прийняття спадщини подану іншою сестрою позивача ОСОБА_6, яка проживає в м. Харків, суд визнав заяву такою, що не має правового значення для вирішення справи, оскільки вона подана поза межами шестимісячного строку встановленого законом для подання такої заяви.

Таким чином, суд бере до уваги, що позивач ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини не проживав у жилому будинку в АДРЕСА_1, у встановлений статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України шестимісячний строк не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не подавав до суду позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину.

Керуючись статтями 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Скотарської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, треті особи ОСОБА_3, Реєстраційна служба Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області, Воловецька державна нотаріальна контора, Державне виробниче підприємство технічної інвентаризації про визнання права власності на майно в порядку спадкування відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили по закінченні строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Воловецький районний суд.

Головуючий В.А. Вотьканич