У х в а л а

09 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,
суддів: Висоцької В.С., Писаної Т.О.Кафідової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору в частині третейського застереження,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що начальник Дзержинського відділення Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_7., який при укладенні кредитного договору діяв на підставі довіреності, вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки ця довіреність не передбачала права на укладення третейської угоди.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30 січня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29 квітня 2014 року, позов задоволено. Визнано недійсним п. 6.2 кредитного договору від 20 червня 2007 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року вказані судові рішення скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_6 про перегляд указаної ухвали суду касаційної інстанції на підставі неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 203, 215, 241 ЦК України, що призвело до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_6 посилається на постанову Вищого господарського суду України від 16 червня 2010 року та постанову Верховного Суду України від 30 травня 2011 року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах або встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Колегія суддів, перевіривши доводи ОСОБА_6, дійшла висновку, що у допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити, оскільки ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року, якою скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій з передачею справи на новий розгляд, і яка є предметом перегляду, не означає остаточного вирішення спору у справі й застосування норм матеріального права для вирішення спору по суті, а тому ця ухвала не може бути предметом перегляду в порядку, передбаченому главою 3 розділу V ЦПК.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору в частині третейського застереження до провадження Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді: В.С. Висоцька
О.В. Кафідова
Т.О. Писана
І.М. Фаловська