Справа № 279/5046/15-ц
Провадження № 2/279/757/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Моголівець І. А.

з секретарем Война Ю.С.

з участю: позивача - ОСОБА_1

Відповідача - ОСОБА_2,

представників відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, Державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції, Коростенської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання угоди купівлі-продажу дійсною, визнання права власності, зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

· визнати договір купівлі-продажу легкового автомобіля марки ВАЗ 2104, рік випуску-2005, кольору чорного, кузов (шассі) № ХТА6942, державний номерний знак НОМЕР_1 укладеного ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_6, таким що відбувся, визнавши за ним право власності на даний автомобіль;

· зняти арешти на транспортний засіб: легкового автомобіля марки ВАЗ 2104, рік випуску-2005, кольору чорного, кузов (шассі) № ХТА6942, державний номерний знак НОМЕР_1 які накладені Державною виконавчою службою Коростенського міськрайонного управління юстиції на підставі вихідних номерів документів 5010 від 12.03.2012 року, 10315 від 27.07.2012 року, 19078 від 31.07.2012 року та Коростенською об'єднаноною Державної податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області номер вихідного документу 983 від 24.01.2012 року.

Свій позов позивач мотивував тим, що 28.01.2008 р. між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу легкового автомобіля марки ВАЗ 2104, рік випуску-2005, кольору чорного, кузов (шассі) № ХТА6942, державний номерний знак НОМЕР_1 за 24 000 гривень.

В зв'язку з відсутністю значного часу та коштів для оформлення купівлі-продажу в нотаріуса, він домовився з ОСОБА_2 про те, що останній напише йому розписку в отриманні коштів, надасть довіреність та протягом одного місяця вони нотаріально оформлять договір купівлі-продажу. З його боку ОСОБА_2 були сплачені кошти в сумі 24 000 гривень, про що написана розписка. ОСОБА_2 передав автомобіль та технічний паспорт. В подальшому ОСОБА_2 відтягував оформлення угоди, не з'являвся до нотаріуса, мотивував все зайнятістю та відсутністю коштів. В даний час він не може зняти автомобіль з реєстрації в МРЕВ так-як на нього накладено арешт Коростенською ДВС та Коростенською ОДПІ.

Позивач вважає, що з 28.01.2008р. до нього перейшло право власності на транспортний засіб, а арешт на вказаний автомобіль накладений відповідачами повинен бути знятий, так-як фактично власником авто є він, а не ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з мотивів вказаних у позовній заяві, пояснив, що розраховував на надану довіреність.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, пояснив, що дійсно отримав кошти та написав розписку позивачу, а до нотаріуса не зміг сходити. На момент укладення угоди ніяких боргів у нього не було, авто в арешті не перебувало.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що в момент передачі авто, техпаспорта і грошей між сторонами було укладено угоду купівлі-продажу, були виконані всі умови договору. Боргів у ОСОБА_2 не було, арешт на майно накладено не було. Власником майна потрібно вважати ОСОБА_6, а накладений арет зняти.

Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що на даний час через борги ОСОБА_2 в ДВС перебуває 4 виконавчі провадження. Згідно отриманої від МРЕВ інформації власником спірного авто є саме ОСОБА_2, а не ОСОБА_6, тому і було накладено арешт на майно ОСОБА_2, а не ОСОБА_6. Довіреність не передбачає переходу права власності на майно.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи у їх сукупності суд приходить до слідуючого.

28.01.2008 р. ОСОБА_2 нотаріально посвідчив довіреність якою уповноважив ОСОБА_6 керувати, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності спірними автомобілем.

Цього ж дня ОСОБА_2 власноручно написав розписку про продаж автомобіля ОСОБА_6, отримання 24 000 гривень, передачу авто і техпаспорта. Факт написання розписки в судовому засіданні сторонами не оспорюється.

19.01.2012 року ДВС Коростенського МРУЮ відкрито провадження про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь Коростенської ОДПІ в сумі 98518,45 гривень.

12.03.2012 року ДВС Коростенського МРУЮ відкрито провадження про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ЖОД ПАТ ОСОБА_7 ОСОБА_4 та накладено арешт на все майно ОСОБА_2.

Постановою від 26.04.2012 року ДВС Коростенського МРУЮ в рамках виконавчого провадження про стягнення боргу на користь Коростенської ОДПІ накладено арешт на все майно ОСОБА_2 Цього ж дня в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого і рухомого майна внесені відповідні записи.

Коростенською ОДПІ також реєструвалась податкова застава майна ОСОБА_2, але строк її дії витік в квітні 2015 року.

Відповідно до даних облікових карток приватних АМТ власником спірного автомобіля на час накладення арешту зареєстровано ОСОБА_2, а не ОСОБА_6.

Згідно ст.12 ч.3 ЦК України, особа може відмовитись від свого майнового права, відмова від права власності на транспортні засоби здійснюється у порядку встановленому актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною четвертою вказаної норми передбачено, що якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 208 ЦК України в письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує у двадцять та більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. У тексті договору повинні бути вказані його сторони, предмет і зміст угоди, інші істотні умови договору.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля та його державна реєстрація передбачена постановою КМ України № 1388 від 07.09.1998 р., якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до п. 4 зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Згідно з п. 40 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу.

Відповідно до п.8 зазначених Правил правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема: довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком № 1 до цих Правил; договором та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль.

За положеннями ст.ст. 238, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності. Видачу довіреності без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності на автомобіль. Відтак, наявність у позивача довіреності на право керування спірними транспортними засобами не дає підстав визнати набуття права власності на транспортні засоби за договором купівлі-продажу.

Таким чином суд приходить до висновку, що державна реєстрація договору всупереч наведеним вимогам закону не здійснена. Посилання позивача на розписку та на довіреність як підставу на продаж спірного автомобіля значення для вирішення справи не мають. За таких обставин, спірний договір не може бути визнаний дійсним, не може бути визнано і право власності ОСОБА_6 на вказаний автомобіль.

Крім того пояснення сторін про відсутність часу та грошей для укладення угоди купівлі-продажу, ухилення відповідача від його нотаріального посвідчення суд вважає неправдивими, так як в один день 28.01.2008 р. ОСОБА_6 передав ОСОБА_2 24 000 гривень, ОСОБА_6 і ОСОБА_2 були у Нотаріуса і оформили в нього не договір купівлі-продажу, а саме Довіреність, що говорить про їх плани та наміри.

Вирішуючи питання про зняття арешту на транспортний засіб суд приходить до наступного. Задоволення вказаної вимоги напряму залежить від задоволення вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу та права власності на авто за ОСОБА_6, тобто носить похідний характер. Враховуючи те, що судом не встановлено підстав для задоволення вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу та права власності на авто за ОСОБА_6, відсутні і підстави для зняття арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,15,60, 209, 212-218 ЦПК України, ст.ст. 208, 220, 238, 244. 303, 304, 307, 308, 313-315, 334ЦК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2, Державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції, Коростенської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання угоди купівлі-продажу дійсною, визнання права власності, зняття арешту - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Суддя: І.А.Моголівець