АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3902/2015 Головуючий у першій інстанції - Сальникова Н.М.
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

представника відповідача ІваненкаМ.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про стягнення суми страхового відшкодування та штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «СК «Перша» у сумі 26 639,79 грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 01.01.2014 на 128,5 км. автодороги Житомир-Могилів-Подільський, у зв'язку із порушенням водієм ОСОБА_4 вимог ПДР України під час керування автомобілем НОМЕР_1 завдано механічні пошкодження належному позивачу на праві власності автомобілю НОМЕР_2. Цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована у ПрАТ СК «Перша», останніми проведено виплату страхового відшкодування у сумі 8 042,80 грн., з розміром якого не погоджується позивач, оскільки за звітом №13Е-01/14 від 14.01.2014 матеріальний збиток складає 33 485,06 грн. Просив стягнути недовиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 25 442,26 грн., пеню у сумі 1 030,24 грн., 3% річних у сумі 167,29 грн., сплачений судовий збір.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні з відповідача страхового відшкодування, оскількивисновок про фізичне знищення автомобіля є необґрунтованим, хибним та таким, що суперечить висновку експертизи.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю і необґрунтованістю та просив рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалено з дотриманням вимог закону.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності позивача, оскільки його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів оскаржуване рішення суду повністю відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Відмовляючи в задоволенні позовусуд першої інстанції виходив з того, що розмір відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу перевищує його ринкову вартість, тому ремонт з економічної точки зору є недоцільним, тобто автомобіль вважається фізично знищеним. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неправильності визначення суми страхового відшкодування ПрАТ СК «Перша» та порушення строків її виплати.

Вказані висновки суду є законними та обґрунтованими, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 01.01.2014 на 128,5км. автодороги Житомир-Могилів-Подільський внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 вимог ПДР України під час керування автомобілем НОМЕР_3 завдано механічні пошкодження належному позивачу на праві власності автомобілю НОМЕР_4. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4. застрахована у ПрАТ СК «Перша».

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2014 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказана постанова набрала законної сили.

Відповідно ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини і постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Згідно платіжного доручення №4683 від 28.04.2014 за страховим актом №ЦВ-02-7463 від 07.03.2014 ПрАТ СК «Перша» ОСОБА_3 здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 8 042,80 грн.

Відповідно до висновку спеціаліста з авто товарознавчого дослідження № 13Е-01/14 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля НОМЕР_4, внаслідок його пошкодження під час ДТП без врахування ПДВ складає 33 485,06 грн.

Згідно ремонтної калькуляції до висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4, включаючи ПДВ становить 61 379,47 грн., а його ринкова вартість - 57 252,80 грн.

9 квітня 2014 ПрАТ «СК «Перша» було направлено лист директору ПП ЕНДЦ «Експертиза» Добровському Т.В., в якому просили відповісти на додаткові запитання до звіту, а саме: який розмір матеріального збитку нанесено власнику транспортного засобу «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_5 внаслідок пошкодження в результаті ДТП.

У відповідь на вищевказаний лист ПрАТ «СК «Перша» повідомило, що вартість відновлювального ремонту становить 61 379,47 грн. (в тому числі ПДВ 20%); ринкова вартість ідентичного, технічно справного автомобіля складає 57 252,80 грн. (в тому числі ПДВ 20%).

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, що завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідноч. 1 ст. 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди особа, яка застрахувала свою відповідальність зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю майну третьої особи.

Статтею 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до роз'ясень, що містяться в п. 15 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону № 1961-VI, який згідно зі 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Оскільки, позивач не визнав фізично знищеним належний йомутранспортний засіб та просив провести розрахунок страхового відшкодування, відповідач відповідно до умов договору, виходячи з вартості транспортного засобу до ДТП в сумі 57 252,80грн., а після ДТП - в сумі 48 700грн. та відрахування франшизи у розмірі 510 грн., обґрунтовано виплатив позивачу страхове відшкодування в сумі 8 042,80 грн. як різниці між вартістю автомобіля до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, оскільки вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, наявних у справі доказів, в їх сукупності, та вимогах чинного законодавства. Водночас, слід зазначити, що наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження та правового аналізу судом першої інстанції, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість рішення не впливають.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді