АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7235/15 Справа № 175/1066/13 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказував на те, що 23 травня 2007 року між ними був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором, унаслідок чого виникла заборгованість станом на 31 грудня 2014 року у розмірі 29 201,38 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 6 900,65 грн.; по відсоткам - 14 766,20 грн.; по комісії за користування кредитом - 5 667,80 грн.; по штрафу 500 грн. (фіксована частина) та 1 366,73 грн. (процентна складова), позивач просив стягнути її з відповідача на свою користь.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення як постановленого з порушенням норм матеріального та процесуального права і про ухвалення нового рішення.

У відповідності зі ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідач за вказаною у справі адресою не проживає, що підтверджується її заявою про фактичне проживання у м.Києві (а.с.32) та довідкою про причини повернення поштового відправлення (а.с.90), про свою нову адресу ОСОБА_2 суд не відомила, а тому вважається повідомленою про розгляд справи.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ст.ст.526, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зі справи вбачається, що 23 травня 2007 року між сторонами було укладено договір, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2 700 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається із заяви відповідача, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою.

Згідно з пунктом 9.12 правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами за попередній місяць, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

Пунктом 3.1.3. правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

Взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту відповідач виконувала неналежним чином, у зв'язку з чим банк звернувся до суду з даним позовом.

Під час розгляду справи відповідач подала заяву про застосування строку позовної давності (а.с.33-34).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що свої зобов'язання за кредитним договором відповідач перестала виконувати в липні 2009 року. З вимогами про стягнення заборгованості банк звернувся до суду 29 січня 2015 року, тобто з пропуском строку для пред'явлення позову, і поважності причин пропуску цього строку не навів, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що право банку не підлягає захисту у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач отримала картку зі строком дії до березня 2012 року, а тому строк позовної давності закінчується 31 березня 2015 року, не є підставою для скасування рішення з огляду на наступне.

Зі справи вбачається, що позичальник зобов'язалася здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі 7% від суми боргу (а.с.9).

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України №6-14цс 14, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалене судом рішення відповідає матеріалам справи та вимоги закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Петренко І.О.

ОСОБА_3