Справа №667/4909/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Комсомольський районний суд м.Херсона у складі:

судді Радченко Г.А.

при секретарі Рушелюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл сумісно нажитого майна подружжя,

встановив:

16.06.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила: стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію від реалізації спільного майна подружжя в розмірі 29 250,00 грн.

В обґрунтування позову посилалася на те, що 20.09.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції за актовим записом № 711. 15 січня 2008 року відповідач придбав у кредит автомобіль CHEVROLET Lanos, державний номер НОМЕР_1, кредитний договір укладений між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 строком до 15.01.2012 року. Вартість транспортного засобу складала 66000,00 грн. Вже перебуваючи у шлюбі, відповідач здійснював погашення кредиту за автомобіль за сумісні кошти. Вона також працювала на двох роботах з метою достроково погасити кредит. Так, вони спільно здійснювали погашення кредиту 39 місяців. Відповідно до графіка погашення кредиту, щомісячний платіж мав складати 1500 грн., але ними здійснювалося погашення кредиту з перевищенням загального місячного платежу з метою дострокового погашення кредиту. Так, нею та відповідачем спільно було погашено 58 500,00 грн., виходячи з розрахунку: 39 міс. Х 1500 грн. = 58 500,00 грн. 24.12.2011 року шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинено за його ініціативою. 09.04.2012 року шлюб між ними було розірвано за рішенням суду. Спірний автомобіль оформлений, як власність, на ім'я відповідача. Припинення шлюбних стосунків припинило і її користування транспортним засобом, придбаним за сумісні кошти. На її вимоги про повернення частини сплаченої нею суми кредиту за автомобіль, відповідач відмовив, і як їй стало відомо, продав вказане авто.

03.07.2014 року суддею Комсомольського районного суду м. Херсона Радченко Г.А. було відкрито провадження по справі №667/4909/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

27.07.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розподіл сумісно нажитого майна подружжя в якому просив: здійснити поділ спільно нажитого майна подружжя, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на його користь грошових коштів в розмірі 14 701,94 грн. та 23 750 грн., а разом 38 451,94 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_1 з 20.09.2008 року. З грудня 2011 року між ними шлюбні стосунки фактично припинено, а рішенням суду від 09.04.2012 року шлюб розірвано. Під час розірвання шлюбу судом не вирішено питання про розподіл спільного майна подружжя. Так, після розірвання шлюбу у відповідачки залишилося спільно нажите майно подружжя - грошові кошти в розмірі 2200 доларів США та 1100 Євро, капітальний гараж в АК «Корабел-3», вся побутова техніка. В підтвердження викладених обставин, позивачем надано договір банківського вкладу (депозиту) № 8905091 від 30.03.2010 року, укладений між банком «ПУМБ» та позивачем про розміщення на депозит 2000 доларів США на 365 днів під середній відсоток 10% річних, що свідчить про те, що в період шлюбу з 30.03.2010 року по 09.04.2011 року відповідач розміщував спільно набуте майно в розмірі 2000 доларів США та після закінчення строку дії договору отримав відсотки в розмірі 200 доларів США (середній процент 10% річних), а через півроку в грудні 2011 року шлюбні відносини між сторонами припинено, за цей час кошти подружжям не витрачалися. Факт наявності 2200 доларів США, вказує також на те, що це були не останні гроші і підтверджує, що у подружжя були і інші грошові кошти, а саме 1100 Євро. Щодо власності подружжя на капітальний гараж НОМЕР_2 в кооперативі «Корабел-3», який будувався також силами і за кошти позивача. Згідно довідки Голови правління АГК «Корабел-3» № 33/06-2014 від 14 серпня 2014 року капітальний гараж НОМЕР_2 належить ОСОБА_1, вступ в кооператив зафіксовано 27.10.2009 року. Згідно пропозицій з продажу подібних об'єктів нерухомого майна в АГК «Корабел-3», взятих з газети «Із рук в руки» станом на 22.08.2014 року вартість капітального гаражу в АГК «Корабел-3» дорівнює 45-50 тис. грн. З наведеного вбачається, що спільним майном подружжя є грошові кошти в розмірі 2200 доларів США і 1100 Євро, капітальний гараж НОМЕР_2 в АГК «Корабел-3», який розташований по Острівському шосе в м. Херсоні та побутова техніка. В даному позові позивач просить поділити частину спільно нажитого майна подружжя, а саме 2200 доларів США та капітальний гараж НОМЕР_2 в АГК «Корабел-3». Згідно курсу НБУ станом на 26.08.2014 року вартість долару США дорівнює 13,37 грн. за 1 долар, відповідно 2200/2=1100, 1100 х 13,37 = 14 701,94 грн. Середня вартість капітального гаражу в АГК «Корабел-3» в серпні 2014 року відповідно до джерел ЗМІ - 47 500 грн., відповідно 47 500/2 = 23 750 грн. Оскільки капітальний гараж не можливо поділити в натурі і він вже зареєстрований за відповідачкою, вона повинна компенсувати 1/2 частину позивача в розмірі її вартості, яка дорівнює 23 750,00 грн.

Ухвалою судді Комсомольського районного суду м. Херсона Майдан С.І. від 08.09.2014 року було відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл сумісно нажитого майна подружжя.

Ухвалою судді Комсомольського районного суду м. Херсона Майдан С.І. від 06.10.2014 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл сумісно нажитого майна подружжя було передано в провадження судді Комсомольського районного суду м. Херсона Радченко Г.А. для об'єднання в одне провадження зі справою №667/4909/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Вказані справи було об'єднано в одне провадження та присвоєно ним єдиний номер 667/4909/14-ц.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги збільшила, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію від реалізації спільного майна подружжя в розмірі 30 408,60 грн. Пояснила, що відповідно до графіку сплати за кредитним договором всього за кредитом було сплачено 71517,20 грн. Останній внесок був здійснений 28.12.2011 року. За період з 20.09.2008 року по 28.12.2011 року (перебуваючи у шлюбі) нею та відповідачем сумісно в погашення за кредитним договором на придбання транспортного засобу сплачено 60 817,20 грн. Таким чином, до стягнення з відповідача на її користь належить половина вказаної суми в розмірі 30 408,60 грн. Позов ОСОБА_3 визнала частково, пояснила, що грошові кошти, які були розміщені ними на депозитках, майже всі були витрачені ними сумісно ще на час шлюбу, а після його розірвання у неї залишилося 500 доларів США депозитних коштів, які вона витратила на своє утримання та утримання їх з відповідачем спільної дитини. Що стосується гаражу в ГК «Корабел-3», то цей гараж належав її батькові, але потім він переоформив членство на неї, у зв'язку із чим він не є майном набутим за час шлюбу і не може бути поділений між нею та ОСОБА_2

ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, пояснив, що автомобіль було придбано ним до шлюбу за кредитні кошти. Частину кредиту він погасив до укладення шлюбу, а іншу частину гасив у шлюбі за кошти, що особисто заробляв та за кошти, що йому надавала його матір. Разом з цим, за період шлюбу ним та відповідачкою було набуто право спільної власності на гараж у кооперативі та зароблено грошові кошти, які розміщено на депозиті. Вважав, що половина вартості гаражу та половина коштів, що були вкладені до банку, мають бути стягнуті з ОСОБА_1 та присуджені на його користь.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню, а позов ОСОБА_2 таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пункти 23,24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, роз'яснюють, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Судом встановлено, що 20.09.2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 09.04.2012 року шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

До укладення шлюбу, а саме 16.01.2008 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» було укладено кредитний договір № 6036425.

Відповідно до п. 1.1., 1.2. вказаного договору банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 55 012,00 грн. на умовах цього Договору, а позичальник зобов'язується використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені цим договором. Цільове призначення кредиту: кредит надається позичальнику для придбання транспортного засобу марки: Daewoo, номер кузову: НОМЕР_4.

Згідно наданого суду графіку сплати за кредитним договором було сплачено 71517,20 грн. Останній внесок здійснений 28.12.2011 року.

За період з 20.09.2008 року по 28.12.2011 року (перебуваючи у шлюбі) сторонами сплачено сумісно в погашення за кредитним договором 60 817,20 грн.

Таким чином, автомобіль марки Daewoo, д/н НОМЕР_5, є спільною власністю подружжя ОСОБА_2, однак частки сторін не є рівними, оскільки частина вартості вказаного транспортного засобу була виплачена ОСОБА_2 до укладення шлюбу. Таким чином, розмір частки автомобіля, що була набута у шлюбу становить 85,04%, у зв'язку із чим розмір частки ОСОБА_1 складає половину від вказаної частки, а саме 42,52%, виходячи з розрахунку:

71 517,20 : 100% = 715,1720 - 1% від загальної вартості автомобіля;

60817,20 : 715,1720 = 85,04% - частка вартості автомобіля, що була сплачена сторонами за час шлюбу;

85,04 : 2 = 42,52 % - частка ОСОБА_1 у праві спільної власності на автомобіль.

Таким чином, за ОСОБА_1 має бути визнано право власності на майно набуте під час шлюбу з ОСОБА_2, а саме 42,52 % автомобіля Daewoo, номер кузову: НОМЕР_4.

При цьому, суд не бере до уваги заперечення ОСОБА_2 та надану ним розписку від імені його матері, що сплату за кредит здійснювала саме вона, оскільки зазначена розписка не є належним доказом оплати по кредиту та спростовується квитанціями по оплаті кредиту в яких платником значиться саме ОСОБА_2

Також суд враховує, що згідно пояснень сторін вищезазначений автомобіль був відчужений ОСОБА_2 після реєстрації розірвання шлюбу. Доказів суми продажу автомобіля суду ОСОБА_2 не надано, у зв'язку із чим при визначенні розміру компенсації, суд виходить з суми, що була сплачена сторонами за вказаний автомобіль у період шлюбу, а саме 60 817,20 грн. та приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути грошову суму, з урахуванням рівності часток подружжя, в розмірі 30 408,60 грн., виходячи з розрахунку: 60 817,20 грн. : 2 = 30 408,60 грн.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2, то вони підлягають задоволенню лише в частині поділу спільного майна подружжя, а саме 500 доларів США, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на його користь грошових коштів в розмірі 250 доларів США, що по курсу НБУ станом на 22.12.2014 року складає 3962,50 грн.

Так, ОСОБА_2 не надано жодного доказу, що грошові кошти за договором банківського вкладу (депозиту) № 8905091 були одержані особисто ОСОБА_1 вже після розірвання шлюбу. Сама ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що частина вказаних коштів була витрачена нею та її чоловіком ОСОБА_2 на потреби сім'ї ще коли вони перебували у шлюбі і лише 500 доларів США вона витратила самостійно вже після його розірвання. Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 визнала факт отримання нею 500 США та визнання нею позову в цій частині, суд вважає, що з неї на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню половина від вказаної суми, а саме 250 доларів США.

Згідно відповіді Автогаражного кооперативу «Корабел-3» сплата членських внесків за гаражний бокс НОМЕР_2 здійснює ОСОБА_1, тому вона є користувачем гаражу як член кооперативу АГК «Корабел-3». Правовстановлюючих документів на гараж суду не надано, тому у суду не має підстав визнавати гараж спільною сумісною власністю подружжя та підстав для його поділу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,15,60,88,104-106, 146,213, 223 ЦПК України, ст. ст. 69, 70 СК України -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за частину спільного майна подружжя - автомобіля CHEVROLET Lanos, державний номер НОМЕР_1, в сумі 30 408,60 грн.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл сумісно нажитого майна подружжя - задовольнити частково.

Здійснити поділ спільного нажитого майна подружжя, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 спільного майна подружжя - грошових коштів в розмірі 250 доларі США, що по курсу НБУ станом на 22.12.2014 року складає 3962,50 грн.

В решті позову - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: