АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2069/15 Справа № 415/9389/12 Головуючий у 1 й інстанції - Дячков С. В. Доповідач - Гайдук В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Видюкової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю «Землеустрій», Дніпродзержинська міська рада, управління Держкомзему м. Дніпродзержинська про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю та скасування його реєстрації, визнання рішення виконкому частково недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №904623, виданий на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_4; скасувати запис про державну реєстрацію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 904623 від 17 березня 2009 року; визнати недійсним та скасувати п.78 рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області від 24 грудня 2007 року № 327-17/V «Про передачу громадянам земельної ділянок у власність, надання земельних ділянок на умовах оренди, розподіл земельних ділянок, вилучення та затвердження площ землекористування», в частині передачі ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 0,0816 га у АДРЕСА_1; зобов'язати ТОВ «Землеустрій» виготовити технічну документацію на земельну ділянку АДРЕСА_1 на загальну площу 779 кв. м відповідно до рішення Дніпродзержинської міської ради № 247 від 06 квітня 1954 року та вже встановленого порядку користування; стягнути з відповідачів на його користь судові витрати по справі.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідачі, які є власниками сусіднього житлового будинку, отримавши державний акт на земельну ділянку у розмірі більшому ніж було передбачено рішенням Дніпродзержинської міської ради № 247 від 06 квітня 1954 року, змінили встановлені межі земельних ділянок, перенесли межові знаки, що призвело до втрати внатурі меж земельної ділянки позивача чим фактично порушили його права, як користувача суміжної ділянки (а.с. 3-5, 62-66, 109-113).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено (а.с. 188-189).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, неповне з'ясування обставин у справі, у зв'язку з чим ставить питання про його скасування та ухвалення нового про задоволення позовних вимог (а.с. 193-198).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 12 жовтня 2004 року є співвласниками 23/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

Вищезазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 800 кв. м, яка була передана згідно рішення виконкому Дніпродзержинської міськради № 247 від 06 квітня 1954 року (а.с. 11).

Згідно до матеріалів справи, розмір даної земельної ділянки виконкомом не змінювався, інші рішення щодо цієї земельної ділянки не приймались.

Крім ОСОБА_2 та ОСОБА_5 землекористувачами цієї земельної ділянки є власники інших 27/50 частин житлового будинку АДРЕСА_2 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Також, вищевказаним рішенням 1954 року, власнику сусіднього житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 була виділена земельна ділянка загальною площею 779 кв. м (а.с. 244). На підставі рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області від 24 грудня 2007 року № 327-17/V ОСОБА_3 було видано оскаржуваний Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №90462317 від 17 березня 2009 року, де співвласником земельної ділянки зазначено також відповідача ОСОБА_4 (а.с. 13), які є співвласниками житлового будинку, що розміщений на даній земельній ділянці (а.с.67)

Під час розроблення документації з землеустрою, 09 серпня 2007 року, було складено акт встановлення меж земельної ділянки АДРЕСА_1, в якому було зазначено про відсутність заперечень суміжних землекористувачів. Даний акт був підписаний спеціалістом, землевласниками, представниками суміжних землекористувачів, зокрема, ОСОБА_5 та затверджена головою квартального комітету (а.с. 38).

Таким чином, технічна документація із землеустрою, що передувала видачі державного акту ОСОБА_3 відповідає вимогам закону: містить план встановлення меж, план земельної ділянки, акт відновлення меж земельної ділянки в натурі, збірний кадастровий план, координати кутів зовнішніх меж землекористування, меж контурів угідь в розрізі землекористування, необхідні правовстановлюючі документи, акти постійної комісії, дані технічної інвентаризації, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Також, згідно до даних технічного паспорту виготовленого станом на 23 липня 2004 року (а.с. 7) загальна площа земельної ділянки на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_2 (співвласником якого є позивач) складає 1039 кв.м, згідно кадастрового плану земельної ділянки (а.с. 141) площа складає 1069 кв.м, що перевищує площу земельної ділянки яка надавалась згідно рішення 1954 року - 800 м.кв. Рішення щодо зміни розміру цієї земельної ділянки в матеріалах справи відсутні.

При цьому, актом обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 16 травня 2012 року (а.с. 17), встановлено що фактичні розмірі земельної ділянки АДРЕСА_1 складають 19,40 х 41,56 х 19,46 х 41,18 м, тоді як розмір цієї земельної ділянки відповідно до державного акту 19,72 х 41,56 х 19,66 х 41,18 м.

Крім того, згідно до матеріалів справи, позивачем було здійснено реконструкцію літньої кухні, яка розташована на межі земельних ділянок, під двоповерховий житловий будинок без оформлення дозвільних документів, внаслідок чого було збільшено розмір даного об'єкта (а.с. 132, 174-175).

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 155 ЗК України , у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову у задоволені позовних вимог у визнанні недійсними та скасуванні рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області від 24 грудня 2007 року № 327-17/V та державного акту на земельну ділянку серії ЯЖ № 904623 від 17 березня 2009 року.

Докази про те, що розмір площі земельної ділянки АДРЕСА_1 відбувся за рахунок площі земельної ділянки АДРЕСА_2, позивач суду не надав.

Доводи апелянта, щодо неврахування місцевим судом доказів стосовно розміру земельної ділянки відповідача саме 779 кв.м., не можна вважати обґрунтованими, оскільки, згідно ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, як вбачається з матеріалів справи виконавчий комітет Дніпродзержинської міської ради, будучи на той момент власником як земельної ділянки позивача так і земельної ділянки відповідача, своїм рішенням передав земельну ділянку ОСОБА_3, саме у розмірі 816 кв.м.

Крім того, заявляючи вимоги про скасування рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області позивач не зазначає виконком в якості відповідача по даній справі.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: