АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

22 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2,

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: ОСОБА_4, про визнання поруки припиненою, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2015 року ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) звернулась до суду з позовною заявою, в якій, посилаючись на збільшення обсягу її відповідальності за договором, просила визнати припиненою з 01.07.2009 року поруку, яка виникла на підставі договору поруки від 01.07.2009 року, укладеного між нею та ВАТ КБ «Надра».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилалась на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з'ясування обставин справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначала, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тій обставині, що без повідомлення поручителя було збільшено обсяг її відповідальності, та оскільки ОСОБА_1 не було надано згоди на зміну її зобов'язання за Кредитним договором, у зв'язку з чим у суду були всі підстави для застосування ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Посилаючись на те, що суд не застосував норми права, які підлягали застосуванню та порушив право позивача на справедливий та неупереджений суд, просила рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_1- ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити з підстав наведених в ній.

Представник ПАТ «КБ «Надра» - Белінський В.А. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 04.05.2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір № 79/П/27/2007-840, згідно якого останній було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 161 568, 00 доларів США строком на 192 місяці зі щомісячною сумою мінімально необхідного платежу 1 969, 81 доларів США.

Згідно п. 1.3.1 Кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,49 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту - 03.05.2023 року ( п.3.3.4 ).

В якості забезпечення виконання позичальником було укладено Договір застави майнових прав по договорам купівлі-продажу облігації за умовами якого позичальник та ОСОБА_1 передали банку в заставу майнові права згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів № Б-031/81-06-2/2007/001, № Б-032/81-06-2/2007/001 від 24.04.2007 року та № Б-039/81-06-2/2007/001 від 28.04.2007 року та Договори поруки з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_10

04 травня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено договір поруки відповідно до якого поручитель поручається перед банком за належне виконання ОСОБА_4 зобов'язань за Кредитним договором № 79/П/27/2007-840. Поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.2 Договору поруки).

На підставі свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.03.2009 ОСОБА_1 змінила прізвище на «ОСОБА_1».

17.05.2009 ОСОБА_1 звернулася до ВАТ «КБ «Надра» з заявою-анкетою про реструктуризацію боргу за Кредитним договором, укладеним з ОСОБА_4, за яким вона виступала поручителем.

17.06.2015 засіданням Кредитного комітету Центрального офісу ВАТ КБ «Надра», переглянувши клопотання щодо реструктуризації заборгованості за Кредитним договором №79/П/27/2007-840 від 04.05.2007 p., дозволено здійснення реструктуризації

Вирішено: на період з липня 2009 р. по червень 2010 р. включно зменшити розмір щомісячної суми мінімально необхідного ануітетного платежу на 30% (до 1 378,87 дол. США);

суму відстрочених зобов'язань у розмірі 7 091,32 долари США (за період з липня 2009 року по червень 2010 року включно) сплатити рівними частинами у період з липня 2010 по червень 2013 року включно;

встановити щомісячну суму до сплати у період з липня 2010 р. по травень 2013 р. (включно) - у розмірі не менше 173.98 дол. США: в червні 2013 р. не менше 2 174,02 дол. США; у період з липня 2013 р. по квітень 2023 р. (включно) - у розмірі не менше 1 977,00 дол. США; в травні 2023 р. - залишок заборгованості по кредиту в повному обсязі;

стягнути з позичальника комісію за проведення реструктуризації згідно тарифівбанку, діючих на момент підписання додаткової угоди.

Додатковою угодою № 1 до Кредитного договору № 79/П/27/2007-840 від 01.07.2009 визначено порядок погашення кредиту.

В той же день між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, по якому поручитель поручилась перед кредитором (ВАТ КБ «Надра») за належне виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору № 79/П/27/2007-840 від 04.05.2007 року.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставин, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України, які б стали підставою для припинення поруки під час розгляду справи не встановлено, у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги є недоведеними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з оглядку на наступне.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як вбачається зі змісту Договору поруки позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1 цього Договору повністю (чи у будь - якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо ( п.1.2 ).

За положеннями частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми порука припиняється за дії двох умов: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання; ці зміни призвели, або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Зокрема, доприпинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Матеріали справи не міститься доказів на підтвердження збільшення розміру відповідальності поручителя за договором.

Установивши у справі, яка переглядається, що зміни кредитного договору не призвели до збільшення відповідальності поручителя, суд правильно застосував норму частини першої статті 559 ЦК України та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для припинення поруки.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з правовим висновком викладеним в постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року № 6-701цс15.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що збільшення обсягу відповідальності поручителя відбулося без її згоди.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем подавалась анкета поручителя на реструктуризацію боргу за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_4

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору про відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін як такого, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/9354/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12566/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Кондратенко О.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.