Справа №295/4334/15-ц Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н.Ф.
Категорія 81 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

07 серпня 2015 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Талько О.Б., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 липня 2015 року у справі за заявою комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про видачу судового наказу,-

встановила

28 квітня 2015 року Богунським районним судом м. Житомира виданий судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 4732 грн. 79 коп.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13 липня 2015 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судовий наказ та зазначену ухвалу.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасуванні судового наказу.

В той же час, частиною 9 статті 105-1 ЦПК України передбачено, що змінений судовий наказ чи судовий наказ, щодо якого суд прийняв ухвалу про залишення заяви про його скасування без задоволення, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Таким чином, з аналізу змісту вищезазначеної норми вбачається, що у разі постановлення ухвали про залишення заяви про скасування судового наказу без задоволення, в апеляційному порядку підлягає оскарженню безпосередньо судовий наказ, а не ухвала, якою відмовлено у його скасуванні.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше.

З огляду на вищезазначене, в даному випадку необхідно керуватися положеннями ч.9 ст. 105-1 ЦПК України, якою Кодекс було доповнено згідно із Законом №2453-VI від 7 липня 2010 року.

За правилами ч.2 ст. 293 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевказане, справу необхідно направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо повернення ОСОБА_1 апеляційної скарги на ухвалу суду від 13 липня 2015 року про відмову у задоволенні заяви про скасування судового наказу.

Після виконання вимог ч.2 ст. 293 ЦПК України справа підлягає негайному поверненню до апеляційного суду Житомирської області для вирішення питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на судовий наказ.

Керуючись ст. ст. 105-1, 209, 293, 315 ЦПК України, суддя -

ухвалила:

Справу за заявою КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про видачу судового наказу направити до суду першої інстанції для виконання вимог ч.2 ст. 293 ЦПК України.

Справа підлягає поверненню до апеляційного суду Житомирської області для вирішення питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою на судовий наказ.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Суддя