Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/1039/12-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 30 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі рішення управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області від 22.03.2011 року відповідач почав утримувати з її пенсії 20% щомісячно в зв»язку з поданням нею, начеб-то, недостовірних відомостей вказаних в довідці про заробітну плату №103 від 16.05.2006 року за період з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира дії управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області було визнано неправомірними та скасовано зазначене рішення. Посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй було заподіяно шкоду, просила стягнути з нього на свою користь 1200 грн. завданої матеріальної шкоди та 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто з УПФ України в Житомирському районі Житомирської області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1200 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 16 вересня 2014 року в задоволенні заяви управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області про перегляд заочного рішення цього суду від 06.11.2013 року відмовлено.

Не погоджуючись із заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06.11.2013 року, управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду. Зазначає, що відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу в обгрунтування зазначеної нею до стягнення суми. Окрім того, на підставі рішення господарського суду Київської області від 26.11.2013 року управлінням Пенсійного фонду винесено розпорядження про повернення утриманих з ОСОБА_1 коштів в сумі 869,38 грн., доплата була проведена основними відомостями в березні 2014 року.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі /ч.1 ст.11 ЦПК України/.

За положеннями статей 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області з 20.02.1997 року та отримує пенсію за віком згідно Закону України „Про пенсійне забезпечення".

У зв"язку з розбіжностями в сумі заробітної плати в довідці №103 від 16.05.2006 року, виданій Спеціалізованою медико-санітарною частиною №16 про заробіток ОСОБА_1 для обчислення пенсії за період роботи з 01.01.1991р. по 31.12.1995 р., позивачці переплачено пенсію за період з 01.06.2006 року по 28.02.2011 року в сумі 2606,59грн.

22.03.2011 року відповідач видав розпорядження про утримання переплати з пенсії позивачки у розмірі 20% щомісячно та з 01.05.2011 року по 30.06.2011 року з пенсії ОСОБА_1 утримано кошти в сумі 869,38грн.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 08.08.2011 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2012 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано неправомірним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області від 22.03.2011 року про утримання надмірно нарахованої та сплаченої пенсії з ОСОБА_1

Рішенням господарського суду Київської області від 26 листопада 2013 року задоволено позов управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області до Спеціалізованої медико-санітарної частини №16 про стягнення з цієї установи (відповідача) 2606,59грн. заподіяної шкоди внаслідок внесення недостовірних даних у довідку про заробітну плату свого працівника ОСОБА_1 у зв"язку з чим утворилась переплата пенсії останньої.

На підставі рішення господарського суду Київської області від 26.11.2013 року управлінням Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області 05.02.2014 року видано розпорядження про повернення надмірно утриманих коштів з пенсії ОСОБА_1 в сумі 869,38грн. за період з 01.05.2011 року по 30.06.2011 року. Утримані кошти в повному обсязі, а саме 869,38грн. були повернуті позивачці у березні 2014 року. Наведені обставини підтверджені розпорядженнями та довідками управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі, які нічим не спростовані.

Відтак, сума утримана відповідачем з пенсії позивачки повернута останній в повному обсязі, а тому підстав для стягнення матеріальної шкоди немає.

Суд першої інстанції ухвалив рішення про задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди на користь позивачки у розмірі 1200грн. на порушення положень ст.ст.58,59 ЦПК України, оскільки жодних доказів на підтвердження таких вимог матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції в частині вимог про задоволення позову про стягнення матеріальної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди ніким не оскаржується, а тому апеляційним судом в силу положень ст.303 ЦПК України та роз"яснень, які містяться в п.п.14,15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" не переглядається.

Підстави, передбачені цивільно-процесуальним законодавством, для залишення позовної заяви без розгляду, про що просить в апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі, відсутні.

Керуючись ст.ст. 207, 209, 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2013 року в частині задоволення вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1200грн. відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді