Справа №584/420/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Токарєв С. М.
Номер провадження 22-ц/788/1146/15 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 05 травня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на дитину і утримання дружини в твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 05 травня 2015 року позовні вимого ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання його неповнолітньої дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 23 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 23 квітня 2015 року і до досягнення дитиною трьох років.

Стягнення аліментів проводити на користь матері дитини - ОСОБА_4

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом при ухваленні рішення норм процесуального права. Просить змінити рішення Путивльського районного суду Сумської області від 05 травня 2015 року та ухвалити рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме: стягнення з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_3 150 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Сторони про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 25 січня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_3 є батьком малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка перебуває на утриманні позивачки по справі.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції, при ухваленні рішення не було враховано те, що відповідач не має можливості виплачувати аліменти на утримання ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., оскільки він має незадовільний стан здоров'я, що підтверджує непридатність до військової служби у Збройних Силах України не є підставою для звільнення ОСОБА_3 від відповідальності та матеріального забезпечення своєї дитини та її матері до досягнення дитиною трьох років.

Ствердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_3 проживає з батьком, який є інвалідом ІІІ групи загального захворювання та з матір'ю, яка перебуває на «Д» обліку в Путивльській ЦРЛ, яким він допомагає, а його випадкових заробітків не вистачає для власного утримання не є підставою для зменшення розміру аліментів позивачці. При ухваленні рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач матеріальної допомоги позивачці не надає, має можливість це робити. Відповідач не довів той факт, що він не може залишити батьків без догляду у зв'язку з їх захворюваннями. Також відповідачем не було доведено, що він у скрутному матеріальному стані.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що суд безпідставно дійшов щодо наявності у нього можливості сплачувати аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно на утримання дружини є необґрунтованими, оскільки суду не було надано достатньо доказів щодо неспроможності відповідача сплачувати саме таку суму аліментів.

Ствердження ОСОБА_3 про те, що судом першої інстанції було грубо порушено норми процесуального права, а саме неотримання ним копії позовної заяви з долученими до неї матеріалами не є підставою для скасування рішення суду, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками була направлена ОСОБА_3 24 квітня 2015 року, а тому норми Цивільного процесуального кодексу України судом порушено не було.

Ствердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що він має можливості надавати матеріальну допомогу позивачці в розмірі лише 150 грн. на місяць не є підставою для часткового скасування рішення, оскільки ним не було доведено той факт, що його батьки не можуть обходитись без сторонньої допомоги у зв'язку з чим він не може їх залишити, також не доведено скрутний матеріальний стан відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду - залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 307, 308, 312, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 05 травня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: