у х в а л а

іменем україни

20 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Дербенцевої Т. П., Нагорняка В. А.,

Маляренка А. В., Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро» до ОСОБА_3, третя особа - Приватне агропромислове підприємство «Медобори», про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро», третя особа - Приватне агропромислове підприємство «Медобори», про визнання поруки припиненою, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро» на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 19 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро» (далі - ТОВ «Імперія-Агро»), посилаючись на неналежне виконання Приватним агропромисловим підприємством «Медобори» (далі - ПАП «Медобори») зобов'язань за договором поставки від 15 квітня 2013 року № ЗР-89/13 та додатків до нього з урахуванням уточнень просило стягнути з ОСОБА_3 як поручителя 5 206 883 грн 26 коп. основної заборгованості за договором, 4 634 126 грн 10 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару, 1 710 140 грн 18 коп. - 36 % річних, 913 701 грн 02 коп. пені, 1 041 376 грн 65 коп. штрафу, 987 856 грн 46 коп. індексу інфляції.

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Імперія-Агро», у якому, посилаючись на ч. 4 ст. 559 ЦК України, просив визнати договір поруки, укладений 13 лютого 2014 року між ним та відповідачем, припиненим.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 19 лютого 2015 року, в задоволенні позову ТОВ «Імперія-Агро» відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано поруку ОСОБА_3 за договором поруки від 13 лютого 2014 року, укладеним між ТОВ «Імперія-Агро» та ОСОБА_3, припиненою. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «Імперія-Агро», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «Імперія-Агро» та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що у ТОВ «Імперія-Агро» пред'явлення вимоги до поручителя ОСОБА_3 про виконання порушеного ПАП «Медобори» зобов'язання за договором поставки та додатків до нього виникло з дати, яка встановлена в договорі поставки як кінцевий строк виконання основного зобов'язання, а саме з 20 грудня 2013 року, та протягом наступних шести місяців. Проте із позовом до суду ТОВ «Імперія-Агро» звернулося лише 01 серпня 2014 року, тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку, тому договір поруки від 13 лютого 2014 року припинив свою дію.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 15 квітня 2013 року між ТОВ «Імперія-Агро» (постачальник) та ПАП «Медобори» (покупець) укладено договір поставки № ЗР-89/13, згідно з умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (товар), а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість), визначену договором.

З 15 квітня 2013 року по 19 листопада 2013 року сторонами укладено 31 додаток до договору, у яких передбачено асортимент товару, кількість, ціну в гривнях та доларах США, строки попередньої та остаточної оплати товару.

Відповідно до додатку від 19 листопада 2013 року № 31 остаточний термін оплати за одержаний покупцем товар за договором поставки від 15 квітня 2013 року № ЗР-89/13 встановлено сторонами до 20 грудня 2013 року (а. с. 48, т. 1).

Згідно з актами звірки взаєморозрахунків між ТОВ «Імперія-Агро» та ПАП «Медобори» заборгованість останнього перед постачальником за договором поставки від 15 квітня 2013 року № ЗР-89/13 станом на 13 лютого 2014 року становить 5 206 883 грн 26 коп. (а. с. 105-107. Т. 1).

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 01 серпня 2014 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10 листопада 2014 року, з ПАП «Медобори» на користь ТОВ «Імперія-Агро» стягнуто 5 206 883 грн 26 коп. основної суми боргу, 2 291 028 грн 63 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару, 1 001 433 грн 44 коп. - 36 % річних, 430 102 грн 82 коп. пені, 520 688 грн 47 коп. штрафу та 65 675 грн 46 коп. судового збору.

13 лютого 2014 року між ТОВ «Імперія-Агро» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, згідно з умовами якого останній поручився перед кредитором за виконання грошових зобов'язань ПАП «Медобори» за договорами поставки від 07 травня 2012 року № ЗР-15/12 з відповідними додатками та від 15 квітня 2013 року № ЗР-89/13 з відповідними додатками.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки у разі порушення боржником зобов'язань за кредитним договором поручитель відповідає перед кредитором субсидіарно відносно до боржника, тобто виключно у тому разі, якщо боржник не задовольнить у повному обсязі або частково письмової вимог кредитора відповідно до п. 3.1 цього договору.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Обґрунтовуючи підстави позову, ТОВ «Імперія-Агро» посилалось на те, що ПАП «Медобори» не виконало рішення господарського суду Тернопільської області від 01 серпня 2014 року про стягнення суми боргу та штрафних санкцій за невиконання договору поставки, тому відповідно до п. 2.1 умов договору поруки ОСОБА_3 як субсидіарний боржник зобов'язаний виконати зобов'язання перед кредитором.

Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року).

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Із матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2013 року між ТОВ «Імперія-Агро» та ПАП «Медобори» укладено договір поставки № ЗР-89/13, кінцевий термін виконання якого згідно з додатком до нього від 19 листопада 2013 року № 31 - 20 грудня 2013 року.

13 лютого 2014 року між ТОВ «Імперія-Агро» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, п. п. 3.1 якого встановлено, що у разі несплати боржником суми боргу до 15 березня 2014 року, поручитель зобов'язаний постійно, без жодних письмових вимог з боку кредитора, виконати зазначений обов'язок боржника перед кредитором протягом 3 (трьох) банківських днів, з моменту виникнення простроченої заборгованості боржника перед кредитором за кредитним договором та додатковими угодами, шляхом перерахування грошових коштів, що дорівнює сумі боргу боржника перед кредитором, на розрахунковий рахунок кредитора, зазначений у реквізитах сторін.

Пунктом 5 договору поруки передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін; цей договір діє до моменту припинення поруки на підставах, визначених ст. 559 ЦК України.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Імперія-Агро» та задоволення зустрічного позову ОСОБА_3, суди виходили із того, що у ТОВ «Імперія-Агро» право пред'явлення вимоги до поручителя виникло з дати, яка встановлена в договорі поставки як кінцевий строк виконання основного зобов'язання, а саме з 20 грудня 2013 року, та протягом наступних шести місяців. Проте із позовом до суду ТОВ «Імперія-Агро» звернулося лише 01 серпня 2014 року, тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку, тому договір поруки від 13 лютого 2014 року припинив свою дію.

У той же час на порушення приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди не звернули уваги на те, що на момент укладання договору поруки - 13 лютого 2014 року ПАП «Медобори» вже було порушено термін виконання взятого на себе зобов'язання за договором поставки, а п. 3.1 договору поруки ТОВ «Імперія-Агро» та ОСОБА_3 погоджено дату - 15 березня 2014 року, як остаточний термін, до якого боржник повинен був сплатити борг за договором поставки.

Таке свідчить про те, що у позивача виникло право пред'явити вимогу до відповідача про виконання порушеного зобов'язання боржника ПАП «Медобори» за договором поставки та додатків до нього, починаючи з 16 березня 2014 року протягом наступних шести місяців.

Позивач звернувся до суду з позовом 01 серпня 2014 року

За таких обставин висновки судів про пропущення позивачем шестимісячного строку пред'явлення позову до поручителя є передчасними.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро» задовольнити частково.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 19 лютого 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: Т. П. Дербенцева

А. В. Маляренко

В. А. Нагорняк

Д. О. Остапчук