Справа №601/2382/14-ц
Провадження № 2/601/19/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Зембри Є.Й.,

за участю секретаря Логвинюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременці цивільну справу за позовом Великобережецької сільської ради Кременецького району до товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Схід-Енерго", ОСОБА_2, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів виступає Міжгосподарське підприємство по виробництву риби про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Великобережецька сільська рада Кременецького району звернулася до суду з позовом до ТзОВ "Захід-Схід-Енерго", ОСОБА_2, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів виступає Міжгосподарське підприємство по виробництву риби про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна.

В позовній заяві позивач зазначив, що 03 січня 2005 року Міжгосподарське підприємство по виробництву риби та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу гідроспоруд, які складаються із земельних ділянок водного фонду під дамбами та їх гідромеханічним та механічним обладнанням.

В позовній заяві позивач також зазначив, що даний договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений, а також те, що на момент відчуження гідроспоруд Міжгосподарське підприємство по виробництву риби не було їх власником.

Він також зазначив, що Міжгосподарське підприємство по виробництву риби право продажу гідроспоруд мотивує фактом передачі йому 03 січня 1998 року колгоспом ім. Радянської Армії, однак відділ Держземагенства в Кременецькому районі письмово підтвердив, що землі під штучними водоймами і ставками площею 57,0 га в тому числі під гідротехнічними спорудами - 3,0 га з 1996 року перебували в колективній власності агрофірми "Волинь".

В позовній заяві позивач також зазначив, що куплена ОСОБА_2 гідроспоруда на ставку НОМЕР_1 площею 17,71 га є його частиною, який перебуває за межами с. Малі Бережці на землях природно-заповідного фонду - території гідрологічного заказника, на яких згідно статті 7 ЗУ "Про природно-заповідний фонд України" заборонена будь-яка діяльність.

Крім цього, позивач також зазначив, що 01 жовтня 2013 року ОСОБА_2 без реєстрації права власності на гідроспоруди в порядку визначеному законом, без кадастрових номерів на земельні ділянки під гідроспорудами, без зазначення ідентифікаційного номера продавця, продав гідроспоруди ТОВ "Захід-Схід-Енерго", тобто позивач вказує на те, що в договорі від 01 жовтня 2013 року допущено порушення аналогічних норм законодавства, зазначених позивачем щодо договору купівлі-продажу гідроспоруд ОСОБА_2 03 січня 2005 року.

На підставі вище наведеного, позивач просить визнати недійсними з моменту їх укладення договорів купівлі-продажу гідроспоруд від 03 січня 2005 року та від 01 жовтня 2013 року на ставку НОМЕР_1 за межами с. Малі Бережці, на ставках НОМЕР_2,НОМЕР_3 за межами с. Великі Бережці, оскільки порушене майнове право органу місцевого самоврядування на отримання орендної плати на земельні ділянки водного фонду, порушене охоронне зобов'язання підписане Вликобережецькою сільською радою на землі водного фонду ставка НОМЕР_1 за межами с. Малі Бережці, право впливати на режим загального водокористування в інтересах членів територіальної громади, а також просить стягнути з відповідачів сплачений судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Схід-Енерго", відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міжгосподарського підприємства по виробництву риби в судове засідання не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи неодноразово повідомлялися належним чином.

Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 169 та частини 1 статті 224 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи і не повідомив суд про причини неявки.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 04 серпня 2014 року вбачається, що Міжгосподарське підприємство по виробництву риби зареєстроване 26 листопада 1996 року Кременецькою районною радою колективних сільськогосподарських підприємств без статутного капіталу.

Згідно договору купівлі-продажу від 03 січня 2005 року, який нотаріально не посвідчений, Міжгосподарське підприємство по виробництву риби, в особі ОСОБА_4, не будучи власником гідроспоруд, продав фізичній особі ОСОБА_2 гідроспоруди, які знаходяться на ставках НОМЕР_1 площею 17,71 га, ставок НОМЕР_2 - 16,65 га, ставок НОМЕР_3 - 11,79 га в с. Великі Бережці Кременецького району Тернопільської області за грошові кошти в сумі 27200 гривень.

З архівної довідки №651 від 24 липня 2014 року виданої архівним відділом Кременецької районної державної адміністрації вбачається, що в протоколах загальних зборів, в протоколах засідань правління колгоспу ім. Радянської Армії с. В.Бережці за 1988-1989 роки питання про передачу колгоспом ставків, гідроспоруд с. В.Бережці Міжгосподарському підприємству виробництву риби не розглядалось.

Згідно довідки №01-1505-01-21 від 28 липня 2014 року виданої відділом Держземагенства у Кременецькому районі вбачається, що відомості щодо перебування земель водного фонду у власності або користуванні міжгосподарського об'єднання по виробництву риби, на території Великобережецької сільської ради, у відділі відсутні.

З довідки №541 від 23 липня 2014 року виданої Кременецьким РК БТІ вбачається, що згідно архівних матеріалів станом на 31 грудня 2012 року реєстрація права власності на гідроспоруди ставків НОМЕР_1,НОМЕР_2 в с. В.Бережці та ставка НОМЕР_3 в с. М.Бережці не проводилась.

Згідно договору купівлі-продажу гідроспоруд від 01 жовтня 2013 року, який нотаріально не посвідчений, ОСОБА_2, не будучи власником гідроспоруд, продав ТзОВ "Захід-Схід Енерго" гідроспоруди, які знаходяться на ставках НОМЕР_1 площею 17,71 га, ставок НОМЕР_2 - 16,65 га, ставок НОМЕР_3 - 11,79 га в с. Великі Бережці Кременецького району Тернопільської області за грошові кошти в сумі 10000 гривень.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна індексні номери витягів №26871615, 26873554, 26875533 від 16 вересня 2014 року споруди та гідроспоруди ставків НОМЕР_1-НОМЕР_3 взяті на облік на підставі рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 558, виданий 28 серпня 2014 року Великобережецькою сільською радою.

Відповідно до статей 626-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає, або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає, або зобов'язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 209 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу) правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Згідно статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу) у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 16 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, необхідно перевіряти, чи підлягав правочин нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно ухилялася сторона від його посвідчення і чи немає підстав для визнання правочину нікчемним (невідповідність умовам законодавства). У кожному конкретному випадку підлягає встановленню, який правочин вчинено та яка форма передбачена саме для цього правочину законом, що діяв на момент вчинення.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 03 січня 2005 року, Міжгосподарське підприємство по виробництву риби, в особі ОСОБА_4 продав ОСОБА_2 гідроспоруди, які знаходяться на ставках НОМЕР_1 площею 17,71 га, ставок НОМЕР_2 - 16,65 га, ставок НОМЕР_3 - 11,79 га в с. Великі Бережці Кременецького району Тернопільської області за грошові кошти в сумі 27200 гривень.

Слід також зазначити, що сторони даного договору його нотаріально не посвідчили та доказів ухилення від такого посвідчення однієї із сторін не надали.

Згідно статті 334 ЦК України (в редакції чинній на момент укладення договору купівлі-продажу) встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Отже, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дати такої реєстрації відповідно до закону. До 01 січня 2013 року правочини щодо нерухомості підлягали державній реєстрації, а з 01 січня 2013 року при нотаріальному посвідченні, оскільки нотаріус виконує одночасно функцію і державного реєстратора.

Відповідно до частини 1 статті 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до частини 3 статті 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Отже, на підставі вищенаведеного норма частини 2 статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Виходячи із системного аналізу правовідносин, що склалися між учасниками судового процесу та норм цивільного законодавства станом на дату виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що спірні договори купівлі-продажу гідроспоруд від 03 січня 2005 року укладеного між міжгосподарським підприємством по виробництву риби та ОСОБА_2, а також від 01 жовтня 2013 року - між ОСОБА_2 та ТзОВ "Захід-Схід-Енерго" підлягали, як нотаріальному посвідченню, так і державній реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 не зареєстрував в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно придбані, відповідно до договору купівлі-продажу від 03 січня 2005 року, гідроспоруди, що підтверджується довідкою №541 від 23 липня 2014 року виданої Кременецьким РК БТІ, з якої вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року реєстрація права власності на гідроспоруди ставків НОМЕР_1,НОМЕР_2 в с. В.Бережці та ставка НОМЕР_3 в с. М.Бережці не проводилась, та й він не міг цього зробити, бо так званий продавець, а саме міжгосподарське підприємство по виробництву риби, яке йому в 2005 році нібито продало вказані об'єкти, саме не було власником даних гідроспоруд і не мало можливості їх продавати.

Вище зазначене стосується і договору купівлі-продажу від 01 жовтня 2013 року укладеного між ОСОБА_2 та ТзОВ "Захід-Схід-Енерго", оскільки ОСОБА_2 не був власником гідроспоруд і не мав можливості їх продавати.

Отже, наведені обставини дають правові підстави для визнання договорів купівлі-продажу гідроспоруд від 03 січня 2005 року та від 01 жовтня 2013 року недійсними.

На підставі наведеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06 листопада 2009 року, статтями 10, 60, 169, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, статтями 209, 210, 220, 334, 626-629, 640, 655, 657 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсними з моменту їх укладення договори купівлі-продажу гідроспоруд від 03 січня 2005 року укладеного між міжгосподарським підприємством по виробництву риби та ОСОБА_2, а також від 01 жовтня 2013 року укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід-Схід-Енерго" на ставку НОМЕР_1 за межами селі Малі Бережці, на ставках НОМЕР_2,НОМЕР_3 за межами села Великі Бережці.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Схід-Енерго" та ОСОБА_2 на користь Великобережецької сільської ради судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення такої заяви без задоволення, відповідач вправі оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справу, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: