Справа № 589/796/15-ц
Провадження № 2/589/350/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: казенне підприємство «Шосткинський казенний завод «Імпульс»,

- про вселення в квартиру, усунення перешкод у користуванні нею та встановлення порядку користування квартирою -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Шосткинського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою.

Свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить 1/2 частка трикімнатної квартири АДРЕСА_1, інша 1/2 частка належить ОСОБА_2 Вона має намір проживати у вказаній квартирі разом зі своєю матірю - ОСОБА_4, але не змогла досягти домовленості з відповідачем по справі щодо порядку користування квартирою, її утримання. Тому просила встановити порядок користування квартирою № 52 в буд. 26 по вул. Бабушкіна в м. Шостка Сумської області, виділивши їй в користування кімнату площею 12,6 кв. м з лоджією площею 2,8 кв. м та кімнату площею 10,1 кв. м, а відповідачу виділити в користування кімнату площею 17,3 кв. м з лоджією 3,8 кв. м, залишивши кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор і передпокій у спільному користуванні.

В подальшому вимоги уточнювала та, посилаючись, на те, що відповідач не дає їй ключі від спірної квартири, чинить перешкоди у користуванні квартирою, надав квартиру в оренду стороннім особам без узгодження з нею, просила, крім встановлення порядку користування квартирою, усунути перешкоди в користуванні квартирою, зобовязавши відповідача надати їй екземпляр ключів від вхідних дверей вказаної квартири та вселити її в квартиру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що 1/2 частку вказаної квартири вона отримала в дар від своєї матері, але не має змоги потрапити у вказану квартиру, оскільки ключів від неї не має, і відповідач відмовляється їх надавати. Крім того, відповідач, без її згоди, надав цю квартиру для проживання стороннім особам. Коли вона намагалася потрапити до квартири, то зясувала, що в ній проживають 5 осіб, одна із мешканок квартири повідомила їй, що винаймає спірну квартиру та щомісячно платить ОСОБА_2 850 грн. Позивачка була змушена звертатись навіть до міліції з приводу неправомірних дій відповідача. Вона бажає жити у вказаній квартирі, оскільки в ній більш зручні умови для проживання, ніж за місцем її фактичного мешкання. Квартира по вул. Урицького в м. Шостка, де вони проживають з матірю на даний час, розташована на пятому поверсі, в ній постійно протікає стеля, що створює незручності та провокує хвороби. Так як вона має намір жити у спірній квартирі зі своєю матірю, яка через похилий вік потребує догляду, то просить виділити їй в користування дві кімнати, а оскільки відповідач сім'ї не має, тому йому буде достатньо однієї кімнати.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначивши, що позивачка з приводу надання їй ключів від квартири до нього не зверталась. Він не проти проживання позивачки у вказаній квартирі, але за умови, що остання відшкодує його затрати на ремонт спірної квартири. До того ж варіант порядку користування квартирою, запропонований позивачкою, його не влаштовує, оскільки позивачка має крім спірної квартири інше належне їй на праві власності житло, а у нього це єдина власність. Крім того, він має двох дітей: сина та доньку, і хоч вони і повнолітні, але свого житла не мають, тому будуть проживати з відповідачем. На даний час в спірній квартирі, крім нього, дійсно вже місяців п"ять живуть його далекі родичі: 2 особи. Згодом відповідач пояснював, що він живе зі своєю матірю, яка потребує стороннього догляду, тому він не має змоги жити у спірній квартирі, а вказані ним особи, не живуть в квартирі, а лише навідуються, щоб перевірити чи все гаразд та полити квіти.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував за умови виділення в користування його довірителю двох житлових кімнат, та взагалі вважає оптимальним вирішенням спору, зважаючи на стосунки, які склалися між сторонами, продаж вказаної квартири.

Представник третьої особи по справі КП «ШКЗ «Імпульс» в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохав здійснювати розгляд справи, без їх участі, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. (а.с. 25)

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 10 грудня 2014 року визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на 1/2 частку кооперативної квартири АДРЕСА_2. (а.с. 6-8)

З рішення суду вбачається та не оспорюється сторонами, що власником іншої 1/2 частини квартири є відповідач по справі.

Згідно договору дарування від 21 січня 2015 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 1/2 частину вказаної квартири ( а.с.9)

ОСОБА_6 власності ОСОБА_1 на 1/2 частину спірної квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом (а.с. 10)

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.ч.1-3, 5 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 із відповідними змінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 вказана квартира складається з трьох кімнат розмірами 17,3 кв.м (з прилеглою лоджією площею 3,8 кв. м), 12,6 кв. м (з прилеглою лоджією площею 2,8 кв. м ) та 10,1 кв.м, та підсобних приміщень: кухні - 8,7 кв. м, коридору 4,7 кв. м, передпокою 5,3 кв. м, ванної кімнати- 2,8 кв. м та вбиральні 1,4 кв. м. (а.с. 11,12)

Згідно довідки ЖКВ КП «ШКЗ «Імпульс» від 10.02.2015 року в спірній квартирі зареєстровані позивачка з 03.02.2015 р. та відповідач з 31.05.2012 р. (а.с.13)

Згідно листа ПП «Івушка-Шостка» від 11.03.2015 року ОСОБА_1 є власницею двокімнатної квартири АДРЕСА_3, в якій зареєстрована ОСОБА_4 (а.с. 23)

З відповіді ПП «Івушка-Шостка» від 30.03.2015 року вбачається, що до підприємства дійсно в 2013 році надходили заяви від мешканців квартири АДРЕСА_3 щодо ремонту покрівлі. На даний час покрівля знаходиться в задовільному стані і не протікає. (а.с. 40)

Записами в паспорті відповідача підтверджується, що ОСОБА_2 має повнолітніх сина та доньку. (а.с. 21)

Доказів, що відповідач або його діти мають інше належне їм на праві власності житло в судовому засіданні не здобуто.

Відповідно до ч.2 ст. 50 ЖК України, при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя.

Враховуючи, що відповідач має намір проживати у спірній квартирі разом зі своїми різностатевими дітьми та зважаючи на наявність у позивачки іншого належного їй на праві власності житла, суд вважає можливим виділити позивачці в користування житлову кімнату площею 17,3 кв.м. з лоджією площею 3,8 кв.м., а відповідачу - житлову кімнату площею 12,6 кв.м. з лоджією площею 2,8 кв.м та житлову кімнату площею 10,1 кв. м, залишивши кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор та передпокій в спільному користуванні сторін.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З відповіді Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області від 09.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до Шосткинського МВ УМВС з приводу неправомірних дій відповідача. Так, за результатами розгляду її заяви було встановлено, що у спірній квартирі мешкають гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8, котрі за усною домовленістю винаймають вказану квартиру у ОСОБА_2 (а.с. 28)

Проживання сторонніх осіб у спірній квартирі, без згоди на те позивачки, підтвердив своїми поясненнями в судовому засіданні і відповідач.

Також, судовому засіданні 17 березня 2015 року відповідач зобовязався наступного дня після засідання надати позивачці ключ від спірної квартири, але не надав його, що підтверджено поясненнями сторін в судовому засіданні 22 квітня 2015 року. Обґрунтованих та вмотивованих пояснень щодо причин ненадання ним ключа позивачці ОСОБА_2 суду не надав.

Посилання ж відповідача, що позивачка, якщо бажає жити в квартирі, має спочатку сплатити йому вартість ремонту, до уваги судом не приймаються, оскільки ОСОБА_2 не позбавлений можливості звернутись до суду з позовом про відшкодування понесених ним витрат.

Таким чином, дослідженими доказами та поясненнями сторін в судовому засіданні підтверджується вчинення позивачці перешкод у користуванні спірною квартирою.

Враховуючи вищевказане, вимоги про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення до спірної квартири підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача по справі пропорційно до задоволених вимог підлягає стягненню на користь позивачки сплачений нею судовий збір у сумі 243 грн 60 к. за задоволену вимогу про зобовязання не чинити перешкод та надати ключі від квартири, та, оскільки при збільшенні вимог позивачка судовий збір не сплачувала, 243 грн 60 к. на користь держави за задоволену вимогу про вселення.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 174, 212, 213-215 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_4.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою № 52 в будинку 26 по вул. Бабушкіна м. Шостка Сумської області та надати ключі ОСОБА_1 від квартири АДРЕСА_4.

Встановити порядок користування квартирою № 52 в будинку 26 по вул. Бабушкіна м. Шостка Сумської області, виділивши ОСОБА_1 в користування житлову кімнату площею 17,3 кв.м. з лоджією площею 3,8 кв.м., а ОСОБА_2 в користування житлову кімнату площею 12,6 кв.м. з лоджією площею 2,8 кв.м та житлову кімнату площею 10,1 кв. м. Кухню площею 8,7 кв.м, ванну кімнату площею 2,8 кв.м., вбиральню площею 1,4 кв.м., коридор площею 4,7 кв.м. та передпокій площею 5,3 кв.м. залишити в спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн 60 к.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243 грн 60 к.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_6