Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3402/15 Головуючий у 1 інстанції: Турбіна Т.Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2015 року у справі за позовом Міського комунального підприємства "Основаніє" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Міського комунального підприємства "Основаніє" про захист прав споживача, зобов'язання проведення перерахунку заборгованості, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року МКП "Основаніє" звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 15.07.2014 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя було видано судовий наказ про стягнення з відповідачів, які проживають за адресою АДРЕСА_1, на користь МКП "Основаніє" заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 1280,92 грн., ухвалою суду від 15.08.2014р. судовий наказ було скасовано.

З метою стягнення вказаної заборгованості МКП "Основаніє" звернулося до суду з даним позовом, вказуючи, що боржники станом на 01.06.2014р. мають заборгованість з утримання будинків і споруд, прибудинкової території у сумі 1280,92 грн., яка утворилася за період з червня 2011 року по травень 2014 року.

Уточнивши позовні вимоги та посилаючись на зазначені обставини, просило суд, стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за період з червня 2011 року по грудень 2013 року, яка згідно розрахунку заборгованості становить 1530,79 грн.

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що МКП "Основаніє" не було надано послуг у повному обсязі, за які комунальне підприємство вимагає оплату, і всупереч вимогам закону МКП "Основаніє" не здійснило перерахунку вартості наданих послуг за 2014 рік. У зв'язку з цим вимоги позову МКП "Основаніє" про стягнення заборгованості можуть бути вирішені лише у разі, коли МКП "Основаніє" здійснить такий перерахунок. Добровільно МКП "Основаніє" відмовляється здійснити перерахунок вартості житлово-комунальних послуг.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, зобов'язати МКП "Основаніє" здійснити перерахунок заборгованості за 2014 рік у зв'язку з ненаданням послуг у повному обсязі. Також просять стягнути з МКП "Основаніє" моральну шкоду, спричинену безпідставними діями щодо стягнення заборгованості за ненадані послуги, у розмірі 1280,92 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2015 року позов МКП "Основаніє" задоволено частково, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь МКП "Основаніє" заборгованість за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з липня 2011 року по грудень 2013 року у сумі 1228,61 грн.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спір, щодо стягнення заборгованості з відповідача, суд першої інстанції правильно виходив з положень ст. ст. 156, 162 Житлового кодексу України, ст. ст. 12, 13, 20, 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 322 Цивільного кодексу України, за якими на власникові квартири лежить обов'язок по своєчасній та повній оплаті отриманих комунальних послуг, в тому числі і послуг по утриманню будинку та прибудинкової території.

Так, відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Статтями 20, 21 цього Закону визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Нормами Житлового кодексу України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" не передбачено, що виконавець повинен надавати акти виконаних робіт щомісячно щодо фактично наданих послуг споживачу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 18 наведеного Закону у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами.

Частиною 4 ст. 18 Закону передбачений обов'язок виконавця вирішити питання про перерахунок платежів.

Встановлюючи суму заборгованості, що підлягає сплаті, судом був визначений період за який мають були сплачені послуги: з липня 2011 року по грудень 2013 року.

Відповідно до листа МКП "Основаніє" від 29.8.2014 року № 14-1666 ( а.с. 101) у серпні 2014 року планувалося здійснення перерахунку платежів за ненадані або надані в неналежному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території за 2012 рік.

Стягуючи з відповідачки грошові кошти, суд не врахував, що позивач фактично визнавав ненадання або надання в неповному обсязі послуг у 2012 році, та не зажадав відповідного вирахування ненаданих послуг з сум, виставлених відповідачці для оплати.

При апеляційному розгляді представник позивача підтвердив, а відповідач довела відповідним рахунком на сплату комунальних послуг, що за здійсненим перерахунком на суму 893 гр. 91 коп. послуги відповідачці в 2012 році не надавалися.

З огляду на викладене, судове рішення, яким визначений розмір заборгованості у розмірі 1228 гр. 61 коп. підлягає зміні зі зменшенням суми стягнутої з відповідачки на 893 гр. 91 коп. ( 1228, 61 - 893,91 = 334,70).

Посилання позивача на те, що зазначена сума і без цього була врахована у виставленому відповідачці черговому рахунку на сплату житлово-комунальних послуг, не можуть бути підставою для відмови у змнешенні розміру грошової суми, визначеної у судовому рішенні.

Так, судове рішення може бути допущено до примусового виконання, що потягне за собою безпідставне стягнення грошової суми, обов'язок по сплаті якої не може бути покладений на відповідачку, позаяк послуги на 893 гр. 91 коп. позивачем у 2012 році відповідачці не надавалися.

В іншій частині судове рішення відповідає закону і підстав для йогого скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2015 року у цій справі змінити.

Зменшити суму стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинків споруд і прибудинкових територій за період з липня 2011 року по грудень 2013 року, стягнених з ОСОБА_3 до 334 гр. 70 коп.

В іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: