Справа № 352/667/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1599/2015
Головуючий у 1 інстанції Дузінкевич І. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Вакарук В.М., Проскурніцького П.І.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю сторін та представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тисменицького районного суду від 15 червня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

25.03.2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В заяві зазначив, що 13.07.2012 року позичив відповідачу 28000 доларів США, про що останній написав розписку.

Оскільки у визначений розпискою строк ОСОБА_2 не повернув суму боргу, позивач просив стягнути 648200 грн.

Рішенням Тисменицького районного суду від 15 червня 2015 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 589400 грн. боргу за договором позики та 3654 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність рішення суду. Апелянт вказує на те, що суд, розглянув справу без його участі та без участі представника, чим позбавив його можливості подати докази на спростування факту належності написаної розписки. Суд також безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про дослідження оригіналу розписки та у витребуванні з прокуратури Івано-Франківської області матеріалів кримінального провадження.

ОСОБА_2 зазначає, що станом на 13.07.2012 року ОСОБА_3 заборгував йому 77500 доларів США, які згідно розписки від 01.11.2011 року зобовязався повернути до 04.07.2012 року, а в разі не повернення боргу зобовязався передати йому автомобілі «Nissan GT-R» та «Nissan Pathfinder».

Оскільки у визначений розпискою строк ОСОБА_3 не повернув йому борг, він за нотаріально посвідченим дорученням передав йому у рахунок погашення боргу зазначені автомобілі.

Апелянт вказує на те, що суд не дав належної оцінки поясненням ОСОБА_3, зафіксованих у протоколі допиту у кримінальному провадженні, про те, що 13.07.2012 року він (ОСОБА_3П.) передав йому 28000 доларів США, про що була написана розписка, а в рахунок погашення ще 20000 доларів США він передав автомобіль «Nissan Pathfinder». Наступного дня повернув ще 7000 доларів США, а решту 23000 долари США обіцяв повернути протягом місяця.

ОСОБА_2 також вказує на те, що дійсно 13.07.2012 року ОСОБА_3 повернув йому 28000 доларів США в рахунок погашення боргу на суму 77500 доларів США. Однак, через два дні він повернув ОСОБА_3 зазначену суму, а автомобілі «Nissan GT-R» та «Nissan Pathfinder» продав.

Апелянт також посилається на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року № 6-79цс14, про те, що відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_2 та його представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно розписки від 13.07.2012 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 позику в сумі 28000 доларів США, що підтверджено оригіналом розписки.(а.с.74).

Відповідач не заперечив факту отримання коштів, однак відмовляється їх повернути, посилаючись на те, що сума 28000 доларів США та два автомобілі «Nissan GT-R» та «Nissan Pathfinder» були передані йому ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу на суму 77500 доларів США згідно розписки від 01.11.2011 року.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Посилання ОСОБА_2 у апеляційній скарзі на те, що отримані ним від ОСОБА_3 13.07.2012 року 28000 доларів США не є позикою, а фактично є поверненням частини боргу ОСОБА_3 згідно розписки від 01.11.2011 року на суму 77500 доларів США, не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Зі змісту розписки вбачається, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 позику 28000 доларів США, які зобовязався повернути 13.07.2012 року.(а.с.74) ОСОБА_2 не заперечив написання такої розписки та факту отримання коштів.

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 визнав, що продав передані йому ОСОБА_3 на погашення боргу в сумі 77500 доларів США автомобілі «Nissan GT-R» за 60000 доларів США та «Nissan Pathfinder» за 15000 доларів США.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Тисменицького районного суду від 15 червня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

В.М. ОСОБА_5 Проскурніцький