Єдиний унікальний номер 341/2856/14-ц
Номер провадження 2/341/122/15
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2015 року

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Юсип І.М.

секретарів судових засідань Король І.Л.

з участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності на частку у спадковому майні, суд

В С Т А Н О В И В:
17.12.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 квітня 2005 року, зареєстроване в реєстрі за № 657 на спадкове майно домоволодіння АДРЕСА_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 ; визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 березня 2011 року, зареєстроване в реєстрі за № 402 на спадкове майно домоволодіння АДРЕСА_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 та визнання за ним право власності на 3/6 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Свої позовні вимоги мотивує тим,що він народився у 1944 р. в м. Галичі і постійно проживає по АДРЕСА_1 в цьому ж місті. Батьками його є - ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Окрім нього у батьків були ще донька ОСОБА_9 ,1940 р.н. та син ОСОБА_10 ,1952 р.н. Його батькам на праві спільної власності належало домоволодіння АДРЕСА_1 в рівних частках по ? кожному.

Батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 55 років, а мати ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 роки.

Після смерті батька належну йому ? домоволодіння він, ОСОБА_10 і мама.,тобто кожен прийняв по 1/3 частині спадкового майна, яким була ? частина спірного домоволодіння ,що становить по 1/6 кожному спадкоємцю. ОСОБА_11 спадщину не прийняла так як на час смерті батька проживала у Казахській РСР і повернула в м. Галич після 1971 р.

На час смерті матері він та його сестра ОСОБА_9 проживала у цьому домоволодінні а тому є такими,що прийняли спадщину кожен по ? спадкового майна, яким є ?+1/6=4/6 частини належного мами домоволодіння.,тобто він і ОСОБА_9 успадкували по 2/6 частини. ОСОБА_12 спадщину не прийняв. Таким чином, після смерті його батьків ОСОБА_9 успадкувала 2/6 частини, ОСОБА_10 успадкував 1/6 частин, а він успадкував 3/6 ( 2/6+1/6) частини домоволодіння по АДРЕСА_1 .

У грудні м-ці він випадково дізнався в Галицькій міській раді,що на розгляді ради є заява відповідача ОСОБА_3 про надання йому у приватну власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 так як він є власником будинку. З документів видно,що ОСОБА_3 успадкував спірне домоволодіння після смерті своєї мами а його сестри ОСОБА_6 ,яка померла у 2010 р. Значить сестра ОСОБА_9 успадкувала ціле домоволодіння після смерті матері ОСОБА_8 . У свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 2011 р. зазначено,що ОСОБА_8 була власником ? частини спірного домоволодіння, а іншу ? частину вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_7 однак не оформила своїх спадкових прав.

У заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину від 08.11.2004. його сестра зазначила,що чоловік спадкодавця помер до відкриття спадщини, а інших спадкоємців немає,забувши про нього та ОСОБА_10 . Вважає,що він та брат ОСОБА_10 є такими,що прийняли спадщину після смерті батька, а після смерті матері спадщину прийняли він і сестра ОСОБА_9 , у частках які зазначені вище.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю і зазначив,що позивач є його батьком. Хоча батько проживає по АДРЕСА_1 однак по АДРЕСА_1 також проживає, доглядає житловий будинок, обробляє земельну ділянку. Просить позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Окрім того представник позивача ОСОБА_2 пояснив,що як мати відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_13 незаконно успадкувала домоволодіння АДРЕСА_1 так і після неї незаконно успадкував і відповідач. Позивач постійно проживав з своєю матір`ю, доглядав її хоча був власником буд. АДРЕСА_2 . Саме такий факт викладений в акті обстеження матеріально-побутових умов від 11.06.2014 р. складений комісією Галицької и міської ради. Де знаходиться на даний час брат позивача Остап не відомо нікому протягом десяток років. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов заперечив і суду пояснив,що він є законним спадкоємцем домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_6 . Його мати в період з 1963 року по 1971 рік працювала (була військовослужбовцем) у військовій частині в республіці Казахстан. В 1971 році мати повернулась з Казахстану в м. Галич та проживала за адресою Гора, 65. На час смерті баби Дирди Стефанії то з нею проживала лише його мати ОСОБА_14 . Позивач побудував будинок за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає та зареєстрований. Станом на 1995 рік позивач ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_1 не проживав і не був зареєстрованим. Просить в позові позивачу відмовити.

Представник відповідача адвокат Ярицький Л.І. позовних вимог ОСОБА_1 не визнав і зазначив, що позивач не може ставити перед судом вимогу на частину домоволодіння так як він не прийняв спадщини після смерті батьків. Будь-яких доказів про прийняття ним спадщини після смерті батьків позивачем не надано суду. Сам акт про обстеження умов проживання ОСОБА_1 не може бути доказом прийняття ним спадщини. Відповідач ОСОБА_16 .Просить в позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, про розгляд справи був повідомлений через засоби масової інформації. Як вбачається з відповіді Галицького РВ УМВС в Івано-Франківській області за № 754 від 17.02.2015 р. останній виїхав у 1984 р. на роботу у Російську Федерацію. ( а.с.106).

Суд,заслухавши доводи представників позивача, заперечення відповідача ОСОБА_3 та його представника, дослідивши матеріали справи вважає, що в позовних вимогах ОСОБА_1 слід відмовити.

Оскільки спадщина відкрилася до 1 січня 2004 року, суд застосовує чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Судом встановлено, що ухвалою від 14 лютого 1952 року Народного суду Галицького району Станіславської області визнано право власності на домоволодіння за подружжям ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ( а.с. 12-13 ).

На підставі даного рішення виконкомом Галицької міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по половині (а.с. 81).

В подружжя ОСОБА_17 та ОСОБА_18 було троє дітей: дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 40) та син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ст. 524 ЦК України (1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_7 , після смерті якого відкривається спадщина. До спадкового майна відноситься, зокрема, ? частина житлового будинку по АДРЕСА_1 . Доказів складання заповіту померлим судом не здобуто, відтак, має місце спадкування законом.

Спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину була вдова померлого ОСОБА_20 , оскільки така на час смерті ОСОБА_7 проживали за адресою: АДРЕСА_1 , відтак фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Даний факт жодна із сторін не заперечили. Мати відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_14 не прийняла спадщини після смерті батька, оскільки протягом шести місяців з дня смерті не зверталась з заявою до нотаріуса, не вступила в управління або володіння спадковим майном. З оспорюваного свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 квітня 2005 року, виданого на ім`я ОСОБА_6 (а.с. 10) за її заявою вбачається, що остання оформлювала право власності на спірний будинок в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_8 , після смерті якої відкривається спадщина. Заповіт померлою не складався, відтак, має місце спадкування законом.

Спадкоємцею першої черги, яка прийняли спадщину та успадкувала спірний будинок була дочка померлої ОСОБА_13 , оскільки така на час смерті матері ОСОБА_21 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією будинкової книги (а.с.86-87), відтак фактично вступили в управління та володіння спадковим майном.

Цивільним кодексом УРСР ( в редакції 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним;довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; тощо. Таким чином, прийняття спадщини могло підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Представники позивача не заперечили того факту,що позивач не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Суд не бере до уваги відомості щодо зареєстрованого місця проживання позивача зазначені в паспорті за адресою, АДРЕСА_1 оскільки такий факт жодним чином не створює факту проживання за такою адресою.

В матеріалах справи наявна відповідь Галицького РС УДМС в Івано-Франківській області від 17.01.2015р. за № 12/36 про те,що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 згідно адресно-довідкової картотеки зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ( а.с.55,116,134) ,що ставить суд під сумнів і суперечить даним реєстрації зазначених в паспорті позивача як і даним в акті обстеження матеріально-побутових умов від 11.06.2014 р. ( а.с. 56).

На запит суду хто був зареєстрованим та проживав по АДРЕСА_1 на час смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Галицька міська рада такої інформації немає ( а.с.59 ).

З копії будинкової книги не вбачається,що позивач був зареєстрований за вищезазначеною адресою. ( а.с.86-87).

Об`єктивних доказів фактичного вступу у володіння спадковим майном після смерті своїх батьків ОСОБА_1 суду не надав. У зв`язку з тим суд приходить до висновку,що позивач ОСОБА_1 не вступив в управління або володіння спадковим майном. За таких обставин позовна вимога ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на 3/6 частини домоволодіння задоволенню не підлягає.

Будь-яка інформація про проживання або реєстрацію в буд. АДРЕСА_1 щодо ОСОБА_5 відсутня як і відсутні докази в справі про вступ в управління або володіння ним спадковим майном.

ОСОБА_13 за життя склала заповіт, за яким все своє майно заповіла відповідачу - сину ОСОБА_3 (а.с.84).

ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_13 померла (а.с. 83).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України (2003 року), спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_6 , оскільки 11 травня 2010 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Як вбачається з оспорюваного свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 квітня 2005 року на спадкове майно домоволодіння АДРЕСА_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , остання успадкувала таке після смерті матері ОСОБА_6 . Спадкодавцю домоволодіння належало, зокрема ? частина на підставі дублікату свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок та ? в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_7 ( 94)

З копії свідоцтва про право на спадщину від 01 березня 2011 року на спадкове майно домоволодіння АДРЕСА_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 (а. с. 11) від 01 березня 2011 року, останній успадкував домоволодіння після смерті матері ОСОБА_6 ( а.с.96)

Таким чином свідоцтва відповідають встановленим обставинам справи і не порушують право власності позивача, а тому в визнанні їх недійсними слід відмовити.

На підставі вищнаведеного, ст.ст. 524,529,548,549 ЦК УРР ( в редакції 1963 р.), ст.ст. 1216,1269 ЦК України ( 2003 р.) керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:
В позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:І. М. Юсип