Справа № 620/68/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2015 року Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Яценка Є.І.,

при секретарі Гагаріній С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зачепилівка заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ «Руновщина» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позивач у поданій до суду належним чином оформленій заяві просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на пасіку в кількості 11 бджолосімей та будинку бджоляра, які знаходяться в ТОВ «Руновщина» за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, с. Руновщина, стверджуючи, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим чи утруднити виконання рішення суду, оскільки існує ймовірність відчуження вказаного майна.

Суд приходить до висновку, що вимоги щодо забезпечення позову є розумними, обґрунтованими та адекватними. Забезпечення позову спроможне забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з положеннями ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч. 3 ст. 151 , п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", вживаючи заходів до забезпечення позову, слід виходити з відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Все зазначене дає підстави припускати, що не накладення арешту на спірну пасіку з 11 бджолосімей та будинку бджоляра, які є предметом позову та знаходяться в ТОВ «Руновщина», може призвести в майбутньому до труднощів в частині виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на пасіку в кількості 11 бджолосімей, з яких 8 шт. вулики з лежаками, 3 шт. багатокорпусові системи «Рута» та будинок бджоляра, які знаходяться в ТОВ «Руновщина» і знаходиться за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, с. Руновщина.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали суду після її виконання направити ТОВ «Руновщина».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зачепилівський районний суд шляхом подачі в 5 денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко