Справа №: 343/2807/14-ц
Провадження №: 2/0343/50/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м. Долина справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сапсан» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за втрачене майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 17400 гривень завданої матеріальної шкоди за майно яке знаходилось у нього на зберіганні і станом на сьогодні не повернуто власнику а саме:

плита будівельна, перекриття, залізобетонна, довжиною 4м. в кількості 22шт. за ціною оціненою виконавцем 600 гривень за 1 шт. на загальну суму 13200,00 гривень;

плита будівельна перекриття, залізобетонна , довжиною 2,5м. в кількості 8шт. за ціною оціненою виконавцем 300 гривень за 1 шт. на загальну суму 2400,00 гривень;

перекриття арочне , труба, діаметром 50 мм , 9 шт. по ціні 200 гривень за 1 шт. на загальну суму 1800,00 гривень .

Свої вимоги мотивують тим, що 01.11.2012 року державним виконавцем ОСОБА_4. проведено акт опису й арешту майна, що належить ТзОВ «Фірма «Сапсан» на праві власності, а саме :

плита будівельна перекриття, залізобетонна, довжиною 4м. в кількості 22шт. за ціною оціненою виконавцем 600 гривень за 1 шт. на загальну суму 13200,00 гривень;

плита будівельна перекриття, залізобетонна , довжиною 2,5м. в кількості 8 шт. за ціною оціненою виконавцем 300 гривень за 1 шт. на загальну суму 2400,00 гривень;

Перекриття арочне , труба, діаметром 50 мм , 9 шт. по ціні 200 гривень за 1 шт. на загальну суму 1800,00 гривень .

Всього майна на загальну суму 17400,00 гривень .

На дане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користуватися ним. Описане майно прийняв на відповідальне зберігання ОСОБА_1

18.02.2014 року ТзОВ «Фірма «Сапсан»» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру щодо боржника ,призначено ліквідатором Арбітражного керуючого Ігнатіва О. Л. та наділено його всіма правами посадової особи підприємства.

26.05.2014 року ОСОБА_1 , в односторонньому порядку, звернувся до ліквідатора з листом про те, що він знімає з себе відповідальність за зберігання матеріальних цінностей ТзОВ «Фірма «Сапсан», однак майна ліквідатору не передав.

04.08.2014 року ліквідатором надано лист № 14 до ДВС управління юстиції Долинського району з вимогою передати йому цінності які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 316,317,319,321,386,387 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майно на власний розсуд. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної підстави ним заволоділа. Власник вправі вимагати повернення (віндикації) свого майна з чужого незаконного володіння, а також належного йому майна, придбаного володільцем від особи, яка не мала права його відчужувати. Власник вправі витребувати своє майно від особи, у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні та має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Представник позивача ліквідатор ТзОВ «Фірма «Сапсан» -Ігнатів О.Л.( ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 26.06.2014р. а.с.30) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на вищевикладені обставини, просив позов задоволити. Додатково пояснив, що майно, яке вказано в позовній заяві входить в ліквідаційну масу, тому він , як ліквідатор, зобов»язаний звернутися з даним позовом до суду. В останні судові засідання представник позивача не з»явився, хоч про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений судом (а.с.47,62). В Долинський районний суд Івано-Франківської області поступила заява (а.с.48), згідно якої ліквідатор Ігнатів О.Л. просить розгляд справи проводити без його участі, по наявних у справі документах.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що Відділом ДВС Долинського РУЮ при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення боргу з ТзОВ Фірма « Сапсан » , в користь ряду кредиторів, 01.11.2012 року було складено Акт опису й арешту майна, який він підписав як стягувач , з метою забезпечення реального виконання виконавчого провадження. Про те, що описане майно належить ТзОВ "Фірма "Сапсан" йому достеменно не було відомо.23 травня 2014 року ліквідатором ТзОВ «Фірма «Сапсан» ОСОБА_3. було перевірено наявність описаного майна та повідомлено його, що в ході ліквідаційної процедури, він, як кредитор шостої черги, через відсутність необхідної кількості майна боржника, нічого не отримає. Тому, не маючи перспектив повернення з ТзОВ «Фірма «Сапсан» свого боргу, та можливості подальшого зберігання вищезазначеного майна, 26.05.2014 року, він зняв з себе відповідальність за зберігання матеріальних цінностей ТзОВ «Фірма «Сапсан » , переданих йому на зберігання, про що повідомив ліквідатора цінним листом з описом вкладення. Також він возив ліквідатора ОСОБА_3. на місце зберігання плит і показав останньому, що вони є всі в наявності. Оскільки він письмово повідомив ліквідатора про припинення ним зберігання матеріальних цінностей ТзОВ Фірма «Сапсан » , з того моменту, він перестав відповідати за майно позивача та припинив наглядати за ним. Також він повідомив про зняття з себе відповідальності за зберігання майна і державного виконавця ОСОБА_4 Державний виконавець повідомила його, що вона 27.11.2012р. закінчила виконавче провадження , припинила чинність накладеного арешту і тому відношення до даного майна немає. Під час розгляду даної справи він виїжджав на місце зберігання бетонних виробів на територію колишньої бавовно-прядильної фабрики і разом з іншими громадянами встановив, що більша частина майна знаходиться на місці. Твердження представника позивача, що всі бухгалтерські документи, які б підтверджували , що майно , про яке йдеться в позові належить ТзОВ «Фірма «Сапсан», втрачені у зв»язку з виселенням з офісного приміщення , яке знаходиться в смт. Вигода вул. Д.Галицького 63 Долинського району через прорив системи опалення не відповідає дійсності, оскільки згідно відповіді ПАТ «Вигодський ЛК»- ними було передано ТзОВ «Фірма «Сапсан» у користування частину адміністративної будівлі контори за адресою смт.Вигода вул. Д.Галицького 63. З 2005 року обігрів вищевказаного приміщення проводиться виключно електричними обігрівачами, інша система опалення не використовується. Просив відмовити у позові за безпідставністю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. А здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України, ст. 4 ЦПК України.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Ч.3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник , права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Витребуванням власником свого майна з чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Предметом віндикаційного позову є вимога позивача до відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки.

Таким чином, вказані позивачем у позовній заяві підстави повинні підтверджувати його право власності або інше суб'єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з її володіння та наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном (безтитульний статус його володіння).

За положеннями ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зазначений спосіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння. Позивачем за таким позовом може бути неволодіючий власник або особа, у якої майно власника перебувало у законному володінні за відповідною правовою підставою - титулом. Відповідачем за віндикаційним позовом має бути незаконний володілець майна власника.

Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння (це факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача тощо). З позицій процесуального права ці та інші обставини становлять предмет доказування.

Судом встановлено, що 01 листопада 2012 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з ТзОВ «Сапсан» в користь ПФУ, держави, ДП «Вигодське ЛГ», ТзОВ «Європа-Транс», ОСОБА_1, ТзОВ «Сіна», ТзОВ «ЮДВ Компанія», державним виконавцем відділу ДВС Долинського районного управління юстиції ОСОБА_4. було описано майно, а саме: плита будівельна, перекриття, залізобетонна, довжиною 4м. в кількості 22шт. за ціною оціненою виконавцем 600 гривень за 1 шт. на загальну суму 13200,00 гривень; плита будівельна перекриття, залізобетонна , довжиною 2,5м. в кількості 8шт. за ціною оціненою виконавцем 300 гривень за 1 шт. на загальну суму 2400,00 гривень; перекриття арочне , труба, діаметром 50 мм , 9 шт. по ціні 200 гривень за 1 шт. на загальну суму 1800,00 гривень (а.с.6-9).

Згідно ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» під час проведення опису та арешту майна боржника, державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису.

Відповідно до акту опису й арешту майна від 01.11.2012 року вищевказане описане майно на відповідальне зберігання прийняв ОСОБА_1, про що останнім зроблено відповідний підпис в акті опису й арешту.

У відповідності до постанови від 28 листопада 2012 року виконавче провадження № 9228863 (в рамках якого було проведено вищевказані дії) було закінчено (а.с.59), чинність арештів майна боржника припинено та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що вона працює заступником начальника Відділу ДВС Долинського РУЮ. У Відділі ДВС з 2008 року були відкриті виконавчі провадження про стягнення з ТзОВ «Фірма «Сапсан» коштів. Вони неодноразово виїжджали по юридичних адресах ТзОВ «Фірма «Сапсан» , однак самої фірми за вказаними адресами не було, про що було складено відповідні акти. Одним з стягувачів коштів був відповідач по справі. В серпні 2012 року ОСОБА_1 подав заяву про те, що ТзОВ «Фірма «Сапсан» належать бетонні плити , які знаходяться на території колишньої БПФ. 1.11.2012р. вона разом з понятими і стягувачем ОСОБА_1 виїхали на місце, яке вказав останній і нею, як державним виконавцем було описано та арештовано майно, яке вказано в акті. Дане майно було передано на зберігання ОСОБА_1 19.11.2012р. поступило рішення про початок процедури ліквідації ТзОВ «Фірма «Сапсан» і створення ліквідаційної комісії. 28.11.2012р. у зв»язку з створенням ліквідаційної комісії, нею було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження і припинення чинності арешту на майно боржника. Будь-яких підтверджуючих документів про те, що описане майно належало ТзОВ «Фірма «Сапсан», їй не було надано. Більш того, по документам, які були надані у виконавчу службу в основних засобах по ТзОВ «Фірма «Сапсан» за жовтень 2011р. та за березень 2012р. описане майно не значиться ( а.с.54-55). До неї в 2014р. звертався відповідач з приводу того, що він знімає з себе відповідальність за зберігання переданого майна, однак у зв»язку з тим, що виконавче провадження нею було закінчено, вона порекомендувала йому звернутись з даним питанням до ліквідатора.

У відповідності до листа від 26.05.2014р. направленому ліквідатору ТзОВ «Фірма «Сапсан» ОСОБА_3., який був призначений на дану посаду постановою господарського суду Івано-Франківської області від 18.02.2014р. - відповідач ОСОБА_1повідомляє , що він знімає з себе відповідальність за зберігання матеріальних цінностей ТзОВ «Сапсан», переданих йому згідно опису від 01.11.2012р. (а.с.10-12) .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3. суду пояснив, що він постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 18.02.2014р. був призначений ліквідатором ТзОВ «Фірма «Сапсан» і займав дану посаду до 26.06.2014р. В травні 2014р. поступив лист ОСОБА_1 про те, що він знімає з себе відповідальність за збереження описаного майна. Зустрівшись з відповідачем , вони поїхали на площадку , яка знаходилась на території колишньої БПФ. Там він бачив залізобетонні плити перекриття, але чи було на той момент все описане майно - сказати не може. Він порекомендував ОСОБА_1 по даному питанню звернутись до державного виконавця.

У відповідності до заяви директора ТзОВ «Фірма «Сапсан» від 21.11.2012р. (а.с.63) всі бухгалтерські документи , які відображали господарську діяльність підприємства за 2011 та 2012 роки втрачені у зв»язку з виселенням з офісного приміщення через прорив системи опалення за адресою смт. Вигода вул Д.Галицького 63.

Згідно повідомлення від 04.02.2015р. ПАТ «Вигодський ЛК» вих. №01/04 (а.с.64) - ПАТ «Вигодським ЛК» було передано ТзОВ «Фірма «Сапсан» у користування частину адміністративної будівлі контори, що знаходиться за адресою смт.Вигода вул. Д.Галицького 63 для офісу. З 2005 року обігрів даного приміщення товариства проводиться виключно електричними обігрівачами, інша система опалення не використовується.

Акт від 05.02.2015р., підписаний гром. ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.65) свідчить, що на відкритому складі колишньої БПФ в наявності є наступне майно:

Плита будівельна , перекриття , залізобетонна, довжиною 4 м. в кількості 12 шт.;

Плита будівельна, перекриття, залізобетонна, довжиною 2.5м. в кількості 4 шт.

З врахуванням всіх наданих сторонами по справі доказів та перевірки їх в судовому засіданні , суд, враховуючи принцип змагальності, приходить до переконання, що представником позивача не доведено , що ТзОВ «Фірма «Сапсан» являлась власником конкретного спірного майна, а саме плит будівельних, перекриття, залізобетонних, довжиною 4м. в кількості 22шт. плит будівельних перекриття, залізобетонних , довжиною 2,5м. в кількості 8шт. перекриття арочного , труб, діаметром 50 мм , 9 шт. , а також не доведено, що саме діями відповідача ОСОБА_1 , який , на їх думку втратив майно, порушено права ТзОВ "Фірма "Сапсан", як власник, що дало б підставу для задоволення позовних вимог про стягнення завданої матеріальної шкоди, тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Питання судових витрат , слід вирішити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України .

На підставі ст.ст.55,124 Конституції України, ст.ст. 16, 317, 321, 386, 387 ЦК України, ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження", керуючись ст.ст.3,10,11,15,58-61,88, 208,212-215,218,223 ЦПК України , суд, -

Р І Ш И В :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сапсан» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за втрачене майно- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Долинський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Повний текс рішення виготовлено 12.02.2015р.