Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/363/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Степанов С. В.
Доповідач Суржик М. М.
УХВАЛА

Іменем України

03.02.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Кіселика С.А., Суровицької Л.В.,

при секретарі Кравченко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють в інтересах ОСОБА_4, на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся із позовом до суду до Селянського фермерського господарства «ПАВЕЛ» (далі СФГ), треті особи Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Кіровоградській області та відділ Держземкагенства у Долинському районі про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та пені.

Зазначив, що 06 жовтня 2010 року уклав з СФГ договір оренди землі, зареєстрований у відділі Держкомзему в Долинському районі 29.02.2012 року за № 00017. Згідно із зазначеним договором передав належну йому на праві власності ділянку в оренду строком на 5 років. Відповідно до п.9 вищевказаного договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. СФГ в порушення умов договору не сплатив йому орендну плату за 2012 та 2013 роки на суму 9917.06 грн.. В результаті прострочення виплати орендної плати пеня становить 558.36 грн..

Рішенням суду позов задоволено частково, лише в частині стягнення пені, в іншій частині в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянти зазначили, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам. Просили рішення суду скасувати, позов задовольнити повністю.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.303 ЦПК України та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановлено, що гідно договору оренди від 6 жовтня 2010 року, зареєстрованому у відділі Держкомзему в Долинському районі 29.02.2012 року за № 00017, позивач передав СФГ належну йому на праві приватної власності земельну ділянку в оренду строком на 5 років зі сплатою орендної плати в розмірі 3,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Як на підставу розірвання договору позивач посилається на систематичну несплату орендної плати.

Відмовляючи в позові суд 1-ої інстанції правильно зазначив, що в червні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним та розірвання договору оренди з тих підстав, що він не підписував договір і не мав на це волевиявлення.

Рішенням Долинського районного суду від 26.12.2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2013 року скасовано рішення суду 1 інстанції та визнано недійсність вищевказаного договору та скасовано його реєстрацію.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 17 липня 2013 року рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2013 року скасовано, а рішення суду 1-ої інстанції залишено в силі.

Постановою Верховного суду України від 25 грудня 2013 року у перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України відмовлено.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач дійсно прострочив виплату орендної плати за 2012, 2013 роки та 11.09.2014 року виплатив заборгованість після скасування рішення апеляційного суду. Суд правильно зважив на ту обставину, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2013 року, яке набрало чинності з моменту проголошення, визнано недійсним договір, а тому з цього часу СФГ не мало зобов'язання виконувати умови договору.

Доводи апелянта про те, що відповідачем на протязі всього часу, не зважаючи на рішення апеляційного суду, повинні виконуватись умови договору є помилковим.

В матеріалах справи маються надані відповідачем три квитанції про електронний переказ на ім'я позивача грошових коштів на суму по 5016.59грн. кожна, як доказ сплати орендної плати за 2012-2014 роки.

В апеляційній скарзі апелянти, не заперечуючи отримання позивачем зазначених коштів, зазначають, що надані докази не є належними, оскільки в квитанціях не вказано, що це саме є орендна плата.

До такого твердження колегія суддів відноситься критично, оскільки позивачем не доведено, що між сторонами існують, крім договірних відносин по договору оренди, інші правовідносини, за яким на відповідачі лежить обов'язок матеріального характеру перед позивачем.

Як вбачається з п.11 договору (а.с.9), орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року.

У зв'язку із зверненням позивача в червні 2012 року до суду із позовом про визнання недійсним та розірвання договору оренди відповідачем за 2012 рік орендна плата відповідно до умов договору не виплачена. Зобов'язання виконано лише 11.09.2014 року.

Так, дійсно звернення до суду із позовом не звільняє відповідача від виконання обов'язків за договором.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає, що з приводу виплати орендної плати за 2012 рік відповідач свої зобов'язання виконав несвоєчасно, тобто, в порушення умов договору.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду, що відсутня ознака систематичної невиплати орендної плати з вини орендаря - СФГ.

Суд 1-ої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами.

Правильність розміру пені в сумі 558.36грн. колегією суддів не досліджувався, оскільки позов в цій частині задоволено, і відповідачем не оскаржений.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді