Справа № 527/1566/15-ц
номер провадження 2/527/593/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Марущак Р.М.

при секретарі - Таранець Л.П.

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрейн Євразія» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

18 червня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Прогрейн Євразія», в якому прохав визнати за ним авторські права на сорти сої культурної «Терек» та «Кубань».

На виконання ухвали суду про залишення позову без руху з метою усунення його недоліків, до початку розгляду судом справи по суті позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову, в якій прохав стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті авторської винагороди в розмірі 6 883,18 грн.

Мотивував тим, що є співавтором сортів сої «Терек» та «Кубань». На підставі договору від 19.11.2009 року, укладеного між авторами та ТОВ «Прогрейн Євразія» назване товариство зобов»язалося сплачувати справедливу винагороду авторам сортів у розмірі не меншому 5 відсотків від загальної суми коштів отриманих від третіх осіб за надання права на використання вказаних сортів сої. Заборгованість відповідача перед ним по сплаті авторської винагороди за період 2012-2014 років складає 6 883,18 грн. Його листи вимоги про виплату заборгованості авторської винагороди від 9.10.2014 року та від 3.03.2015 року залишені товариством без реагування, тому він змушений звернутися до суду за захистом свого права .

У судове засідання позивач ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 не зявились. Адвокат ОСОБА_4 направив до суду клопотання, в якому прохав розглянути справу без його участі та участі його довірителя. Послався при цьому на поважні причини.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримував, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому.

Представник відповідача - директор товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрейн Євразія» ОСОБА_2, у судовому засіданні позов не визнала. Мотивувала тим, що в договорі сторонами не визначений строк сплати авторської винагороди, тому, на її думку, права позивача не порушені. Заявлену до стягнення суму авторської винагороди не заперечувала, але посилалася на тимчасові фінансові труднощі товариства, які не дозволяють провести її сплату.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, встановив наступне.

Належність позивачу особистих немайнових прав інтелектуальної власності на сорти сої «Терек» та «Кубань» відповідачем не оспорюється та підтверджується дослідженими судом документами, а саме: свідоцтвом про авторство № 120024 на сорт рослин - сої «Терек» та свідоцтвом № 120025 про авторство на сорт рослин - сої «Кубань», що видані Державною службою з охорони прав на сорти рослин. Як вказано у зазначених свідоцтвах про авторство на сорт рослин № 120024 та № 120025, авторами сортів сої «Кубань» та «Терек» є ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3. Інші співавтори (крім позивача) до участі у справі не залучалися, оскільки рішення у справі не може вплинути на їх права та обов»язки щодо однієї із сторін.

Відповідач ТОВ «Прогрейн Євразія» здійснило державну реєстрацію вищеназваних сортів сої та отримало свідоцтво № 120024 про державну реєстрацію сорту рослин ОСОБА_2, соя культурна, від 20.01.2012 р. та свідоцтво та № 120025 від 20.01.2012 р. про державну реєстрацію сорту рослин Кубань, соя культурна, від 20.01.2012 року, які були видані Державною службою з охорони прав на сорти рослин..

Відповідач також отримав патент № 120183 від 27.03.2012 року (дата пріоритету 26.11.2009 р.) на сорт сої культурної «Терек» та патент № 120184 від 27.03.2012 року (дата пріоритету 26.11.2009 р.) на сорт сої культурної «Кубань», згідно яких набув майнових прав інтелектуальної власності на зазначені сорти рослин відповідно до Закону України «Про охорону прав на сорти рослин».

Достовірно з»ясовано, що права на подачу заявок на сорти сої «Терек» та «Кубань» та майнові права на ці сорти згідно Закону України «Про охорону прав на сорти рослин» були передані авторами названих сортів сої товариству з обмеженою відповідальністю «Прогрейн Євразія» відповідно до договору №1-21 від 19.11.2009, укладеного між відповідачем та шістьма авторами сортів, у тому числі і позивачем ОСОБА_3. Згідно відмітки на договорі його було подано до Державної служби охорони прав на сорти рослин 11.03.2010 року (вх. № 2699).

Як вбачається з п.3 договору відповідач зобовязався сплачувати авторам справедливу винагороду в розмірі не меншому 5% від загальної суми отриманих коштів, як визначено пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №1183 від 19.08.2002 року.

09.10.2014 року та 3.03.2015 року позивач ОСОБА_3 звертався до відповідача із листами, в яких прохав повідомити його, яку суму винагороди відповідач отримав за 2012-2014 роки від третіх осіб за використання сортів сої «Терек» та «Кубань», а також просив повідомити яка сума винагороди належить йому до виплати і коли вона буде виплачена. Вказував при цьому , що як автор сорту має право на отримання авторської винагороди.

Отримання цих звернень, а також відсутність на них своєчасних відповідей представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала.

Згідно досліджених судом довідок ТОВ «Прогрейн Євразія» №30ПЄ та №31 ПЄ від 20.08.2015 року, за період з 27.03.2012 року по 31.12.2014 року назване товариство отримало оплату за використання сортів сої «Терек» та «Кубань» в розмірі 825 983,58 грн., в тому числі, 310163,74 грн. - за передачу невиключного права на використання сої культурної сорту Кубань ; 515819,84 грн. - за передачу невиключного права на використання сої культурної сорту ОСОБА_2.

Відповідно до частини першої та третьої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Майнові і особисті немайнові відносини, що виникають у зв'язку з набуттям, здійсненням та захистом прав інтелектуальної власності на сорти рослин регулюються Законом України «Про охорону прав на сорти рослин» та главою 42 ЦК України.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про охорону прав на сорти рослин» згідно з цим Законом можуть набуватися такі права на сорти: особисті немайнові права інтелектуальної власності на сорт рослин; майнові права інтелектуальної власності на сорт рослин; майнове право інтелектуальної власності на поширення сорту рослин. Ці права набуваються на сорт, який відповідає критеріям, визначеним цим Законом, та якому присвоєна назва згідно з ним. Про особисті немайнові права інтелектуальної власності на сорт рослин свідчить свідоцтво про авторство на сорт рослин. Про майнові права інтелектуальної власності на сорт рослин свідчить патент на сорт рослин. Обсяг правової охорони сорту, на який видано патент, визначається сукупністю ознак, викладених в занесеному до Реєстру патентів описі сорту. Про майнове право інтелектуальної власності на поширення сорту рослин свідчить свідоцтво про державну реєстрацію сорту рослин. Зазначені права на сорт набуваються в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини шостої статті 37 Закону України «Про охорону прав на сорти рослин» автори сорту, який є результатом їх спільної творчої праці, мають однакові права за цим Законом, якщо інше не передбачено письмовим договором між ними.Поданий 11.03.2010 року до Державної служби охорони прав на сорти рослин (за вхідним № 2699) договір між ТОВ «Прогрейн Євразія» та колективом авторів сортів сої «Терек» та «Кубань» від 19.11.2009 року не містить умов, які б відрізнялись від положень ч.6 ст.37 Закону.

Згідно ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Як передбачено частиною першою статті 420 ЦК України сорти рослин належать до обєктів права інтелектуальної власності.

Статтею 423 ЦК України визначено, що особистими немайновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на визнання людини творцем (автором, виконавцем, винахідником тощо) об'єкта права інтелектуальної власності; 2) право перешкоджати будь-якому посяганню на право інтелектуальної власності, здатному завдати шкоди честі чи репутації творця об'єкта права інтелектуальної власності; 3) інші особисті немайнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Особисті немайнові права інтелектуальної власності належать творцеві об'єкта права інтелектуальної власності. У випадках, передбачених законом, особисті немайнові права інтелектуальної власності можуть належати іншим особам. Особисті немайнові права інтелектуальної власності не залежать від майнових прав інтелектуальної власності. Особисті немайнові права інтелектуальної власності не можуть відчужуватися (передаватися), за винятками, встановленими законом.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №1183 від 19.08.2002 року «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про охорону прав на сорти рослин» встановлено, що винагорода автору за створення сорту визначається в розмірі не менше ніж 5 відсотків загальної суми коштів, отриманих роботодавцем (власником сорту) за використання сорту (на час використання сорту), а щодо сортів деревних і чагарникових рослин - не менше ніж 8 відсотків.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законод авства.

Врахувавши вищеназвані норми та умови договору від 19.11.2009 року, суд дійшов висновку, що позовна вимога ОСОБА_3 ґрунтується на законі, доведена належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Сума авторської винагороди ОСОБА_3, розрахована позивачем як 1/6 (за числом авторів) від авторської винагороди в розмірі 5% від суми 825983,58 грн., отриманої відповідачем за 2012-2014 роки від третіх осіб за використання сортів сої «Терек» та «Кубань» складає 68883.19 грн. ( 825983.58 х 5 % : 6). Розрахунок відповідає договірним зобов»язанням відповідача, тому вказана сума підлягає стягненню з ТОВ «Прогрейн Євразія» на користь позивача.

Заперечення відповідачем позову судом до уваги не взяті з наступних підстав.

Ч.2 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Письмові звернення позивача від 09.10.2014 року та від 03.03.2015 року до ТОВ «Прогрейн Євразія» розцінені судом, як вимога про сплату авторської винагороди. У звязку з її невиплатою у вищезазначений строк відповідач порушив законні права та інтереси позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 246 грн. 60 коп. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 418, 420, 423, 509, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 10, 37 Закону України «Про охорону прав на сорти рослин», ст. ст. 10, 11, 31, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрейн Євразія» задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрейн Євразія» (, місцезнаходження: 39000, Полтавська обл., Глобинський р-н, м. Глобине, вул. Космонавтів,.9) на користь ОСОБА_3 :

-6 883,18 грн. заборгованість по авторській винагороді:

-243 грн. 60 коп. - відшкодування витрат на сплату судового збору .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у с праві, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ ГЛОБИНСЬКОГО

РАЙОНОГО СУДУ ОСОБА_10