Справа № 344/5037/14-ц
Провадження № 22-ц/779/192/2015
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Малєєва А.Ю., Меленко О.Є.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю: представника Івано-Франківської квартирно-

експлуатаційної частини району - Шаріпової Я.С.,

представника ОСОБА_3. - ОСОБА_4,

представника ПП АОВВ «Ліга-Люкс» - Захаріїва Б.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства АОВВ «Ліга-Люкс» до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району та ОСОБА_3 про стягнення вартості капітального ремонту, за апеляційною скаргою Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району на рішення Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ПП АОВВ «Ліга-Люкс» пред'явлено до Івано-Франківської КЕЧ району та ОСОБА_3 позов про стягнення вартості капітального ремонту. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачем у квітні 2009 року з дозволу Івано-Франківської КЕЧ району здійснено капітальний ремонт орендованих нежитлових приміщень площею 110 кв.м в будівлі АДРЕСА_1 вартість якого становить 367929,19 грн. У жовтні 2013 року дані приміщення були продані ОСОБА_3 Посилаючись на те, що Івано-Франківська КЕЧ району відмовилась повертати вартість капітального ремонту в добровільному порядку, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2014 року позов ПП АОВВ «Ліга-Люкс» задоволено частково. Постановлено стягнути з Івано-Франківської КЕЧ району на користь ПП АОВВ «Ліга-Люкс» 367929,19 грн вартості капітального ремонту нежитлових приміщень в будівлі АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із даним рішенням, Івано-Франківська КЕЧ району подала апеляційну скаргу, у якій посилається на його невідповідність нормам матеріального та процесуального права. Судом, на думку апелянта, не було враховано, що перед укладенням договору оренди відповідач був публічно повідомлений та попереджений про те, що ремонт проводиться за рахунок орендаря та що він не буде пред'являти вимоги стосовно компенсації його вартості. При цьому, зазначає представник апелянта, пунктами 6.3 та 10.5 договору оренди між сторонами, передбачено, що вартість проведених орендарем за дозволом орендодавця невідокремлюваних покращень орендованого майна не компенсується орендодавцем і є державною власністю. А тому, на думку апелянта, суд не вправі був застосовувати до цих правовідносин п.1 ч.3 ст. 776 ЦК України. Крім того, судом не прийнято до уваги того, що позивач під час погодження та надання дозволу на проведення ремонту орендованих приміщень жодних вимог стосовно зарахування вартості ремонту в рахунок плати за користування об'єктом оренди чи відшкодування вартості ремонту не виставляв. При цьому, зазначає апелянт, єдина вимога про відшкодування вартості ремонтних робіт на адресу позивача надійшла 03.04.2014 року, а позовна заява подана до суду 08.04.2014 року, що дає підстави вважати, що позивач лише для дотримання формальності відправив дану претензію на адресу відповідачів. Посилаючись на вищенаведене, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В засіданні апеляційного суду представник Івано-Франківської КЕЧ району апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній. Крім того, зазначила, що об'єм та вартість капітального ремонту згаданого вище нежитлового приміщення ПП АОВВ «Ліга-Люкс» повинно було узгодити з Міністерством Оборони України. Представником КЕЧ також вказано на те, що позивачем не було надано жодного платіжного документа про витрату належних йому коштів на придбання будівельних матеріалів та на оплату будівельних робіт для здійснення капітального ремонту орендованого нежитлового приміщення. Позовні вимоги ПП АОВВ «Ліга-Люкс» вважає безпідставними та недоведеними. Тому просить апеляційну скаргу задовольнити.

Представник ОСОБА_3. пояснила, що після придбання названого вище нежитлового приміщення ОСОБА_3. виконувала свій обов'язком перед орендарем до завершення дії договору оренди. Однак, компенсувати витрати орендаря на проведення капітального ремонту вона не зобов'язана. Тому просить рішення суду першої інстанції щодо відмови у позові до ОСОБА_3. залишити без змін.

Представник ПП АОВВ «Ліга-Люкс» доводи апеляційної скарги заперечив, зазначивши, що позовні вимоги щодо відшкодування вартості витрат підприємства на капітальний ремонт орендованого приміщення є обґрунтовані та вони доведені належними доказами, зокрема, дефектним актом, актом прийняття виконаних підрядних робіт. Тому вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимогу ПП АОВВ «Ліга-Люкс» про стягнення коштів, витрачених на капітальний ремонт приміщення. Просить апеляційну скаргу відхилити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно із ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1)чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, 3) які правовідносини випливають із встановлених обставин, 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Однак, рішення суду першої інстанції в даній справі в частині стягнення з Івано-Франківської КЕЧ району коштів в якості компенсації витрат орендаря на ремонт нежитлового приміщення таким вимогам не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ПП АОВВ «Ліга-Люкс» до Івано-Франківської КЕЧ району, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, провівши ремонт нежитлових орендованих приміщень, має право у відповідності до п.1 ч.3 ст.776 ЦК України вимагати від КЕЧ району відшкодування вартості ремонту. Однак, погодитись з таким висновком суду першої інстанції , на думку колегії суддів, не можна, виходячи із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24.12.2009 року Держава Україна в особі Кабінету Міністрів України згідно договору оренди нерухомого військового майна передала приватному підприємству АОВВ «Ліга-Люкс» в строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлові приміщення в будівлі АДРЕСА_1 площею 110 кв.м (копія договору - а.с.15-19). Цей договір від імені орендодавця було підписано начальником Івано-Франківської КЕЧ району, уповноваженого на це листом ТВО начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 13.11.2008 року (а.с.40). В названому договорі оренди зазначено, що управління державним військовим майном уповноважено здійснювати Міністерство Оборони України, а право оперативного управління цим майном належить Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині району. З цього випливає, що правовідносини щодо передачі в оренду військового майна та можливої компенсації за його капітальний ремонт у орендаря виникли не з органом, який здійснює тільки оперативну діяльність щодо закріпленого за нею державного майна, а з Міністерством Оборони України.

Колегія суддів з цього приводу зауважує, що договір купівлі-продажу згаданого вище нежитлового приміщення після його покращення орендарем було укладено 17.10.2013 року ПАТ Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» саме від імені Міністерства Оборони України, а не від імені Івано-Франківської КЕЧ району (копія договору - а.с.20-22). З цього випливає, що оскільки орендодавцем названого військового нерухомого майна було Міністерство Оборони, то в даному випадку Івано-Франківська КЕЧ району не являється належним відповідачем.

Крім того слід зазначити, що позивачем не було надано доказів того, що із орендодавцем названого вище нежитлового приміщення було узгоджено об'єм та вартість будівельних матеріалів та робіт для капітального ремонту приміщення, як того вимагає «Порядок надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід'ємних покращень орендованого державного майна», затвердженого наказом Фонду державного майна України від 03.10.2006 року №1523 із змінами від 05.06.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.10.2006 року за №1123/12997.

Пунктом 9 названого «Порядку» також передбачено, що після здійснення дозволених орендарю невід'ємних покращень орендар надає інформацію орендодавцю про завершення виконання робіт з поданням копій, підписаних замовником і підрядником актів приймання виконаних робіт та документів, що підтверджують оплату зазначених робіт. Колегія суддів констатує, що ПП АОВВ «Ліга-Люкс» також не пред'явило суду платіжних документів, які б підтверджували витрати, понесені підприємством на капітальний ремонт орендованого приміщення.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції щодо стягнення з Івано-Франківської КЕЧ району в користь позивача коштів в якості компенсації за капітальний ремонт орендованого приміщення не може бути залишено в силі, оскільки не являється законним і обґрунтованим. В зазначеній частині є правові підстави для ухвалення нового рішення.

Рішення ж щодо відмови у позові ПП АОВВ «Ліга-Люкс» до ОСОБА_3. про стягнення коштів ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Тому підстав для скасування рішення в зазначеній частині немає.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 309, 313, 314, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2014 року у даній справі в частині стягнення з Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району в користь ПП АОВВ «Ліга-Люкс» 367929 грн 19 коп у відшкодування вартості капітального ремонту нежитлових приміщень та 3654 грн судового збору скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову Приватного підприємства АОВВ «Ліга-Люкс» до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району про стягнення вартості капітального ремонту відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: А.Ю. Малєєв

О.Є. Меленко