Справа № 662/993/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В.,

при секретарі - Хомутовській О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новотроїцького районного управління юстиції Херсонської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження нею ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополі сина ОСОБА_2. Свої вимоги мотивує тим, що вона проживає в м. Сімферополь, АР Крим. ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим вона народила сина. Проте, у зв'язку з тим, що Автономна Республіка Крим на даний час визнана тимчасово окупованою територією, ОСОБА_1 не має можливості зареєструвати свого сина та отримати на нього свідоцтво про народження. Коли 05.06.2015 р. вона звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новотроїцького районного управління юстиції Херсонської області з метою отримання первинного свідоцтва про народження ОСОБА_2, то дізналася, що державна реєстрація може бути здійснена за наявності медичного свідоцтва про народження або рішення суду про встановлення факту народження.

У судове засідання заявниця не з'явилася, у поданій заяві про встановлення факту народження просила розгляд справи проводити без її участі та задовольнити заяву про встановлення факту народження дитини.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, причини неявки суду повідомив.

Суд, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Як вбачається з медичного свідоцтва про народження (форма 103/у) серії НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дитину (а.с. 4). Форма вказаного свідоцтва затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації від 27.12.2011 р. №1687н.

Відповідно до наданих копій паспортів, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м.Самарканд, Узбекистан, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець с.Калинівка, Новотроїцького району, Херсонської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, є громадянами України (а.с. 5-10).

17.06.2013р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище -ОСОБА_1) у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №224 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

Як вбачається з листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Новотроїцького РУЮ Херсонської області від 05.06.2015р. № 779/04.2-16, реєструючий орган залишив заяву ОСОБА_5, про реєстрацію народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без розгляду, оскільки державна реєстрація народження може бути здійснена за наявності медичного свідоцтва про народження (форма 103/о), його дублікату або рішення суду про встановлення факту народження дитини (а.с. 3).

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

ОСОБА_1, яка є громадянкою України та зареєстрована у м. Сімферополь, позбавлена можливості отримати відповідну соціальну допомогу при народженні дитини, зареєструвати місце проживання дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі-лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Дублікат медичного свідоцтва про народження форми 103/о, заявниця не може отримати у медичному закладі м. Сімферополя, оскільки територія Автономної Республіки Крим тимчасово окупована та форма цього бланку, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р., на теперішній час не використовується, а отримане медичне свідоцтво про народження за формою затвердженою Міністерством охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації не може бути використане заявницею для реєстрації дитини на території України.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини ОСОБА_2 у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявниці є громадянином України як особа, обидва батьки якої на момент її народження були громадянами України.

Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

У зв'язку з чим, визначення імені дитини, її прізвища та по батькові буде здійснюватися заявником при реєстрації дитини в органах реєстрації актів цивільного стану, а не судовим рішенням.

Враховуючи те, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 щодо встановлення факту народження нею дитини чоловічої статі 19.05.2015 р.

На підставі викладеного, ст.ст.3 п.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст.11, 60, 212, 213, 214-215, п.5 ч.2 ст. 234, п.7 ч.1 ст. 256, 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Самарканд, Узбекистан, громадянин України, дитини чоловічої статі ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах реєстрації актів цивільного стану України.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. В. Васильченко