Справа № 559/3810/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючої судді Лопухович А.О.,

при секретарі Федчук А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

В обгрунтування своїх вимог, позивачка посилається на те, що із відповідачем перебувала у шлюбі з 31 березня 2006 року до 17 жовтня 2014 року. За час їх шлюбу ними було придбано житловий будинок по вул.Центральній,2 у с.Довге Поле Дубенського району Рівненської області, вартістю 10 000 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу від 14 травня 2009 року та автомобіль марки ВАЗ 2104, 1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який був придбаний 8 квітня 2011 року. Згідно висновку експерта вартість автомобіля становить 22 707 грн. Таким чином, ними було набуто спільне майно на суму 32 707 грн, кожному з яких належить по ? частині, тобто по 16 353,50 грн. з грудня 2013 року з відповідачем було припинено спільне проживання. Пізніше їй стало відомо про те, що відповідач без її згоди 29 травня 2014 року зняв автомобіль з обліку для реалізації. Домовитися з ним про добровільним розподіл майна не може, оскільки він намагається уникнути це зробити. Просить визнати за нею право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, стягнути з ОСОБА_3 на її користь 6 353,50 грн. грошової компенсації за частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки ВАЗ 2104, 1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, судові витрати у справі. Виділити у власність вказаний автомобіль ОСОБА_3

У судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримала свої зменшені позовні вимоги із зазначених підстав. Пояснила, що чоловік уникає її і домовитися немає можливості. Фактично припинені подружні відносини між ними ще у грудні 2013 року. Про те, що він зняв автомобіль з обліку дізналася випадково, дозволу у неї не брав на це. На даний час їй відомо, що він переоформив його на свою сестру, хоча фактично сам ним користується і надалі. У будинку ніхто не проживає постійно, тільки обробляють город. За допомогою фінансової допомоги її мами було проведене світло туди.

Відповідач у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справу без його участі, позов визнав частково. У поданому письмовому запереченні визнав, що ними як сім"єю був придбаний вказаний будинок і автомобіль. Погодився із запропонованою вартістю автомобіля 22 707 грн., який просить залишити йому, а також із вартістю будинку 10 000 грн.. Вказав, що кошти від реалізації автомобіля були використані на потреби сім"ї і ремонт будинку, тому що це було зроблено під час шлюбу. Просить стягнути з нього 5 тис. грн. на користь відповідачки за ? частину вартості будинку.

Вислухавши пояснення позивачки, представника, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 березня 2006 року. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 жовтня 2014 року шлюб розірваний, 28 жовтня 2014 року рішення набрало законної сили. Встановлена обставина, що сторони припинили спільне проживання як подружжя з грудня 2013 року. (а.с.4)

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Із матеріалів справи вбачається, що 14 травня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 разом із господарськими будівлями, вартістю 10 000 грн.(а.с.5)

Згідно інформації Центру надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Дубно, Дубенського, Демидівського, Радивилівського, Млинівського районів за ОСОБА_3 8 квітня 2011 року був зареєстрований автомобіль ВАЗ 2104, д.н. НОМЕР_1, який знятий з обліку 29 травня 2014 року для реалізації.(а.с.6)

Згідно висновку №7095 експертного автотоварознавчого дослідження від 2 лютого 2015 року середня ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ 2104, 1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 станом на грудень 2014 року становить 22 707 грн. (а.с.39-40)

Згідно з вимогами ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

У відповідності до ч.1 ст.70, ч.4 ст.71 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків , передбачених ЦК України.

Частиною 3 статті 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. У випадку, коли буде встановлено, що один із подружжя здійснив його відчуження чи використав на власний розсуд проти волі іншого і не в інтересах сім"ї, таке майно враховується при поділі або враховується його вартість.

На час розгляду справи у суді не встановлене місце знаходження спірного автомобіля. Натомість, у письмових запереченнях відповідач погоджується із його вартістю 22 707 грн. та просить виділити йому його у власність не подаючи доказів, що автомобіль і на даний час перебуває у його володінні чи користуванні.

Посилання відповідача на те, що відчуження транспортного засобу відбулося за згоди позивачки, за час перебування у шлюбі, а кошти використанні на потреби сім"ї, спростовуються його ж подальшими обґрунтуваннями, матеріалами справи, які вказують на те, що подружжя станом на травень 2014 року вже не проживало спільно як сім"я. Докази у підтвердження своїх заперечень ОСОБА_3 подані не були.

Допитана у справі як свідок ОСОБА_5 вказала на те, що сторонами у справі під час шлюбу був придбаний будинок в селі і машина. Все записали на відповідача. Фактично дачею користується вона, садить город, проводила туди за свої гроші світло. Добровільно поділити майно він відмовляється.

Встановлено, що у наявності перебуває майно на загальну суму 10 000 грн і вартість частки кожного з подружжя при поділі становить 5 000 грн.

У відповідності до вимог ч.2 ст.364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач використав на власний розсуд автомобіль ВАЗ-2104 д.н. НОМЕР_1 проти волі позивачки і не в інтересах сім"ї, місце знаходження його на даний час невідоме, то його вартість має бути врахована при поділі (22 707:2= 11 353, 50 грн.)

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне виділити у власність ОСОБА_2 будинок АДРЕСА_1 разом із господарськими будівлями, вартістю 10 000 грн., а також стягнути із ОСОБА_3 на її користь 6 353, 50 грн. компенсації за частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки ВАЗ 2104, 1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

У задоволенні позовних вимог щодо виділення спірного автомобіля у власність відповідача слід відмовити, оскільки на час розгляду справи невідомо хто є його власником, у чиєму володінні чи користуванні він перебуває.

Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.3,6,57,60, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.60,63,65,70, 110-112 СК України, ст.368 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - частково задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 6 353 (шість тисяч триста п'ятдесят три) грн. 50 коп. грошової компенсації за частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки ВАЗ 2104, 1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судових витрат у справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: