У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У червні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 04 липня 2008 року між ним та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 1 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, станом на 29 березня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 28 121 грн 65 коп., з якої: заборгованість за кредитом - 6 997 грн 90 коп.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 19 546 грн 53 коп.; штраф (фіксована частина) - 250 грн; штраф (процентна складова) - 1 327 грн 22 коп., яку ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідачки.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2013 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 28 121 грн 65 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада

2014 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя

від 16 грудня 2013 року скасовано, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд дійшов правильного висновку, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору (правова позиція Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14).

Суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, оскільки відповідачка наполягала на застосуванні позовної давності.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік