Справа № 342/1529/14-ц
Провадження № 2/342/52/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Городницької сільської ради, ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Городницької сільської ради, ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивувала тим, що житловий будинок та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 побудовані її батьком ОСОБА_3 протягом 2006-2013 років. Проектна документація № 38 на будівництво була оформлена 16 травня 1994 р. на замовлення батька. 20.02.2006 р. ОСОБА_3 одержав дозвіл інспекції державного архітектурно-будівельного контролю № 6 на виконання будівельних робіт. В грудні 2013 р. Інспекцією ДАБК було проведено перевірку та зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації 30.12.2013 р. № ІФ 13. Батько позивачки ОСОБА_3 раптово помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., не встигнувши зареєструвати право власності на житловий будинок в реєстраційній службі. У відповідності до технічної документації, житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А» загальною площею 230,8 м кв., житловою площею 93,6 м кв., стайні, позначеної літерою «Б», стодоли, позначеної літерою «В», вбиральні, позначеної літерою «Г» та колодязя. Його інвентаризаційна вартість 689852 грн.

17.12.2013 р. батько позивачки - ОСОБА_3 вчинив заповіт, за яким заповів позивачці все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, в т.ч. і житловий будинок по АДРЕСА_1. Позивачка з своєю сім'єю та її мати, відповідачка ОСОБА_2, на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 проживали разом з ним. Мати не бажає оформляти свідоцтво про право власності на житловий будинок на себе, в звязку з чим подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини. В межах строку, передбаченого ст. 1269 ЦК України, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Городенківського РНО ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини. Однак, в оформленні свідоцтва про право на спадщину нотаріусом їй відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно і рекомендовано звернутися до суду.

Ухвалою суду від 26.01.2015 р. до участі в справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, залучено інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області.

В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності: позивачка зазначила, що позов підтримує, відповідачі позов визнають.

Третя особа на стороні відповідача надала суду письмове пояснення, з якого встановлено, що відповідно до Наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 224 від 01.10.2014 р. змінено назву «інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області» на «управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області». З пояснення встановлено, що Управліня державної архбудінспекції в Івано-Франківській області не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 30.12.2013 р. виконавчим комітетом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина.

Про те, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 свідчать: свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане 24.04.1982 р. Городницькою сільською радою Городенківського району та свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3, видане 12.10.2002 р. Городницькою сільською радою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 згаданого кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Будівельним паспортом на забудову земельної ділянки стверджено, що забудівник ОСОБА_3 на підставі Рішення виконавчого комітету Городницької сільської ради № 35 від 05.05.1994 р. здійснював будівництво житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.

Довідкою Городницької сільської ради № 910 від 05.11.2013 р. стверджено, що житловий будинок, який належить ОСОБА_3 розташований в АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначає Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461. Пунктом 11 Порядку встановлено, що датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації.

Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації - будівництва житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 підтверджено, що замовник - забудівник ОСОБА_3 на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 20.02.2006 р. № 6 розпочав будівництво в лютому 2006 р., яке закінчив в грудні 2013 р. Декларація зареєстрована інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області 30.12.2013 р. № ІФ 13.

Довідкою виконкому Городницької сільської ради № 146 від 10.02.2014 р. стверджено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га, наданій для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Із звіту про оцінку житлового будинку, господарських будівель і споруд № SY141224-001 від 24.12.2014 р., складеного ТзОВ «Українське бюро приватизації та оцінки майна», слідує, що ринкова вартість об'єкта оцінки (без ПДВ) по АДРЕСА_1 становить 356262,88 грн.

Судом встановлено, що за заповітом, нотаріально посвідченим секретарем виконавчого комітету Городницької сільської ради 17.12.2013 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, заповідав своїй дочці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати і на що за законом він матиме право.

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_3 разом з ним проживали та вели спільне господарство спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 та спадкоємець за законом першої черги, дружина ОСОБА_2, про що свідчить видана виконкомом Городницької сільської ради довідка № 144 від 10.02.2014 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. З поданої до суду заяви ОСОБА_2 вбачається, що вона на частку в спадковому майні не претендує, з заявою про прийняття спадщини в органи нотаріату не зверталась, не заперечує щодо оформлення права власності на спадкове майно за дочкою ОСОБА_1.

Позивачка зверталась до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті батька. Однак, видати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 на житловий будинок по АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_3 неможливо в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить довідка № 250-01-16 від 07.07.2014 р., видана приватним нотаріусом та постанова державного нотаріуса № 748 від 26.12.2014 р. про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Після смерті батька позивачка фактично стала власником спадкового майна, проживає в будинку.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 судом не встановлено, відповідачі не заперечують щодо визнання за позивачкою права власності, тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову.

На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 331, 392,1216-1218, 1222,1223, 1268-1270, 1274 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ничик Г.І.