У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.

суддів: Дем'яносова М.В., Попович О.В.,

Коротуна В.М., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Жилкомунсервіспослуга» про відшкодування майнових збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 29 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Жилкомунсервіспослуга» (далі ‒ КП «Жил-комунсервіспослуга») про відшкодування майнових збитків

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Будинок перебуває в комунальній власності та знаходиться в управлінні Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області.

Між ним та КП «Жилкомунсервіспослуга» були укладені договори про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до положень яких КП «Жилкомунсервіспослуга» прийняло на себе зобов'язання щодо виконання всього комплексу робіт по утриманню будинку, прибудинкової території та створенню необхідних умов мешкання в будинку згідно з вимогами правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій.

У порушення умов укладених договорів відповідач свої обов'язки не виконує.

Позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача понесені майнові збитки у сумі 3 240 грн, оскільки у зв'язку з незадовільним станом покрівлі даху вищевказаного житлового будинку він за власні кошти здійснив ремонт, вартість якого відповідач відмовляється відшкодовувати добровільно.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 лютого 2014 року, ОСОБА_3 відмовлено у задоволені позовних вимог.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 лютого 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29 грудня 2014 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Установлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 23 січня 1998 року.

Між ОСОБА_3 та КП «Жилкомунсервіспослуга» у 1998 та 2005 роках були укладені договори про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1.

У зв'язку з незадовільним станом покрівлі даху житлового будинку АДРЕСА_1 протягом 2009‒2011 років ОСОБА_3 звертався зі скаргами та заявами, у тому числі письмово, до КП «Жилкомунсервіспослуга» та голови Покотилівської селищної ради з приводу ремонту даху у вищевказаному будинку (а. с. 16, 17, 21‒22, 25).

У липні 2012 року між позивачем та ФОП ОСОБА_4 укладено договір на виконання робіт з ремонту покрівлі даху (45 кв. м), загальна вартість яких склала 2090 грн, та придбано матеріали на 1 150 грн (а с. 28‒30).

Виконання ремонтних робіт підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт від 10 серпня 2012 року (а. с. 31).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, а суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Із матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2005 року між ОСОБА_3 та КП «Жилкомунсервіспослуга» укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території будинку № 7 по вул. Коцюбинського в смт Покотилівка Харківського району Харківської області.

Умовами вказаного договору, що носить безстроковий характер, передбачено, що КП «Жилкомунсервіспослуга» зобов'язується забезпечити виконання всього комплексу робіт по утриманню будинку, прибудинкової території та створення необхідних умов мешкання у будинку (п. 2.1.1); а ОСОБА_3 має право стягнути із КП «Жилкомунсервіспослуга» збитки, понесені внаслідок неналежного виконання договірних обов'язків, що вказані в п. п. 2.1.1, 2.1.2.

Відповідно до п. 1.2.6.11 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10 серпня 2004 року № 150 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2004 року за № 1046/9645, частковий ремонт покрівлі із рулонних матеріалів (до 10 % площі покрівлі будинку) віднесено до робіт з поточного ремонту дахів і покрівель.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Однак повторно переглядаючи справу, суд першої інстанції на підстави скасування судових рішень уваги не звернув, не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, яка підлягає застосуванню.

Не звернув уваги суд на те, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив відшкодувати збитки, а саме втрати, яких він зазнав у зв'язку з відновленням свого порушеного права, а саме ремонту покрівлі даху (реальні збитки), вказуючи на відповідні докази, однак суд першої інстанції зазначав про те, що позивачем не доведені витрати на проведення цього ремонту, при цьому не навівши причин не взяття до уваги доказів про сплату позивачем коштів у розмірі 3 240 грн саме на ремонт покрівлі даху та не вказавши, якими саме доказами підтверджується те, що позивач цих коштів не сплачував, а відповідні роботи не були проведені.

Апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін формально вказавши лише про те, що ОСОБА_3 не доведено, якими саме діями чи бездіяльністю відповідача заподіяно матеріальну шкоду, а також наявність причинно-наслідкового зв'язку між цими діями чи бездіяльністю відповідача та заподіяною шкодою.

У зв'язку зі зазначеним суди повторно не встановили дійсних прав і обов'язків сторін, які випливають з умов договору, та дійшли передчасного висновку про відмову в задоволенні позову.

Таким чином, неповно з'ясувавши дійсні обставини справи, не давши належної оцінки доказам, не встановивши дійсних прав і обов'язків сторін, які випливають з умов договору, суди повторно допустили порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 29 грудня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

О.В. Попович

С.П. Штелик