Справа № 500/2501/15-ц
Провадження № 2/500/1749/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

30.04.2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з вересня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнати за ним право власності на 1/160 частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглянути у її відсутність.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 1/80 частина нежитлового приміщення, що знаходиться в м. Ізмаїлі Одеської області по АДРЕСА_3 в рівних частках належить ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 10.08.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/320 частка нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 40224156 від 23.04.2015 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_6, відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 являються:

- чоловік ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим 20.08.1965 року бюро записів актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області;

- донька ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, повторно виданим 11.05.1965 року бюро записів актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5, виданим 16.04.1983 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів Одеської області, згідно якого ОСОБА_9 змінила прізвище на «ОСОБА_9»;

- син ОСОБА_10, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6, виданим 11.05.1965 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України - внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Враховуючи, що ОСОБА_10 помер до відкриття спадщини, право на спадкування одержує його син та онук ОСОБА_6 - ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8, виданим 13.02.1989 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану Жовтневого району м. Одеси.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем ОСОБА_6, що підтверджено будинковою книгою на квартиру АДРЕСА_2, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не мешкали, що підтверджено записами у будинковій книзі на квартиру АДРЕСА_2 та з заявами про прийняття спадщини не звертались, що підтверджено витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 40224126 від 23.04.2015 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, тобто вважаються такими, які фактично не прийняли спадщину.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9, виданим 09.04.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/160 частин нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_3.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 40223955 від 23.04.2015 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5, відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являються:

- донька ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, повторно виданим 11.05.1965 року бюро записів актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5, виданим 16.04.1983 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів Одеської області, згідно якого ОСОБА_9 змінила прізвище на «ОСОБА_9»;

- син ОСОБА_10, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6, виданим 11.05.1965 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Враховуючи, що ОСОБА_10 помер до відкриття спадщини, право на спадкування одержує його син та онук ОСОБА_5 - ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8, виданим 13.02.1989 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану Жовтневого району м. Одеси.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не мешкала, що підтверджено записом у будинковій книзі на квартиру АДРЕСА_2 та з заявою про прийняття спадщини не зверталась, що підтверджено витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 40223921 від 23.04.2015 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, тобто вважається такою, яка фактично не прийняла спадщину.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 спільно мешкали за адресою: АДРЕСА_1, в період часу з вересня 2010 року по 08 квітня 2011 року, що підтверджено показаннями допитаних в якості свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Крижановської С.М. № 969/01-16 від 23.04.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з вересня 2010 року по 08 квітня 2011 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/160 частину нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Я.Присакар