Справа № 902/47/14
Провадження № 6/127/198/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці подання заступника начальника Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження керівника боржника-юридичної особи ПП «Євротрейд» ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, -

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника Староміського В ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням, погодженим з начальником Староміського В ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_3 про тимчасове обмеження керівника боржника-юридичної особи ПП «Євротрейд» ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, мотивуючи подання тим, що на виконанні в Староміському В ДВС Вінницького МУЮ перебуває зведене виконавче провадження №44192212 від 28.07.2014 року, до якого входить 6 виконавчих проваджень на загальну суму 94 716,32 грн., з них 5 виконавчих проваджень про стягнення боргу на користь держави на загальну суму 37 167,43 грн. та 1 виконавче провадження на суму 57 548,89 грн. про стягнення боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з ПП «Євротрейд».

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 26.02.2014 року, 17.07.2014 року, 18.07.2014 року, 02.10.2014 року, 15.10.2014 року та 12.11.2014 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, боржнику встановлено строк на добровільне виконання, однак боржником у строк, наданий для самостійного виконання рішення суду та вимоги про сплату боргу не виконано.

05.03.2014 року, 28.07.2014 року, 09.10.2014 року, 23.10.2014 року та 19.11.2014 року, відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

Державним виконавцем було виявлено розрахункові рахунки, відкриті боржником в банківських установах, на які 06.05.2014 року постановою про арешт коштів боржника накладено арешт.

Згідно відповідей, які надійшли до відділу на запити державного виконавця, щодо зареєстрованого за боржником рухомого та нерухомого майна, встановлено, що майно за боржником не зареєстровано.

Станом на 25.11.2014 року вимоги про сплату боргу на користь стягувачів не виконано, боржник не реагує на виклики державного виконавця. Державним виконавцем зобовязано керівника підприємства ПП «Євротрейд» ОСОБА_4 особисто 25.12.2014 року зявитись до Староміського В ДВС Вінницького МУЮ, але станом на 30.01.2015 року до відділу ОСОБА_4 не зявився та на телефонні дзвінки не відповідає.

Майна належного боржникові, на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

07.11.2014 року до Староміського В ДВС Вінницького МУЮ звернувся представник ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою щодо звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межу України.

Керівник боржника-юридичної особи ПП «Євротрейд» - ОСОБА_4 володіє паспортом громадянина України для виїзду за кордон (серія ЕС №816043) та користується можливістю перетинати державний кордон України, що повязано з його підприємницькою діяльністю.

Тому, з метою фактичного виконання боржником своїх боргових зобов'язань перед стягувачем в межах суми боргу та, беручи до уваги те, що на даний час дана вимога боржником не виконується належним чином, державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для забезпечення вчасного та повного виконання боржником вищезазначеного зобовязання, а тому звернулась із даним поданням до суду.

Відповідно до положень ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погоджене з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судовому засіданні заступник начальника Староміського В ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_1 вимоги подання підтримала в повному обсязі та просила суд останнє задовольнити з підстав, зазначених у поданні.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали подання, оглянувши матеріали виконавчого провадження в судовому засіданні, всебічно та повно з'ясувавши обставини подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду останнього, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами подання, суд вважає, що вимоги подання підлягають до задоволення з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на виконанні в Староміському В ДВС Вінницького МУЮ перебуває зведене виконавче провадження №44192212 від 28.07.2014 року, до якого входить 6 виконавчих проваджень на загальну суму 94 716,32 грн., з них 5 виконавчих проваджень про стягнення боргу на користь держави на загальну суму 37 167,43 грн. та 1 виконавче провадження на суму 57 548,89 грн. про стягнення боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з ПП «Євротрейд»:

· виконавче провадження №42257935 від 26.02.2014 року з виконання наказу Господарського суду Вінницької області №902/47/14 від 04.02.2014 року про стягнення 200,00 грн. на користь держави;

· виконавче провадження №44055326 від 17.07.2014 року з виконання виконавчого листа №802/1774/14 від 23.06.2014 року Вінницького окружного адміністративного суду про стягнення боргу в сумі 30 232,69 грн. на користь Вінницької обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій області;

· виконавче провадження №44055362 від 18.07.2014 року з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №ю-691-25у від 12.05.2014 року Вінницької обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій області про стягнення боргу в сумі 2 031,06 грн. на користь Вінницькою обєднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Вінницькій області;

· виконавче провадження №44917924 від 02.10.2014 року з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №4221 від 04.08.2014 року УПФУ в м. Вінниці про стягнення боргу в сумі 535,96 грн. на користь УПФУ в м. Вінниці;

· виконавче провадження №45061276 від 15.10.2014 року з виконання наказу Господарського суду Вінницької області №902/47/14 від 11.03.2014 року про стягнення боргу в сумі 57 548,89 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк»;

· виконавче провадження №45431142 від 12.11.2014 року з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №ю-1334-25у від 03.09.2014 року Вінницької обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій області про стягнення боргу в сумі 4 167,72 грн. на користь Вінницькою обєднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Вінницькій області.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 26.02.2014 року, 17.07.2014 року, 18.07.2014 року, 02.10.2014 року, 15.10.2014 року та 12.11.2014 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, боржнику встановлено строк на добровільне виконання, однак боржником у строк, наданий для самостійного виконання рішення суду та вимоги про сплату боргу не виконано.

05.03.2014 року, 28.07.2014 року, 09.10.2014 року, 23.10.2014 року та 19.11.2014 року, відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

З листів, які надійшли від ПАТ КБ «Надра», ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ АБ «Укргазбанк» вбачається, що постанови про арешт коштів боржника прийняті банками до виконання, однак залишок коштів на рахунку відсутній.

Згідно відповідей, які надійшли до відділу на запити державного виконавця, щодо зареєстрованого за боржником рухомого та нерухомого майна, встановлено, що майно за боржником не зареєстровано.

Відповідно до заяви ПАТ КБ «Приватбанк» від 07.11.2014 року до Староміського В ДВС Вінницького МУЮ звернувся представник ПАТ КБ «Приватбанк» з проханням звернутись до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межу України.

Згідно листа УДМС України у Вінницькій області №12725 від 30.10.2014 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, 24.12.2008 року документований у ВГІРФО УМВС України у Вінницькій області паспортом громадянина України для виїзду за кордони серії ЕЕ №816043 з терміном дії до 24.12.2018 року.

Участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи (ч.4 ст.9 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається з матеріалів справи, керівником ПП «Євротрейд» є ОСОБА_2.

Керівник боржника-юридичної особи на виклики державного виконавця не реагує, на телефонні дзвінки ОСОБА_2 не відповідає, чим ухиляється від виконання рішення суду та законних вимог державного виконавця.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянин України може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон, якщо діють не врегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязання або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

З узагальнення судової практики Верховного Суду України від 01.02.2013 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України встановлено, що, оскільки, відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Так, із пояснень державного виконавця в судовому засіданні встановлено, що керівник боржника-юридичної особи ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду обовязків у виконавчому провадженні, що проявляється у невиконанні ним своїх обовязків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами; ненадання інформації про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця; а також невиконання вимог державного виконавця щодо перевірки майнового стану.

Окрім того, як вбачається з пояснень державного виконавця в судовому засіданні, керівнику боржнику-юридичної особи відомо про відкрите виконавче провадження та покладені на нього зобовязання згідно рішення суду.

Станом на 25.11.2014 року заборгованість є непогашеною. Тому, з метою захисту прав і свобод стягувача у виконавчому провадженні та фактичного виконання боржником своїх боргових зобов'язань перед стягувачем, суд вважає за можливе тимчасово обмежити керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань по рішенню суду.

З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги подання знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.ст.11, 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 313 ЦК України, ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Подання заступника начальника Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження керівника боржника-юридичної особи ПП «Євротрейд» ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань задовольнити.

Тимчасово обмежити керівника ПП «Євротрейд» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням Господарського суду Вінницької області, Вінницької обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій області, УПФУ в м. Вінниці про стягнення з ПП «Євротрейд» на користь держави та ПАТ КБ «Приватбанк» боргу на загальну суму 94 716 (девяносто чотири тисячі сімсот шістнадцять) грн. 32 коп.

Виконання ухвали суду покласти на Адміністрацію Державної прикордонної служби України (м. Київ, вул. Володимирська 26, 01034).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляцій ної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: