РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8692/14-ц

пр. № 2/759/220/15

02 лютого 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Іовій О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, виключення запису в книзі записів народження та у свідоцтві про народження,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати факт, що він не є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; виключити в книзі записів народжень та у свідоцтві про народження, що видано на ім»я ОСОБА_5, у графі «батько» такий запис: ОСОБА_3; стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.08.2004 р. він, ОСОБА_3, одружився з ОСОБА_4 та після одруження обрав прізвище «ОСОБА_3». Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 р. у них народився син ОСОБА_6. Відповідачка до знайомства та реєстрації шлюбу мала сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 З метою єдності сім»ї позивач дав свою згоду на внесення змін у свідоцтво про народження сина відповідачки. Зважаючи на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2013 р. з позивача стягнуто аліменти на утримання двох дітей, а також на те, що він не є біологічним батьком ОСОБА_5, просить задовольнити його позов в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги позивача не визнав і просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач дійсно не є біологічним батьком ОСОБА_5 проте, на момент внесення змін до свідоцтва про народження дитини позивач розумів та достовірно знав про те, що він не є біологічним батьком дитини, між тим, погодився на те, щоб його записали батьком дитини, та особисто подав заяву до Відділу реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ м. Києва заяву про визнання батьківства.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 14.08.2004 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 802 та видане відповідне свідоцтво, яким після одруження прізвище ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_3 (а.с. 4). Від цього шлюбу у подружжя ОСОБА_3 народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що встановлено рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2013 р. (ун. № 759/17171/13-ц, пр. № 2/759/6486/13) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів (а.с. 26).

12.05.2006 року позивачем до Відділу реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ м. Києва було подано заяву про визнання батьківства, в якій він визнав себе батьком ОСОБА_5 (а.с. 49). На підставі даної заяви були внесені зміни до актового запису про народження у відомостях про дитину по батькові: «ОСОБА_5» змінено на «ОСОБА_5», у відомостях про батька: «ОСОБА_3» змінено на «ОСОБА_3», «ОСОБА_3» змінено на «ОСОБА_3» що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 47-48), та на підставі чого 12.05.2006 р. було видано нове свідоцтво про народження ОСОБА_5, актовий запис № 906 (а.с. 5).

Судом встановлено, що на час внесення змін до свідоцтва про народження ОСОБА_5, ОСОБА_3 він знав про те, що дитина походить не від нього, тобто позивач не є біологічним батьком дитини. Між тим, позивач свідомо погодився на те, щоб його записали батьком дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов до висновку про те, що позивач не має права оспорювати своє батьківство щодо ОСОБА_5, а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 179, 209, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, виключення запису в книзі записів народження та у свідоцтві про народження, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: