Справа № 727/424/15-ц
Провадження № 2/727/450/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2015 року. Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі: головуючого судді - Кирилюк Л.К.
при секретарі - Палилюлько Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В січні 2015 року позивач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до п.6.5 договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадку невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Згідно п.9.1 договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначеного в договорі.
В зв'язку з виникненням заборгованості по кредиту на адресу відповідачки ОСОБА_2 позивачем 26 листопада 2014 року надіслано претензію № 140-13-5-00/1898 з вимогою погасити протягом тридцяти днів прострочену заборгованість, однак відповідачка заборгованість не погасила.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання двічі не з'явилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином судовою повісткою за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомила, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності і за згодою представника позивача винести заочне рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.
Згідно ст.ст.1054 ч.ч.1 та 2, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до п.6.5 договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадку невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Згідно п.9.1 договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначеного в договорі.
Даний кредит є споживчим, а відповідачка ОСОБА_2 як фізична особа є споживачем, тому на правовідносини між позивачем та відповідачкою за цим договором поширюються вимоги чинного законодавства про захист прав споживачів.
В зв'язку з виникненням заборгованості по кредиту на адресу відповідачки ОСОБА_2 позивачем 26 листопада 2014 року надіслано претензію № 140-13-5-00/1898 з вимогою погасити протягом тридцяти днів прострочену заборгованість (копія претензії на а.с.22), однак відповідачка заборгованість не погасила.
Що стосується пені, яку позивач просить стягнути з відповідачки в сумі 195754 долари 03 центи США, то суд враховує наступне:
Згідно ст.ст.1, 11 ч.1 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ з наступними змінами споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.
Таким чином, правовідносини про надання споживчого кредиту є договірними, до яких мають бути застосовані, зокрема, як загальні положення Цивільного кодексу України про зобов'язання та договір, так і вимоги ст.627 ч.2 цього Кодексу, де передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Згідно ст.ст.546 ч.1, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, можу бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно п.9.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначеного в договорі.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.
Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.
Відповідно до ст.258 ч.2 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Аналіз норм ст.ст.549 та 258 ч.2 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується у межах загального строку позовної давності за основною вимогою.
Позовні вимоги задовольнити частково.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заява про перегляд заочного рішення відповідачкою може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії до Шевченківського районного суду м. Чернівців.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачкою в апеляційному порядку.
СУДДЯ Л.К.КИРИЛЮК