06.10.2015 Єдиний унікальний номер 205/3257/15-ц
УХВАЛА

06 жовтня 2015 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/3257/15-ц
2-з/205/88/15

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, у якому просять визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, скасувати державну реєстрацію права власності на вказану квартиру з ОСОБА_5, а також визнати право власності на таку квартиру за ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

05.10.2015р. до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання представника позивача про забезпечення позову, фактично передане судді 06.10.2015р., у якому позивач просить:

накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_2;

заборонити ОСОБА_5 або будь-якій іншій особі будь-яким способом відчужувати вказану квартиру, в тому числі продавати, дарувати, заключати договори довічного утримання та будь-які інші договори відчуження;

заборонити будь-яким особам, в т.ч. будь-яким державним органам, державним та приватним нотаріусам, управлінням, відділам Державної виконавчої служби України, а також будь-яким структурним підрозділам Державної реєстраційної служби України вчиняти будь-які дії, зокрема здійснювати будь-яким способом відчуження (реалізацію), проводити реєстрацію права власності, вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно спірної квартири.

У клопотанні про забезпечення позову представник позивача посилається на те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки власник спірної квартири може її відчужити з метою ухилення від виконання рішення по суті справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами фактично існує спір щодо права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_3, а відтак відчуження власником такої квартири унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову у майбутньому.

З огляду на суть заявлених вимог та предмету спору, суд вважає, що в даному випадку забезпечення позову повинно полягати у накладені арешту на квартиру за адресою АДРЕСА_3, оскільки накладення арешту на таке майно дозволить забезпечити його збереження та унеможливить його відчуження на користь третіх осіб, а також є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Водночас, у суду відсутні підстави для задоволення заяви в частині встановлення заборони відповідачу та будь-яким третім особам відчужувати будь-яким шляхом квартиру за адресою АДРЕСА_3, оскільки накладення арешту на квартиру само по собі передбачає встановлення обмеження щодо розпорядження такою квартирою будь-якими особами.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_3 до вирішення справи по суті.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Копію ухвали вручити заявникові та заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню компетентним органом державної виконавчої служби України, уповноваженими органами та установами реєстрації речових прав та їх обмежень в порядку, що встановлений для виконання судових рішень.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані або змінені судом, який розглядає справу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяОСОБА_6