У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що ними в період шлюбу була придбана квартира АДРЕСА_1, яка була зареєстрована на ОСОБА_2, однак для її придбання ним надано грошові кошти, які належали йому особисто на праві приватної власності, що підтверджується випискою з його особового рахунку. Таким чином, оскільки загальна сума коштів, яка була сплачена за квартиру становить 402 900 грн, з яких 175 007 грн належали йому особисто, то частка квартири, розмір якої має відповідати зазначеній сумі, має належати йому на праві особистої приватної власності.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просив суд поділити майно подружжя та визнати за ним право особистої приватної власності на 7/10 часток квартири, а за ОСОБА_2 - на 3/10 часток квартири.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 8 квітня 2014 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя прийнято до спільного розгляду з первинним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та об'єднано в одне провадження.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 1 жовтня 2014 року первинний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя залишено без розгляду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 22 грудня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Поділено спільне сумісне майно подружжя. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності за кожним на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 22 грудня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник