Справа № 215/7740/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Камбул М.О.

за участю секретаря - Полісес М.В.

розглянувши в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2014 р. та 20.02.2015р. уточнено, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м.

В обґрунтування вказує, що у 1994-1995 роках він займав посаду директора ТОВ "Скіф". Цим підприємством виконувались поставки для ПВБО "Домобудівельник" (наразі реорганізовано у АТВТ Криворізький домобудівельник") в ході виконання ПВБО будівництва житлових будинків.

У 1994 році ПВБО "Домобудівельник" здійснювалось будівництво будинку АДРЕСА_1. У якості взаєморозрахунку ТОВ "Скіф" було передано квартиру № 78 у новозбудованому будинку.

Згідно рішення зборів засновників ТОВ "Скіф" № 5 від 26.12.1994 року та наказу № 3 від 25.02.1995 року вказану квартиру було передано йому, про що складено акт приймання-передачі, за ним було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, про що зроблено запис № 78 у реєстрову книгу № 90 КП "Криворізьке міське бюро технічної інвентаризації" та видано реєстраційне посвідчення від 27.06.1995 р.

Підставою для реєстрації за ним права власності на спірну квартиру було вказано рішення виконкому Криворізької міської ради № 355 від 01.08.1993 р., договір часткової участі № 145 від 03.05.1994 року, акт передачі житла.

Документація щодо взаєморозрахунків між ТОВ "Скіф" та ПВБО "Домобудівельник" могла зберігатись у відповідних осіб. Однак, ТОВ "Скіф" наразі ліквідовано, а АТВТ "Криворізький домобудівельник" перебуває у процесі ліквідації. На запит про надання документів було отримано відповідь ліквідатора про передання документів тривалого зберігання до архіву та знищення інших документів у зв'язку із відсутністю заборгованостей по квартирам будинку АДРЕСА_1.

При зверненні до архівного відділу виконкому Криворізької міської ради також було одержано відповідь, що документи відсутні.

У архівному відділі одержано копію рішення виконкому Криворізької міської ради № 355 від 11.08.1993 р. про надання, вилучення та резервування земельних ділянок, що було однією з підстав реєстрації його права власності, а також витяг з протоколу засідання міської міжвідомчої земельної комісії № 6 від 05.08.1993 р. до цього рішення.

Таким чином, доступу та можливості отримати документи щодо передання квартири від ПВБО "Домобудівельник" до ТОВ "Скіф" він не має.

У нього також збереглось відповідне рішення ТОВ "Скіф", наказ про преміювання та акт приймання-передачі квартири. Договір № 145 від 03.05.1994 року, зазначений у реєстраційному свідоцтві, подавався до реєстрації, іншого примірника у також не має.

При зверненні до КП "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" йому було видано довідку про те, що за ним зареєстровано право власності, але не було надано документів чи їх копій, на підставі яких таку реєстрацію було раніше проведено.

У зв'язку із передачею функції реєстрації прав на нерухоме майно Реєстраційній службі Міністерства юстиції України, він звернувся до служби із заявою про реєстрацію за ним права власності на спірну квартиру, для можливості здійснення подальшого продажу квартири. Однак, у проведенні реєстрації було відмовлено, оскільки документи щодо набуття права власності наявні частково.

Вважає, що спірна квартира не може бути предметом поділу майна, оскільки набута ним в порядку видачі премії, а не у грошовій формі. Премію було отримано після розірвання шлюбу 30.09.1992 році, на час розірвання шлюбу ще не існувало навіть рішення виконкому про надання земельної ділянки забудовнику.

20.02.2015 р. ОСОБА_3 в судовому засіданні звернулася із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування вказує, що з 14.01.1989 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, за час перебування у шлюбі, відповідач здійснив вклад та став учасником ТОВ "Скіф", яке в подальшому передало ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1. Оскільки на час внесення вкладу, вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, вважає, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя.

Позивач ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні 20.02.2015 року, підтвердив обставини викладені в первісному позові, просить позов ОСОБА_1 задовольнити, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити, оскільки на час розірвання шлюбу, спірна квартира не була набута позивачем у власність.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні 20.02.2015р. наполягає на задоволенні позову ОСОБА_1, просить відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 в судовому засіданні 20.02.2015р., не визнає позов ОСОБА_1, вважає, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, тому просить задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 задовольнити, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.01.1989 року до 30.09.1992 р., вказані обставини визнаються сторонами та не потребують доказування, відповідно до ст..61 ЦПК України.

Рішенням виконкому Тернівської районної у місті ради від 11.08.1993 року за № 355 проектно-виробничому будівельному об'єднанню "Домобудівельник" в постійне користування було надано земельну ділянку, площею 0,48 га. під будівництво 14 поверхового житлового будинку по АДРЕСА_1,а.с.7.

Згідно протоколу зборів засновників ТОВ "Скіф" за №5 від 26.12.1994 року, а.с.11, було прийнято рішення про преміювання ОСОБА_1 в розмірі 300 000 000 крб.

Згідно наказу №3 ТОВ "Скіф" від 25.02.1995 року, а.с.12, двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, передано ОСОБА_1 в якості премії, згідно рішення зборів засновників, протокол №5 від 26.12.1994 року.

Згідно акту приймання-передачі від 06.03.1995 року, а.с.13, ТОВ "Скиф" передало у власність ОСОБА_1 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.60, 61, 71 ч.1-5 Сімейного Кодексу України, ст.22 КпШС УРСР згідно норм яких майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, вони мають рівні права на вказане майно. Згідно ст.ст.368, 370, 372 ЦК України - у разі виділу частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В разі поділу вказаного майна між співвласниками вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Оскільки спірна квартира була набута ОСОБА_1 у власність після розірвання шлюбу з ОСОБА_2, яке сталося 30.02.1992 року, тому не є спільною сумісною власністю подружжя, тому суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_2

Згідпо п.37 Постанови № 56 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно реєстраційного посвідчення від 27.06.1995 року та довідки від 17.09.2013р.,а.с.14-15, вказана квартира зареєстрована в КП ДОР "КБТІ" на праві власності за ОСОБА_1, на підставі договору дольової участі за № 145 від 03.05.1994 року, рішення виконкому за № 355 від 11.08.1993 року та акту приймання передачі житла.

Судом встановлено, що за позивачем ОСОБА_1 на час виникнення у нього права власності на нерухоме майно, було зареєстровано в КП ДОР "КБТІ" на праві власності квартиру АДРЕСА_1, видано позивачу технічний паспорт на неї, а.с.85, позивач користується спірною квартирою та сплачує комунальні послуги, а.с. 74-84.

Згідно довідки архівного відділу виконкому Криворізької міської ради від 12.12.2014р. за № 453, а.с.9, документи (протоколи, акти, довідки,розрахунки) про пайову участь у житловому будівництві, договори, угоди про право користування житловою площею в будинках, на зберігання не надходили.

Згідно довідки АТВТ "Криворізький домобудівельник" від 16.12.2014р., а.с.10, підприємство знаходиться в процесі ліквідації, договір пайової участі № 145, акт приймання-передачі не є документами, обов'язковими для тривалого зберігання, тому до міського архіву не передавалися.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.01.2015р., а.с.92-93, в Державному реєстрі відсутні відомості щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Таким чином, хоча за позивачем ОСОБА_1 в КП ДОР "КБТІ" зареєстровано право власності на спірну квартиру, але в Державному реєстрі прав на нерухоме майно відомості щодо власника майна відсутні, позивачем втрачені правові документи на спірну квартиру, отримати копії правоустановчих документів іншим чином позивач не має можливості, оскільки їх копії не знаходяться на зберіганні в державних установах, тому суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м.

На підставі ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст.60, 61, 71 ч.1-5 СК України, керуючись ст.ст.1,3,10 10,27,31,60,61, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити, визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівский районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: