Справа № 673/544/15-ц
Провадження № 2/673/283/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі:головуючого - судді Коваля Ф.І.,

при секретарі Демчишиній Н.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача Понуркевича І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_4 до Новосілецької сільської ради Деражнянського району і відділу Держземагенства у Деражнянському районі про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю та зобов'язання повернути спадкоємцям сертифікат на право на земельну частку (пай), -

встановив:

ОСОБА_1 і ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до Новосілецької сільської ради Деражнянського району і відділу Держземагенства у Деражнянському районі про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю та зобов'язання повернути спадкоємцям сертифікат на право на земельну частку (пай).

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Підлісне Деражнянського району померла ОСОБА_6, після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 3,55 га, розташована на території Новосілецької сільської ради Деражнянського району, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповітом від 17 липня 1999 року все своє майно померла заповіла позивачам, проте при зверненні їх до нотаріальної контори із заявою про оформлення своїх спадкових прав їм у цьому було відмовлено із тих підстав, що правовстановлюючий документ на спадкове майно був виданий після смерті спадкодавця, тому вони просять задовольнити їхній позов.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача Новосілецької сільської ради Деражнянського району позов визнав, не заперечуючи в його задоволенні.

Представник відповідача відділу Держземагенства у Деражнянському районі в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності, визнаючи позовні вимоги.

Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Факт смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Новосілецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області.

Померла була власником земельної ділянки, площею 3,55 га, розташованої на території Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №330 від 23 вересня 2003 року.

Проте, як вбачається із вказаного державного акта, він був виданий ОСОБА_6 23 вересня 2003 року, тобто після її смерті.

Позивачі є спадкоємцями до майна померлої за заповітом, що вбачається із наявної в справі копії заповіту, посвідченого Новосілецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області 17 липня 1999 року, який на день смерті спадкодавця не був змінений та скасований.

Встановлено також, що інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає.

Згідно з письмовим повідомленням приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу №135/02-14 від 25 березня 2015 року, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 відмовлено в оформленні їхніх спадкових прав із тих підстав, що правовстановлюючий документ на спадкове майно був виданий після смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Аналогічні положення містяться в ч.1 ст. 182 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що у ОСОБА_6, як у спадкодавця, право власності на вищенаведену земельну ділянку не виникло, у зв'язку з чим наявні підстави для визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним у зв'язку з його видачею після смерті спадкодавця.

Разом із цим, судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий ОСОБА_6 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_2, виданого згідно з розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації №352 від 4 листопада 1996 року та зареєстрованого 11 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 487, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Деражнянському районі від 31 березня 2015 року.

Відповідно до ст. 1235 Цивільного кодексу України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 цього Кодексу спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом першим Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був переданий за життя спадкодавцем до Деражнянської райдержадміністрації, яка надавала відповідний дозвіл на розроблення землевпорядної документації для отримання державного акта, суд доходить висновку про наявність підстав для зобов'язання відділу Держземагенства у Деражнянському районі повернути позивачам, як спадкоємцям після смерті ОСОБА_6, сертифікат на право на земельну частку (пай).

Керуючись ч.1 ст. 182, ст.ст. 1216, 1218, 1235 Цивільного кодексу України, ст.ст. 125, 126, Розділом Х Перехідних положень Земельного кодексу України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги задовольнити.

Визнати державний акт на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1, виданий на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №330 від 23 вересня 2003 року на ім'я ОСОБА_6 23 вересня 2003 року, недійсним.

Зобов'язати відділ Держземагенства у Деражнянському районі повернути ОСОБА_1 і ОСОБА_4 сертифікат на право на земельну частку(пай), серії НОМЕР_2, виданий на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №352 від 4 листопада 1996 року на ім'я ОСОБА_6, та зареєстрований 11 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 487.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Ф. І. Коваль