ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8783/15-ц
провадження № 2/753/4899/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"27" листопада 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Цибулюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 жовтня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір позики грошових коштів в розмірі 10 000 доларів США, що є еквівалентом 80 000 гривень терміном до 01.12.2012 року. 30.11.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір позики грошових коштів в розмірі 19 500 доларів США, що є еквівалентом 156 000 гривень терміном до 10.12.2012 року. В подальшому сума позики збільшилася до 223 850 доларів США, що є еквівалентом 1 828 855 гривень, що підтверджується розпискою від 30.11.2012 року. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику одноразово у строк до 01.11.2013 року. Свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів ОСОБА_4 не виконав, тому позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1 668 128,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.04.2015 року становить 37 499 473,75 грн., з яких 208 850,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.04.2015 року становить 4 688 682,50 грн., 1% пені в розмірі 1 134 055,50 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.04.2015 року становить 25 459 545,98 грн., 3% річних в розмірі 9 321,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.04.2015 року становить 209 256,54 грн., індекс інфляції - 315 901,50 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.04.2015 року становить 7 091 988,73грн. та судовий збір в сумі 3654 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги уточнив та просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 258 461,20 дол. США, що станом на 17.11.2015 року складає 5 996 299,84 грн., не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

За зверненням до органу реєстрації місця перебування ті місця проживання особи судом отримана інформація про місце проживання (перебування) відповідача.

За змістом ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача постановляє ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26 жовтня 2012 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, що є еквівалентом 80 000 гривень.

30.11.2012 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 19 500 доларів США, що є еквівалентом 156 000 гривень та грошові кошти в сумі 66 000 грн. з терміном до 10.12.2012 року. Сума боргу зазначена в даній розписці від 30.11.2012 року збільшена на суму грошових коштів в іноземній валюті в розмірі 46 000доларів США, що є еквівалентом 368 000 грн. Збільшення суми боргу отримано 31.01.2013 року. Дата повернення всіх грошових сум за даною розпискою до 10.02.2013 року. Сума боргу збільшена на суму 54 000 (443 352 грн.). Сума боргу збільшена на суму 687 110 грн., що є еквівалентом 83 000 доларів США. Загальна сума боргу по двом розпискам складає 1 828 855 грн., що є еквівалентом 223 850 доларів США в строк до 01.11.2013 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Стаття 1047 ЦК України встановлює письмову форму для договору позики, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти, разом з тим, належних в розумінні ст. 57, 58 ЦПК України доказів того, що з даним позовом має право звертатися ОСОБА_2, якій передано права за правочином, зокрема договору відступлення права вимоги, суду не надано. Надана представником позивача ОСОБА_5 копія довіреності від 16.04.2015 року відповідно до якої ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_2 представляти її інтереси в усіх установах, підприємствах, організаціях всіх форм власності, в правоохоронних органах, в судах загальної юрисдикції та вести переговори з ОСОБА_4 з питань врегулювання взаємовідносин щодо повернення грошових коштів, наданих йому у позику не може бути підставою для звернення ОСОБА_2 до суду з зазначеним позовом в якості позивача та вимагати стягнути заборгованість з відповідача на її користь, оскільки згідно ст. ст.1000, 1003 ЦК України правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчиняти повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненими.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Частиною 2 ст. 3 ЦПК України зазначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача не вбачається порушення прав чи інтересів позивача - ОСОБА_2. Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази, що звернення ОСОБА_2 до суду з позовом направлено за захист прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.88 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 1047, 1050 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60,212, 213, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову - ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу - відмовити.

За письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА