АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/137/15 Головуючий: 1 інстанції
Справа № 431/2358/13-ц Озеров В.О.
Категорія: договірні Доповідач: Даниленко В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Малінської С.М., Швецової Л.А.,

за участю: секретаря: Каменської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 08 липня 2014 року у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про припинення договору кредитної лінії та договорів поруки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року позивач Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» (далі: КС «Імперіал ЛТД» звернувся до суду з позовом, в подальшому уточненим, у якому вказував на те, що 15 липня 2011 року між кредитною спілкою та позичальником ОСОБА_8 було укладено Договір кредитної лінії № 1255 (далі: Кредитний договір № 1255), згідно якого останньому на умовах строковості, зворотності, платності та цільового використання було надано кредит у розмірі 50 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строком на 12 фактичних місяців від дня отримання всієї суми кредиту або першого траншу за кредитом.

За умовами зазначеного Кредитного договору позичальник ОСОБА_8 зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісячними платежами згідно обумовленого сторонами графіка погашення кредитної заборгованості.

При цьому, з метою забезпечення виконання позичальником ОСОБА_8 своїх договірних зобов'язань за вказаним Кредитним договором між кредитором - КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 того ж дня, тобто 15.07.2011 року, з кожним окремо були укладені Договори поруки № 1255/1, 1255/2, 1255/3, 1255/4 та 1255/5, відповідно, згідно яких останні поручилися перед кредитором за виконання позичальником ОСОБА_8 узятих на себе кредитних зобов'язань та узяли на себе солідарну з боржником відповідальність за їх невиконання.

Кредитна спілка свої зобов'язання за Кредитним договором № 1255 від 15.07.2011 року виконала в повному обсязі, надавши позичальнику ОСОБА_8 кредит у вищезазначеному розмірі, однак останній узяті на себе кредитні зобов'язання належним чином не виконував та порушував умови Кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_8 помер. При цьому на час його смерті утворилась значна кредитна заборгованість за Кредитним договором №1255 від 15.07.2011 року, загальний розмір якої станом на 08.03.2013 року становить 63 370,81 грн., та складається із основної суми заборгованості по тілу кредиту - 47 903,80 грн. та заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами в розмірі 15 467,01 грн.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що його письмові вимоги, направлені на адресу позичальника ОСОБА_8 та його поручителів щодо погашення виниклої кредитної заборгованості позитивних наслідків не дали, та добровільно повертати кредитній спілці запозичені кредитні кошти поручителі боржника ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідачі по справі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не бажають, позивач - КС «Імперіал ЛТД» просив у примусовому порядку стягнути солідарно з останніх на його користь заборгованість за Договором кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року в загальному розмірі 63 370,81 грн., а також судові витрати, понесені ним по справі.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 19 вересня 2013 року позовні вимоги КС «Імперіал ЛТД» було задоволено.

Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за Договором кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року в розмірі 63 370,81 грн., а також судові витрати, понесені ним по справі, в розмірі 633,70 грн.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 23 жовтня 2013 року було частково задоволено апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_6 та скасовано вищезазначене рішення районного суду в частині позовних вимог КС «Імперіал ЛТД», заявлених до ОСОБА_6, про стягнення з останнього на користь позивача кредитної заборгованості за Договором кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року та судових витрат, понесених ним по справі, з ухваленням в цій частині позовних вимог нового рішення про відмову у їх задоволенні.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року було частково задоволено касаційну скаргу відповідача ОСОБА_2

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 19 вересня 2013 року та рішення Апеляційного суду Луганської області від 23 жовтня 2013 року в частині позову КС «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2 про стягнення кредитного боргу скасовано, а справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У травні 2014 року, в процесі нового розгляду справи судом першої інстанції у частині позовних вимог КС «Імперіал ЛТД» до відповідача ОСОБА_2 про стягнення кредитного боргу, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулись до суду із зустрічною позовною заявою до КС «Імперіал ЛТД», в якій, посилаючись на факт смерті позичальника ОСОБА_8, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1, просили суд визнати таким, що припинилось зобов'язання останнього за Договором кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року, та визнати припиненими правовідносини за договорами поруки №1255/1, 1255/3, 1255/3, 1255/4, 1255/5 від 15.07.2011 року, укладеними між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 06 травня 2014 року зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до КС «Імперіал ЛТД» були об'єднані в одне провадження з первісними позовними вимогами КС «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2 про стягнення кредитного боргу для їх спільного розгляду по суті.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 08 липня 2014 року позов КС «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь КС «Імперіал ЛТД» заборгованість за Договором кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року в загальному розмірі 63 370,81 грн.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до КС «Імперіал ЛТД» про припинення Договору кредитної лінії та договорів поруки - задоволено частково.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до КС «Імперіал ЛТД» про припинення зобов'язання ОСОБА_8 за Договором кредитної лінії №1255 від 15 липня 2011 року - відмовлено за їх необґрунтованістю.

Задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до КС «Імперіал ЛТД» про визнання припиненими правовідносин за договорами поруки №1255/1, №1255/2, №1255/3, №1255/4 та №1255/5 від 15 липня 2011 року з моменту смерті ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано припиненими правовідносини ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та КС «Імперіал ЛТД» по договорам поруки №1255/1, №1255/2, №1255/3, №1255/4 та №1255/5 від 15 липня 2011 року з моменту смерті позичальника ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Додатковим рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2014 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами цивільно-правового спору.

Не погодившись частково із рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 08 липня 2014 року, ухваленим по справі, позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просять скасувати це судове рішення в частині, що стосується відмови в задоволенні їх позовних вимог про припинення зобов'язання позичальника ОСОБА_8 за Договором кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити ці їхні позовні вимоги в повному обсязі.

Крім того, апелянти просять визнати припиненими правовідносини за Договорами поруки №1255/1, №1255/2, №1255/3, №1255/4 та №1255/5 від 15 липня 2011 року, укладеними між ними та КС «Імперіал ЛТД» в забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_8 за Договором кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року, а також відмовити в задоволенні первісних вимог КС «Імперіал ЛТД» про стягнення з них на користь кредитної спілки заборгованості за вказаним кредитним договором.

В обґрунтування своєї скарги апелянти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 посилаються на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального права й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цивільно-правового спору по суті.

Зокрема, апелянти вказують на те, що судом першої інстанції визнано припиненими правовідносини ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та КС «Імперіал ЛТД» за договорами поруки №1255/1, №1255/2, №1255/3, №1255/4 та №1255/5 від 15 липня 2011 року, укладеними в забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_8 за Договором кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року, однак при цьому безпідставно відмовлено у визнанні припиненим самого Договору кредитної лінії у зв'язку зі смертю позичальника ОСОБА_8

Крім того, апелянти вказують і на те, що судом першої інстанції частково задоволено їхні зустрічні позовні вимоги, однак при цьому судом не розглянуто питання про стягнення з КС «Імперіал ЛТД» на їхню користь судового збору, сплаченого при подачі зустрічного позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду відповідно до положень ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції, ухвалене по справі, частковій зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, в даному випадку рішення суду першої інстанції, ухвалене по справі, не в повному обсязі відповідає цим вимогам процесуального закону.

Задовольняючи позовні вимоги КС «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2 та стягуючи з останнього як поручителя позичальника ОСОБА_8 солідарно з іншими поручителями ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, щодо яких вже є судове рішення, яке набрало законної сили, на користь позивача за первісним позовом КС «Імперіал ЛТД» кредитної заборгованості за Договором кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року, суд першої інстанції виходив із того, що на момент смерті позичальника ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, мало місце невиконане зобов'язання останнього з погашення отриманого ним кредиту в загальному розмірі 63 370,81 грн., а тому відповідач ОСОБА_2 повинен нести солідарну відповідальність з іншими поручителями за невиконання цього зобов'язання.

Однак, із таким висновком районного суду судова колегія погодитись не може, позаяк цей висновок є помилковим та таким, що не ґрунтується на законі.

Згідно зі ст.ст. 1, 3, 4 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів.

Правовідносини з надання кредиту регулюються параграфом 2 главою 71 Цивільного кодексу України.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у статті 1054 Цивільного кодексу України.

За змістом положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Загальні умови виконання зобов'язань передбачені ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Підстави припинення зобов'язання визначені законодавцем у ст. 598 ЦК України.

Відповідно до вказаної правової норми зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою, тобто виключно у випадку, коли правовідносини, учасником яких був боржник, не допускають правонаступництва.

За змістом ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених правових норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) переходять до іншої особи - спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов'язанні.

За правилами ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ст. 523 ЦК України порука, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Згідно ч. 3 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Як роз'яснено в п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке.

Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553-554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки.

Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.

Таким чином на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки.

Як встановлено по справі, 15 липня 2011 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та позичальником ОСОБА_8 було укладено Договір кредитної лінії № 1255, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 50 000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 70% річних.

У забезпечення виконання позичальником ОСОБА_8 своїх договірних зобов'язань за вказаним Кредитним договором між кредитором - КС «Імперіал ЛТД» та відповідачем ОСОБА_2 того ж дня, тобто 15.07.2011 року, був укладений Договір поруки № 1255/4, згідно якого останній поручився перед кредитором за виконання позичальником ОСОБА_8 кредитних зобов'язань та узяв на себе солідарну з боржником відповідальність за їх невиконання.

Позичальник ОСОБА_8 умови кредитного договору належним чином не виконував, у наслідок чого утворилась кредитна заборгованість останнього, розмір якої станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 63 370,81 грн.

По справі також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_8 помер.

При цьому, умовами укладеного між КС «Імперіал ЛТД» та відповідачем ОСОБА_2 Договору поруки № 1255/4 від 15.07.2011 року не передбачено обов'язку поручителя відповідати за виконання кредитного договору за боржника ОСОБА_8 в разі смерті останнього, а крім того, зазначений договір поруки не містить і згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника - правонаступника (спадкоємця) померлого, а відтак у зв'язку зі смертю позичальника ОСОБА_8, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1, порука відповідача ОСОБА_2, встановлена зазначеним Договором поруки припинила свою дію.

Однак, суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення у справі, із суттю спірних правовідносин, що виникли між позивачем КС «Імперіал ЛТД» та відповідачем ОСОБА_2, а також нормами матеріального права, що їх регулюють, належним чином не визначився, внаслідок чого безпідставно стягнув з відповідача ОСОБА_2, як поручителя померлого позичальника ОСОБА_8, на користь позивача КС «Імперіал ЛТД» кредитну заборгованість за Договором кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року в сумі 63 370,81 грн., тим більше солідарно з іншими поручителями позичальника ОСОБА_8, щодо яких вже є судове рішення про стягнення кредитного боргу, яке набрало законної сили.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, рішення Старобільського районного суду Луганської області від 08 липня 2014 року, ухвалене по справі, не може бути визнане цілком правильним, обґрунтованим, а тим паче справедливим, а тому судова колегія вважає за необхідне на підставі п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України змінити це судове рішення, скасувавши його в частині, що стосується задоволення первісних позовних вимог Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з останнього на її користь кредитної заборгованості за Договором кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року, та ухваливши в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні зазначених позовних вимог КС «Імперіал ЛТД» за їх безпідставністю.

Крім того, виходячи з приписів ст. 88 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідне змінити й додаткове рішення Старобільського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2014 року, яке є невід'ємною частиною основного рішення, ухваленого по справі, скасувавши його в частині, що стосується стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь КС «Імперіал ЛТД» 633,70 грн. судового збору.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі, безпідставно відмовив у задоволенні заявлених ними зустрічних позовних вимог про припинення зобов'язань позичальника ОСОБА_8 за Договором кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року в зв'язку зі смертю останнього, то ці доводи апелянтів судова колегія оцінює критично та відхиляє, оскільки як зазначалося вище, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою, тобто виключно у випадку, коли правовідносини, учасником яких був боржник, не допускають правонаступництва (ч. 1 ст. 608 ЦК України).

В даному випадку грошове зобов'язання боржника - позичальника ОСОБА_8, що виникло з Договору кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року, не є таким, що нерозривно пов'язане з особою позичальника та допускає правонаступництво за законом, тобто може бути виконано повністю або частково його спадкоємцями.

При цьому, будь-яких належних та допустимих, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, доказів на підтвердження того, що після смерті позичальника ОСОБА_8 та відкриття спадщини після останнього відсутні спадкоємці, позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до суду першої інстанції не представили.

Не представили вони таких доказів і до суду апеляційної інстанції, а тому судова колегія вважає, що районний суд, приймаючи рішення у справі, обґрунтовано відмовив у задоволенні заявлених позовних вимог щодо припинення зобов'язань позичальника ОСОБА_8 за Договором кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року в зв'язку зі смертю позичальника, за їх безпідставністю, тим більше, як вбачається з матеріалів цивільної справи, кредитором КС «Імперіал ЛТД» вже подано позов до спадкоємиці ОСОБА_8 - його дружини ОСОБА_9 про стягнення кредитного боргу за вказаним кредитним договором і за цим позовом Сєвєродонецьким міським судом Луганської області вже відкрито провадження у цивільній справі.

Безпідставними є й доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі, не вирішив питання про судові витрати по справі, оскільки як зазначалося вище, зазначене питання вже вирішено районним судом у порядку, передбаченому ст. 220 ЦПК України, шляхом ухвалення по справі додаткового рішення від 24 жовтня 2014 року, яке сторонами цивільно-правового спору не оскаржене та набрало законної сили.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є несуттєвими, й не містять передбачених законом підстав для подальшої зміни чи скасування ухваленого судом першої інстанції по справі рішення, яке є предметом апеляційного оскарження.

Таким чином, з огляду на викладене та керуючись ст.ст. 11, 15, 509, 523, 526, 527, 543, 553, 554, 559, 598, 608, 610, 1049, 1216, 1218 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 4, 10, 11, 58, 59, 61, 88, 213, 303, 304, 307, 309, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 08 липня 2014 року - змінити.

Скасувати це судове рішення в частині, що стосується задоволення позовних вимог Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2 про стягнення з останнього кредитної заборгованості за Договором кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року.

У задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за Договором кредитної лінії № 1255 від 15.07.2011 року - відмовити.

У решті рішення Старобільського районного суду Луганської області від 08 липня 2014 року, ухвалене по справі, - залишити без змін.

Додаткове рішення Старобільського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2014 року - змінити, скасувавши його в частині, що стосується стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» судового збору в сумі 633 грн. 70 коп.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: