АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 673/1313/14-ц
Провадження № 22-ц/792/954/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Карпусь С.А.

суддів: Матковської Л.О., Федорової Н.О.

при секретарі Бондарі О.В.

з участю: ОСОБА_1, адвоката Афадєєва В.В., ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником Афадєєвим Віталієм Вікторовичем, на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 17 березня 2015 року за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Відділу Держземагенства у Деражнянському районі, Деражнянської міської ради, третя особа - ОСОБА_5, про визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - Відділ Держземагенства у Деражнянському районі, Деражнянська міська рада, про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В лютому 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_1 звертаючись до суду з вказаним позовом зазначали, що ОСОБА_4 є власником 281/1000 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1. Іншим співвласником цього будинковолодіння в розмірі 719/1000 частки є ОСОБА_5. ОСОБА_1 належить на праві власності будинок та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0686 га по АДРЕСА_2. Їм стало відомо,що ОСОБА_3, який є власником житлового будинку АДРЕСА_3, приватизував земельні ділянки площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і 0,3443 га для ведення

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Волкова О.М. Провадження № 22-ц/792/954/14

Доповідач - Карпусь С.А. Категорія № 47

особистого селянського господарства, що розташовані за вказаною адресою і йому на підставі рішень Деражнянської міської ради від 29 січня 2010 року та 11 жовтня 2011 року видані державні акти на право власності на земельні ділянки. Вважають вказані рішення та державні акти на право власності на земельні ділянки незаконними, оскільки такі видані з порушенням порядку і процедури та порушують їх права як суміжних землевласників та землекористувачів. Оспорюваним рішенням Деражнянської міської ради №4 від 29 січня 2010 року ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації з метою передачі у власність земельної ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_3 із земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд та земельної ділянки площею 0,2600 га за цією ж адресою із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства. Однак технічна документація із землеустрою та в подальшому державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для особистого селянського господарства виготовлений на земельну ділянку загальною площею 0,3443 га. Вважають, що ОСОБА_3 до земельної ділянки по АДРЕСА_3 було включено частину земельної ділянки площею 0,141799 га, що закріплена за будинком АДРЕСА_1, користувачем якої є ОСОБА_4. Межі земельних ділянок ОСОБА_3 не були погодженні з ними, як суміжними землекористувачами. Крім того, ОСОБА_3 при встановленні в натурі на місцевості меж приватизованих земельних ділянок були допущені порушення архітектурних та будівельних норм і самовільне захоплення частини земельної ділянки по АДРЕСА_2. Тому просили визнати незаконними і скасувати рішення Деражнянської міської ради №4 від 29 січня 2010 року та від 11 жовтня 2011 року №8, скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 15 листопада 2011 року та державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 15.11.2011 року, що видані ОСОБА_3, зобов'язати відділ Держкомзему у Деражнянському районі скасувати реєстраційні записи №00465, №00466 в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку на оспорювані земельні ділянки ОСОБА_3. Під час розгляду справи ОСОБА_1 доповнила позов вимогами про скасування державної реєстрації двох земельних ділянок по АДРЕСА_3 площею 0,1000 га із кадастровим номером НОМЕР_3 та площею 0,3443 га із кадастровим номером НОМЕР_4 та визнати незаконним і скасувати рішення Деражнянської міської ради № 5 від 11.10.2011 року в частині передачі у приватну власність ОСОБА_3 вказаних земельних ділянок.

Рішенням Деражнянського районного суду від 23 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 12 лютого 2014 року, в позові ОСОБА_4, ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року рішення Деражнянського районного суду від 23.05.2013 року та ухвалу апеляційного суду від 12.02.2014 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції, тобто справа розглядається лише в частині заявлених позовних вимог ОСОБА_1.

Під час розгляду справи ухвалою Деражнянського районного суду від 04 вересня 2014 року справу передано за підсудністю до Віньковецького районного суду Хмельницької області.

Під час розгляду справи у листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, треті особи Відділ Держземагенства у Деражнянському районі та Деражнянська міська рада, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та його скасування. Він зазначав, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0686 га по АДРЕСА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 11 лютого 2009 року серії НОМЕР_5, виданого на підставі рішення Деражнянської міської ради № 6 від 28.10.2008 року. Він є власником житлового будинку та земельної ділянки площами 0,1000 га та 0,3443 га по АДРЕСА_3. Висновком експерта встановлено наявність накладки земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,0686 га на належну йому земельну ділянку площею 0,1000 га в точках 4-3 на 0,0005 га. Проте згідно даних експертизи за домогосподарством ОСОБА_1 з урахуванням рішення Хмельницького районного суду від 4 січня 1995 року про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою по АДРЕСА_2 мала б перебувати земельна ділянка площею 0,0630 га, в той час як приватизація нею земельної ділянки проведена без урахування цих обставин та наявності меж, встановлених судовим виконавцем 3 травня 1995 року. Тому державний акт на ім'я ОСОБА_1 виданий із порушенням. З цих підстав він просив визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку від 11.02.2009 року серія НОМЕР_5, що виданий ОСОБА_1 на підставі рішення Деражнянської міської ради № 6 від 28.10.2008 року на земельну ділянку площею 0,0686 га для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Ухвалою Віньковецького районного суду від 16 грудня 2014 року зустрічну позовну заяву об'єднано з первісним позовом в одне провадження.

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 17 березня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду в частині відмови у задоволенні її вимог, просить його в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Суд при ухваленні оскаржуваного рішення не дав належної оцінки тій обставині, що державні акти на земельні ділянки видані ОСОБА_3 на підставі рішення Деражнянської міської ради від 11 вересня 2011 року, якого в дійсності не існує. Також суд не дав належної оцінки висновку експерта Хмельницького відділення Київського НДІСЕ ОСОБА_7 від 13.12.2013 року №125/13-26, яким встановлено, що фактична площа земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ОСОБА_1 є на 0,0005 га меншою ніж площа, зазначена у виданому їй Державному акті на право власності. Крім того, експертом було встановлено часткове накладання земельної ділянки ОСОБА_3 площею 0,1000 га на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,0686 га, при цьому площа накладання становить 0,0005 га. Суд не дав оцінки поясненням цього експерта, довідці виконкому Деражнянської міської ради від 12.11.2009 року № 2830 щодо розміру земельної ділянки ОСОБА_3. Останній з порушенням встановленого порядку приватизував земельні ділянки, їх межі не були встановлені на місцевості, погодження меж земельних ділянок з ОСОБА_1 не було проведено. Це призвело до неправильного визначення меж і самозахоплення частини сусідньої земельної ділянки ОСОБА_1.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Відділ Держземагенства у Деражнянському районі, Деражнянська міська рада та третя особа - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для справи.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка звертаючись до суду не надала будь-яких достовірних та належних доказів на підтвердження своїх вимог і в судовому засіданні обставини щодо порушення ОСОБА_3 її прав землевласника не знайшли свого підтвердження.

Такі висновки суду підтверджуються матеріалами справи та відповідають закону.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частинами 1 і 3 статті 116 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних відносин), встановлено, що громадяни набувають прав власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам провадиться у разі, зокрема, приватизації земельних ділянок.

Відповідно до статті 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцем знаходження земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельних ділянок.

Статтею 121 ЗК України визначено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства-не більше 2,0 гектара; для будівництва та обслуговування жилого будинку, погосподарських будівель і споруд в містах-не більше 0,10 га.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 19.04.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Деражнянської державної нотаріальної контори, та зареєстрованого у Деражнянському бюро технічної інвентаризації за № 306 від 25.04.1994 року. Як зазначено в договорі, домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,07 га.

Згідно виписки із земельно-облікових документів Деражнянської міської ради станом на 01.01.2008 року у землекористуванні ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2, знаходилась земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель загальною площею 0,0686 га.

На підставі рішення 24 сесії V скликання Деражнянської міської ради № 6 від 28.10.2008 року "Про безоплатну приватизацію земельних ділянок громадянами", ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0686 га по АДРЕСА_2 із земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

06.11.2008 року ОСОБА_1 уклала договір №139 із проектним кооперативом "Візир" по виготовленню технічної документації із землеустрою, яка посвідчує право власності на земельну ділянку, та цього ж дня спеціалістом підприємства у її присутності було складено протокол встановлення (погодження) зовнішніх меж земельної ділянки на місцевості, згідно змісту якого на місцевості кути повороту були закріплені межовими знаками (металевими трубами, кутниками) у кількості 12 штук, які передані на зберігання землевласнику, ОСОБА_3 був суміжним землекористувачем, підпис якого у даному протоколі відсутній. (т. 2 а.с. 19, 23).11 лютого 2009 року ОСОБА_1 отримала Державний акт на право приватної власності серії НОМЕР_5 на вказану земельну ділянку, якій було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_6.

ОСОБА_3 є власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_3 згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 30.08.1976 року, виданого на підставі рішення Деражнянської селищної ради від 19.08.1976 року №15. 18.01.2010 року він звернувся до Деражнянської міської ради із заявою про надання дозволу на безкоштовну приватизацію земельної ділянки орієнтовною площею 0,36 га по АДРЕСА_3, яка перебуває у його користуванні.

Рішенням 35 сесії V скликання Деражнянської міської ради від 29.01.2010 року № 4 ОСОБА_3 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації з метою передачі у власність земельних ділянок по АДРЕСА_3 орієнтованою площею 0,1000 га із земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та орієнтованою площею 0,2600 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства.

17.03.2011 року ОСОБА_3 уклав договір за № 9/т із приватним підприємством "Терра ІЗОП" по розробці технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки. Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, включала акти встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), які містили дані про погодження меж земельних ділянок із суміжними землекористувачами.

Відповідно до актів встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 05.04.2011 року, при проведенні робіт із землеустрою межі земельних ділянок ОСОБА_3 були відмічені на місцевості межовими знаками відповідно до кадастрового плану та плану меж земельних ділянок, спірні питання були відсутні. Межі земельних ділянок були погоджені із суміжними землекористувачами - ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_14, а ОСОБА_1, яка являється одним із суміжних власників земельної ділянки ОСОБА_3, від підпису погодження меж земельних ділянок відмовилась без відомих на те причин, хоча була присутня при проведенні робіт по встановленню меж. (т. 1 а.с. 124, 125)

Рішенням 10 сесії V скликання Деражнянської міської ради Хмельницької області № 5 від 11.10.2011 року "Про безоплатну приватизацію земельних ділянок громадянами" було передано у приватну власність ОСОБА_3 земельні ділянки по АДРЕСА_3 площею 0,1000 га із земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,3443 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням 10 сесії VІ скликання Деражнянської міської ради № 8 від 11.10.2011 року "Про затвердження технічної документації та передачі земельних ділянок у власність" було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передано ОСОБА_3 у приватну власність уточнені після обміру в натурі та затверджені Деражнянською міською радою земельні ділянки - площею 0,1000 га по АДРЕСА_3 із земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку площею 0,3443 га по АДРЕСА_3 із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства.

15.11.2011 року ОСОБА_3 отримав державний акт серії НОМЕР_7 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер якої НОМЕР_3 та державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,3443 га для ведення особистого селянського господарства, якій присвоєно кадастровий номер № НОМЕР_4, що розташовані по АДРЕСА_3.

Законом України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

В дослідницькій частині висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №125/13-26 від 13 грудня 2013 року зазначено, що площа земельної ділянки ОСОБА_1 зменшена у зв'язку із накладанням її державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 відповідно до меж земельної ділянки зазначених у державному акті на право власності на земельну ділянку. Накладання меж земельних ділянок показано у додатку № 3 (т. 2 а.с.49, 64), з якого вбачається накладка земельної ділянки ОСОБА_3 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га (присадибна ділянка) на земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0686 га в точках 1-2-3-4 на 0,0005 га.

Проте в засіданні апеляційного суду експерт ОСОБА_7 пояснив, що такий висновок він зробив на припущеннях, оскільки у нього не було обмінних файлів на земельні ділянки, що належать сторонам, а на місцевості дана земельна ділянка площею 0,0005 га будь-яких огорож (загорож, межових знаків) не містить. Тому враховуючи й ці обставини, суд першої інстанції дав вірну оцінку висновку експерта як доказу по справі.

Представник відділу Держземагенства у Деражнянському районі Хмельницької області Зеленовська Л.М. у судовому засіданні пояснила, що ділянки, які належать позивачу та відповідачу внесені до національної кадастрової системи, технічна документація по виготовленню їм документів на право власності на земельні ділянки пройшла експертизу, і по кадастровій карті межі земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3 між собою не перетинаються. Також немає накладок земельних ділянок і в обмінних файлах на належні сторонам земельні ділянки.

Цим спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем вчинено самовільне захоплення частини земельної ділянки належної позивачці у розмірі 0,0005 га та накладання їхніх земельних ділянок і підтвердження цих обставин експертом у судовому засіданні.

Інших даних про порушення прав ОСОБА_1 на користування та володіння своєю земельною ділянкою видачею ОСОБА_3 оспорюваних державних актів на право власності на земельні ділянки експертизою встановлено не було.

Як в засіданні суду першої інстанції, так і в засіданні апеляційного суду пояснення позивачки зводились до того, що відсутня земельна ділянка біля хліва, що їй належить зі сторони фронтону, а також відсутня можливість вивозу гною по земельній ділянці з північної сторони за хлівом упродовж усієї довжини хліва.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 не заперечував проти користування ОСОБА_1 земельною ділянкою біля хліва, що їй необхідна для його обслуговування зі сторони фронтону, і послався на те, що спір виник у зв'язку з тим, що він огородив свою приватизовану земельну ділянку для ведення огородництва прозорою сіткою і позивачка втратила можливість вивозити гній через його земельну ділянку.

Згідно акту обстеження присадибних земельних ділянок по АДРЕСА_2 від 13 лютого 2013 року ОСОБА_3 по межі його земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства встановлено огорожу.

Питання щодо встановлення сервітуту чи надання можливості вивозу гною якимось іншим шляхом позивачкою перед відповідачем не ставилось.

Відсутність можливості ОСОБА_1 вивозити гній від належного їй хліва не свідчить про порушення ОСОБА_3 її прав.

Давши належну оцінку дослідженим доказам в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачкою ОСОБА_1 не доведено у судовому засіданні, що під час видачі відповідачу ОСОБА_3 державних актів на право власності на земельні ділянки та прийнятті спірних рішень Деражнянською міською радою були порушені її права, у зв'язку з цим обґрунтовано відмовив у задоволенні позову за недоведеністю.

Не спростовують висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги, в тому числі й посилання суду на неіснуюче рішення Деражнянської міської ради від 11 вересня 2011 року № 5.

Як видно з матеріалів справи, в технічній документації із землеустрою на ОСОБА_3 наявна копія рішення 10 сесії V скликання Деражнянської міської ради Хмельницької області № 5 від 11.09.2011 року "Про безоплатну приватизацію земельних ділянок громадянами", проте за повідомленням виконкому Деражнянської міської ради пленарне засідання сесії відбулося в жовтні 2011 року, у зазначеному витягу з рішення помилково зазначено місяць вересень.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не дав оцінки довідці виконкому Деражнянської міської ради від 12.11.2009 року № 2830 щодо розміру земельної ділянки ОСОБА_3, не заслуговують уваги, оскільки викладені в цій довідці відомості ніяким чином не порушують прав позивачки як землевласника.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану представником Афадєєвим Віталієм Вікторовичем, відхилити.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь