Справа № 477/2682/14-ц
Провадження № 2/477/77/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В., при секретарі - Бітюковій С.В.,

за участю:

представника позивача - Бронченко Л.А.,

відповідача - ОСОБА_2,

представників третьої особи - Краснонос С.В.,

прокурорів - Омеленчук А.В., Петрової Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу

за позовом: органу опіки та піклування Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області

до ОСОБА_2,

треті особи на боці позивача - служба у справах дітей Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області, Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Миколаївської обласної ради,

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2014 року орган опіки та піклування Мішково-Погорілівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно його сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказувала, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина ОСОБА_6, не піклується про його розвиток та виховання, неповнолітній перебуває під постійним психологічним тиском, тому просила позбавити його батьківських прав.

В судовому засіданні представник позивача, прокурор та представник третьої особи позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що ніякого тиску на свого сина не вчиняв, а виховував його в дусі високої духовності та християнської моралі, а також давав йому всі необхідні кошти, але фактично син виявився непідконтрольний йому, не виявляв поваги, слухняності, втікав з дому, пропадав ночами, а будь-які заходи виховання не призвели до позитивних результатів.

Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є найбільш суворою мірою відповідальності, яка може бути застосована до батьків у разі постійного та злісного ухилення ними від виконання своїх обов'язків.

Відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, в 1999 році за вчинення злочину батько батько був засуджений до позбавлення волі і неповнолітній ОСОБА_6 залишився проживати з матір'ю, яка померла в 2008 році, але ще до її смерті вони розлучилися.

Після смерті матері, за заявою батька, він був влаштований до школи реабілітації в

м. Миколаєві (Аляуди).

За поясненнями відповідача він вимушений був віддати сина до цієї школи, де той постійно проживав і одночасно навчався, оскільки через зайнятість на роботі не міг залишити сина одного без нагляду.

В подальшому, в зв'язку з розформуванням школи реабілітації він повернувся проживати до батька та продовжив навчання в Мішково-Погорілівській загальноосвітній середній школі.

Однак, через психологічний та фізичний тиск з боку батька неповнолітній ОСОБА_6 вимушений був залишити помешкання батька і переїхати проживати до бабусі вітчима (чоловіка, з яким проживала його мати до своєї смерті), а потім звернутися до центру соціально-психологічної реабілітації дітей Миколаївської обласної ради.

В теперішній час він проживає у матері вітчима та проходить навчання у "Вищому професійному училищі м. Миколаїва".

Дійсно, як було встановлено в судому засіданні, між батьком та сином склалися складні відносини.

Неповнолітній перебуває під постійним тиском з боку батька. В тому числі це полягало і в примусовому залученню до релігійної віри "п'ятидесятників", обмеженням в розвитку вивченням тільки релігійної літератури, обмеженням у спілкуванні з однолітками та друзями, також в недозволенні користуватися телевізором, комп'ютерною технікою тощо. Нерідко допускалося і застосування насилля.

За висновком Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області від 23 жовтня 2014 року адміністрація з тих же підстав вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За характеристикою на неповнолітнього з місця його останнього навчання, він не приділяє належної уваги до навчання, проживає з нерідною бабусею та вітчимом, а батько у його виховані участі не приймає, не цікавиться його освітою та поведінкою.

За таких досліджених доказів суд вважає, що відповідач дійсно виконує свої батьківські обов'язки по вихованню сина не належним чином, що не дозволяє неповнолітньому повноцінно розвиватися, тому з метою захисту його прав та інтересів ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно сина.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи обов'язок батька утримувати свого сина до його повноліття, передбачений

ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів свого заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.

Окрім цього, згідно зі ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача, який був сплачений при поданні позову, в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно його сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь особи або установи, де буде утримуватися неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, кошти (аліменти) на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 4 листопада 2014 року і до його повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області судові витрати у виді сплаченого при поданні позову судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення.

В судовому засіданні було проголошену вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст складено 18 лютого 2015 року.

Суддя Р.В. Козаченко