Справа № 536/971/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Левицькою І.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 та його представника по довіреності ОСОБА_2,

третьої особи ФОП ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: ФОП ОСОБА_3, про зобовязання внести запис до Книги реєстрації поховань та видати свідоцтво про поховання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 27 квітня 2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про зобовязання внести запис про поховання померлого ОСОБА_5 до Книги реєстрації поховань та видати свідоцтво про поховання.

В обґрунтування позову вказував, що 20 травня 2013 року помер його батько ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації смертей ОСОБА_6 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ Полтавської області зроблено відповідний актовий запис №311 від 21 травня 2013 року.

На підставі його усної домовленості з ФОП ОСОБА_3, останнім було надано ритуальні послуги, а саме: здійснено організацію похорону ОСОБА_5 та безпосередньо поховання його на території Чернознамянського кладовища по вулиці О.Вовка.

Даний факт підтверджується довідкою священика ОСОБА_4 церкви отця Миколая від 07.03.2014 року про те, що 22.05.2013 року було проведено поховання ОСОБА_5 на території ОСОБА_4 кладовища по вулиці О.Вовка.

В подальшому у нього виникла потреба щодо встановлення намогильної споруди та отримання свідоцтва про поховання ОСОБА_5, а тому він 24 квітня 2014 року звернувся з заявою про видачу свідоцтва про поховання до ОСОБА_4 сільської ради Кременчуцького району.

30 квітня 2014 року він отримав з ОСОБА_4 сільської ради Кременчуцького району відповідь за №377 від 30 квітня 2014 року про відмову у видачі свідоцтва про поховання ОСОБА_5, у звязку з тим, що рішенням 36 сесії 5 скликання від 01 жовтня 2010 року накладено заборону на поховання на кладовищі по вулиці О.Вовка, хоч про це рішення під час поховання його не було повідомлено.

Вважає, що відповідь ОСОБА_4 сільської ради Кременчуцького району порушує його права і інтереси. Поховання померлого ОСОБА_5 на території закритого Чернознамянського кладовища здійснене фактично, підстав для перепоховання немає, а тому ОСОБА_4 сільська рада Кременчуцького району зобовязана зробити запис про поховання ОСОБА_5 в Книзі реєстрації поховань та на підставі цього запису видати йому свідоцтво про поховання.

Позивач ОСОБА_1 та його представник по угоді адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, в обґрунтування позову пояснили так, як викладено вище в описовій частині рішення.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Кременчуцького району в судове засідання не зявився, подав письмове заперечення проти позову, вважав його незаконним та не обґрунтованим, не доказаним та пояснив, що до ОСОБА_4 сільської ради із заявою від 24.04.2014 року звернувся ОСОБА_1 з проханням видати свідоцтво про поховання батька ОСОБА_5 для встановлення намогильної споруди. Листом від 30.04.2014 року ОСОБА_1 було відмовлено з наступних підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про поховання та похоронну справу" органи місцевого самоврядування реалізують державну політику в галузі поховання.

Рішенням 36 сесії сільської ради 6 скликання від 01 жовтня 2010 року «Про накладення часткової заборони поховання громадян, на окремих кладовищах» накладено заборону на поховання на кладовищі, що знаходиться по вулиці О.Вовка в селі Червона Знам'янка. Дане рішення, відповідно до вимог «Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань», затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 року №193 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2004 року за № 1113/9712 «Про затвердження нормативно - правових актів щодо реалізації Закону України «Про поховання та похоронну справу» розміщене на вході до кладовища та на території кладовища, а також на дошці оголошень сільської ради для ознайомлення населення. Крім того, на вході до кладовища розміщена табличка - «поховання заборонено».

Особисто ознайомити позивача про заборону у сільської ради не було можливості, так як за дозволом на поховання громадянина ОСОБА_5 на кладовищі по вулиці О.Вовка в селі Червона Знам'янка до сільської ради не звертався ні позивач, ні ФОП ОСОБА_3.

Відповідно до Переліку вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення, затверджених вищезазначеним наказом та ст. 12 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» особа, яка зобов'язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб'єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг.

В сільській раді комунальна ритуальна служба відсутня, договорів із суб'єктами господарської діяльності, які надають ритуальні послуги, а особисто із ФОП ОСОБА_3 сільським головою не укладались.

Таким чином, з боку ОСОБА_4 сільської ради ніяким чином не порушувались права та інтереси позивача, а поховання ОСОБА_5 відбулось самовільно, з порушенням вимог рішення сільської ради та норм чинного законодавства.

Тому просив суд повністю відмовити ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_4 сільської ради про зобов'язання внести запис до Книги реєстрації поховань та видачі свідоцтва про поховання.

Третя особа ФОП ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що вимоги позивача на його думку є законними, оскільки він звертався за дозволом на поховання ОСОБА_5 на кладовищі по вулиці О.Вовка до сільської ради. Так як сільського голови в той час не було, він не зміг отримати необхідного дозволу і поховання ним було здійснено на цьому кладовищі фактично без дозвільних документів.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, третьої особи, заперечення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що 20 травня 2013 року помер ОСОБА_5 (а.с.8), який доводився позивачу батьком.

ФОП ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив, що дійсно він надав ритуальні послуги позивачу, а саме: здійснив організацію похорону ОСОБА_5 та безпосередньо його поховання на території Чернознамянського кладовища по вулиці О.Вовка.

30 квітня 2014 року ОСОБА_1 на його звернення отримав з ОСОБА_4 сільської ради Кременчуцького району відповідь №377 від 30 квітня 2014 року про відмову у видачі свідоцтва про поховання ОСОБА_5, у звязку з тим, що рішенням 36 сесії 5 скликання від 01 жовтня 2010 року накладено заборону на поховання на кладовищі по вулиці О.Вовка, за дозволом на поховання ОСОБА_5 на кладовищі по вулиці О.Вовка в селі Червона Знамянка ніхто не звертався, реєстрація місця поховання на кладовищі не проводилась (а.с.11).

Рішенням ОСОБА_4 сільської ради від 01 жовтня 2010 року була накладена заборона на поховання на кладовищі, що знаходиться по вулиці О.Вовка у селі Червона Знамянка Кременчуцького району Полтавської області до облаштування нових місць для поховання (а.с.20).

Згідно частин 2,6,8 статті 23 вказаного закону, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад забезпечують планування та впорядкування території місць поховання згідно з генеральними планами забудови відповідних населених пунктів та іншої містобудівної документації з дотриманням обов'язкових містобудівних, екологічних та санітарно-гігієнічних вимог.

Порядок функціо нування місць поховань визначається виконавчим органом сільської, селищної, міської ради.

Орган місцевого самоврядування може прийняти рішення про часткове або повне припинення поховання померлих (закриття) кладовища в разі, якщо на території кладовища немає вільних місць для облаштування нових могил (колумбарних ніш), а поховання померлих можливе лише на місцях родинного поховання або шляхом підпоховання в могилах за згодою користувачів місць поховання відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частин 3-6 статті 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов'язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Це свідоцтво дає право його пред'явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов'язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству.

На могилах (місцях родинного поховання) можуть встановлюватися надмогильні споруди, склепи за індивідуальним замовленням у межах, встановлених для могили (родинного поховання). Встановлені намогильні споруди, склепи реєструються спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) у книзі обліку намогильних споруд, форму якої затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Забороняється здійснювати поховання інших померлих (підпоховання), встановлення намогильної споруди, склепу без згоди користувача місця поховання (користувача місця родинного поховання).

Згідно статті 27 Закону України «Про поховання та похоронну справу» кожне поховання та перепоховання померлих реєструється спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) у книзі реєстрації поховань померлих, форма якої встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до преамбули Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань цей Порядок розроблено з метою реалізації положень Закону України «Про поховання та похоронну справу».

Відповідно до ч.3 п.2.1 вказаного Порядку поховання померлих чи їх праху після кремації дозволяється на діючих кладовищах, уведених в експлуатацію згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Позивач ОСОБА_1 не довів у суді, що його право було порушено відповідачем ОСОБА_4 сільською радою Кременчуцького району.

Оскільки судом було установлено, що кладовище по вулиці О.Вовка у селі Червона Знамянка Кременчуцького району, на якому було 22 травня 2013 року здійснено поховання батька позивача ОСОБА_5, який помер 20 травня 2013 року у місті Кременчуці, було закрите та поховання було заборонене на підставі рішення ОСОБА_4 сільської ради Кременчуцького району від 01 жовтня 2010 року, поховання позивачем було здійснене на цьому кладовищі самовільно, усупереч вказаного рішення та норм Закону України «Про поховання та похоронну справу», а також Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, за дозволом на поховання ОСОБА_5 на кладовищі по вулиці О.Вовка в селі Червона Знамянка ніхто не звертався, а тому сільська рада не зобовязана здійснювати реєстрацію поховання померлого ОСОБА_5 у Книзі реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян і відповідно видавати позивачу свідоцтво про поховання.

За таких обставин суд повністю відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні його позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10,11,60,209,213-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: ФОП ОСОБА_3, про зобовязання внести запис до Книги реєстрації поховань та видати свідоцтво про поховання відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Повне рішення виготовлене 31 липня 2015 року.

Суддя Ю. І. Степаненко