Справа № 760/9947/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 про визнання дій та бездіяльності державних виконавців неправомірною, визнання дій та бездіяльності начальника відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

18 травня 2015 ОСОБА_1 поштою направила до суду скаргу, в якій посилається на неправомірні дії державних виконавців щодо невжиття дій, спрямованих на звільнення з-під арешту її майна. Також зазначає, що неправомірними є дії начальника відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві щодо невжиття заходів по зняттю арешту з її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У скарзі ОСОБА_1 просить суд:

- визнати рішення та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, які полягають у відмові 08 травня 2015 року прийняти постанову про звільнення майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 25216438 ОСОБА_1 з-під арешту, неправомірною (п. 3 скарги);

- зобов'язати начальника відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві усунути порушення права власності заявника та прийняти постанову про зняття арешту з належного заявнику ОСОБА_1 майна (все нерухоме майно), який був накладений 18 березня 2011 року постановою відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження ВП № 25216438 (п. 5 скарги);

- зобов'язати начальника відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві привести постанову про зняття арешту з належного заявнику ОСОБА_1 майна у відповідність до інформації, яка була внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (п. 6 скарги).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

У пункті 1 ч. 2 ст. 17 КАС України зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує дії, бездіяльність та просить зобов'язати вчинити дії начальника відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві не під час виконання безпосередньо ним судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу.

ОСОБА_1 оскаржує дії, бездіяльність та просить зобов'язати вчинити дії начальника відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві як посадової особи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що зазначені вимоги (пункти 3, 5, 6 скарги) підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на наведене, у відкритті провадження в справі в частині цих вимог скарги слід відмовити.

Також у скарзі ОСОБА_1 просить суд:

- визнати бездіяльність державного виконавця Мазур Ю.С., яка полягає у невиконанні Постанови від 07 червня 2011 року про звільнення майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 25216438 з-під арешту та не направленні копії постанови про зняття арешту з майна боржника відповідному органу (установі) для зняття арешту, неправомірною (п. 2 скарги);

- визнати дії державних виконавців Козак Р.П, та Мазур Ю.С. по внесенню суперечливої інформації про відкриття 18 березня 2011 року виконавчого провадження ВП № 25216438 до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, неправомірними (п. 4 скарги).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Частиною 2 цієї статті визначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Зазначені строки є процесуальними та можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

До суду зі скаргою на дії та бездіяльність державних виконавців ОСОБА_1 звернулась 18 травня 2015 року.

У скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що державний виконавець Мазур Ю.С. не надіслав копію постанови про звільнення майна з-під арешту від 27 червня 2011 року відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Державні виконавці Козак Р.П. та Мазур Ю.С. внесли суперечливу інформацію про відкриття виконавчого провадження від 18 березня 2011 року в частині відомостей про особу, яка здійснила накладення арешту.

Вбачається, що заява ОСОБА_1 щодо оскарження дій державних виконавців, вчинених у 2011 році подана до суду з пропуском десятиденного строку, встановленого ст. 385 ЦПК України.

У частинах 1, 2 ст. 72 ЦПК України містяться положення про те, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Разом з тим, при зверненні до суду ОСОБА_1 з таким клопотанням не зверталася.

Законом не передбачена можливість вирішення питання про поновлення строку за ініціативою суду. Зазначена обставина лише може бути поважною причиною для поновлення строку.

З огляду на наведене, скарга ОСОБА_1 у частині вимог про визнання дій та бездіяльності державних виконавців неправомірними підлягає залишенню без розгляду.

Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_1 було відмовлено в державній реєстрації прав та їх обтяжень, не зважаючи на те, що фактично арешт з майна знятий, а документи державної виконавчої служби з цього приводу за 2011 рік знищені в зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Вбачається, що в такому випадку способом захисту порушеного права є звернення ОСОБА_1 до суду з позовом в порядку позовного провадження про зняття арешту з майна.

Керуючись ст. 16 ЦК України, статтями 11, 72, п. 1 ч. 2 ст. 122, статтями 383, 385 ЦПК України, статтями 3, 17 КАС України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій та бездіяльності державних виконавців неправомірною, визнання дій та бездіяльності начальника відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві неправомірними, зобов'язання вчинити дії в частині вимог про оскарження дій, бездіяльності та зобов'язання вчинити дії начальника відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

Роз'яснити право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 про визнання дій та бездіяльності державних виконавців неправомірною, визнання дій та бездіяльності начальника відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві неправомірними, зобов'язання вчинити дії в частині вимог про визнання дій та бездіяльності державних виконавців неправомірними.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: