Справа № 450/1262/14 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/783/361/15 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Курій Н.М.,

суддів: Мельничук О.Я., Ніткевича А.В.,

за секретаря Куцика І.Б.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника Державної реєстраційної служби України - Барнича Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Державної реєстраційної служби України, ОСОБА_2, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" про визнання недійсною та скасування державної реєстрації прав на житловий будинок,

ВСТАНОВИЛА:

В травні ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до Державної реєстраційної служби України, ОСОБА_2, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", в якому просила визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію прав, яка була здійснена за гр. ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1

В обґрунтування позову ОСОБА_5 посилалася на те, що 17.10.2010 року було укладено договір іпотеки зазначеного вище житлового будинку, іпотекодавцем відповідно до умов якого був ОСОБА_7, який виступив майновим поручителем по договору позики, укладеному між ОСОБА_8 та ОСОБА_2

28.01.2012 року на адресу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надійшло повідомлення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про дострокове повернення всієї суми позики та можливість позасудового звернення на предмет іпотеки шляхом продажу іншій особі.

При цьому, на думку, позивача було порушено норми ст.35 Закону України "Про іпотеку", а саме - всупереч вимогам закону повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки здійснене не іпотекодержателем, а нотаріусом, та в застереженні повідомлення зазначено про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки іншій особі, а в даному випадку іпотекодержатель оформив предмет іпотеки на себе, тобто зареєстрував право власності на дану нерухомість за собою, тобто скористався таким правом захисту, про яке жодним чином не було попереджено іпотекодавця.

Позивач зазначає, що внаслідок смерті іпотекодавця ОСОБА_7 відкрилась спадщина, до складу якої входить предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 та з відкриттям права на спадщину, крім ОСОБА_8, яка проживала зі спадкодавцем на момент його смерті, є ще і вона (позивач), оскільки прийняла спадщину за законом з дозволу іншого спадкоємця та реалізувала своє право належним чином і у встановлені строки, а тому, вважає, що зазначена реєстрація будинку порушує права її права як спадкоємця.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 серпня 2014 року у задоволенні вищезазначеного позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, на основі неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт зазначає, що після смерті іпотекодавця ОСОБА_7 відкрилась спадщина, яку належним чином прийняли спадкоємці - ОСОБА_8 та ОСОБА_5, і вони повинні були задовольнити вимоги кредиторів померлого ОСОБА_7 в межах вартості спадкового майна, однак, ситуація створена відповідачами не дає можливості спадкоємцям реалізувати свої права на отримання спадщини та погашення вимог кредиторів спадкодавця.

На думку апелянта, відповідач ОСОБА_2, зареєструвавши за собою право власності на предмет іпотеки, порушила вимоги Закону "Про іпотеку", якими передбачено, що обов'язок іпотекодержателя проінформувати іпотекодавця про необхідність виконання зобов'язань із зазначенням конкретного виду позасудового врегулювання шляхом звернення стягнення конкретним чином.

Апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася хоча належним чином була повідомлена про день та час судового засідання (а.с. 176), про причини неявки суд не повідомила та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталась, тому розгляд справи колегія суддів вважає за можливе проводити за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції не врахував наступного.

Відповідно до ст. 310 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Стаття 205 ЦПК України регламентує підстави закриття провадження у справі. Відповідно до зазначеної статті, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п.1 ч.1).

У пункті 8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 „Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" міститься роз'яснення про те, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-ІУ „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-ІУ), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 Закону № 1952-ІУ, державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону, дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

З наведеного вище випливає, що спори, які виникають у цих відносинах, повинні розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Із змісту позовних вимог ОСОБА_5 апеляційним судом встановлено, що оспорюючи реєстрацію прав, яка була здійснена за гр. ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1, фактично позивач оспорює неправомірність дій нотаріуса як посадової особи, що здійснила реєстраційні дії.

Визначення позивачем ОСОБА_2 у даній справі як відповідача без будь-яких позовних вимог до неї не може бути підставою для розгляду цього позову за правилами цивільного судочинства.

За таких обставин, ухвалене у справі рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 205, п. 4 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 310, п.3 ч. 1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 серпня 2014 року скасувати та закрити провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Курій Н.М.

Судді: Мельничук О.Я.

Ніткевич А.В.