Справа № 359/3326/15ц Головуючий у І інстанції Величко В.П.
Провадження № 22-ц/780/3630/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Волохова Л.А., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, яку мотивував наступним:

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2013 року, яке набрало законної сили, зобовязано голову правління громадської організації Садове товариство «Масив Кийлівський» спростувати недостовірну інформацію щодо нього, розміщену на воротах товариства. Зазначав, що виконавчий лист №2/359/3080/2013 видано 15 липня 2014 року, однак на час подання скарги оголошення на воротах не розміщене, рішення суду не виконане. 23 лютого 2015 року головним державним виконавцем Лузановою О.В. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження № 46612926, оскільки примусове виконання виконавчого листа завершено згідно п.11 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Посилаючись на незаконність вказаної постанови державного виконавця, скаржник просив суд постанову скасувати та зобовязати ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції вчинити дії щодо виконання вищевказаного рішення суду.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2015 року скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, скаржник подав апеляційну скаргу, в якій ухвалу суду першої інстанції просив скасувати і постановити нову, якою задовольнити його скаргу в повному обсязі. При цьому послався на порушення судом норм процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи. Скаргу обґрунтував тим, що державний виконавець всупереч нормам Закону України «Про виконавче провадження» відмовив у відкритті виконавчого провадження, пославшись на п.8 ч.1 ст.26 даного закону, при цьому не вказавши, які саме обставини виключають можливість здійснення виконавчого провадження. Не зясував даних обставин і суд першої інстанції, який не розібравшись, постановив незаконну ухвалу про залишення скарги без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення (ухвала) суду повинно бути обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В той же час оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам.

Залишаючи скаргу без задоволення, суд обґрунтовував свої висновки тим, що дії головного державного виконавця при прийнятті оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження не суперечать Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем вжито всіх заходів примусового виконання виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду, які бажаних результатів не принесли, що дає підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження. В той же час залишилося невідомим, на підставі чого суд прийшов до зазначених висновків, адже матеріали справи не містять жодних доказів з цього приводу. До матеріалів справи було надано копії матеріалів виконавчого провадження № 413/20, які містять лише заву про відкриття провадження, оскаржувану постанову, сам виконавчий лист та супровідну про його повернення. За таких умов даних щодо того, чи вчиняв державний виконавець зазначені судом в оскаржуваній ухвалі дії (направлення боржнику вимог, притягнення його до адміністративної відповідальності, направлення подання про притягнення його до кримінальної відповідальності, тощо), якщо так то коли саме, в рамках якого провадження та на виконання якого рішення суду, матеріали справи не містять. Вказані обставини залишилися невстановленими.

У відповідності до положень ст. 312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала про залишення скарги без задоволення не відповідає вимогам закону, відтак підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2015 року скасувати і справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді