Справа № 509/2279/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Мажар А.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4

до

ОСОБА_2, ОСОБА_5,

Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус"

про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2014 року ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначив, що 16 вересня 2013 року у м.Одеса, по вул.Водопровідній сталась дорожньо-транспортна пригода з вини водія КАМАЗ 5511, ОСОБА_5 Володільцем вказаного автомобілю є ОСОБА_2. Вина ОСОБА_5 у скоєнні ДТП підтверджена Постановою Ананьївського районного суду Одеської області від 29.11.2013 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ст.121 ч.4, ст.124 КУпАП. Крім того, вказаною Постановою був встановлений той факт, що автомобіль "КАМАЗ 5511", д/з НОМЕР_3, який став причиною дорожньо-транспортної пригоди, був технічно несправним, а саме мав несправну гальмівну систему. Володільцем зазначеного транспортного засобу є ОСОБА_2 Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у "Страховій компанії "Статус" за полісом № АЕ1025298 від 12.11.2012 року. У зазначеному ДТП отримав механічні пошкодження також автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 Право власності на автомобіль НОМЕР_1 належить позивачу ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_12 від 21 листопада 2006 року, кузов № НОМЕР_2. 17.12.2013 року після встановлення винуватця ДТП представник позивача ОСОБА_3 звернувся із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування до Голови правління "Страхової компанії "Статус". Після розгляду вказаної заяви співробітник Страхової компанії "Статус", а саме - директор департаменту врегулювання збитків ОСОБА_6 повідомив йому, що для того щоб отримати страхове відшкодування у розмірі 38334,01 грн. їм необхідно скласти та надати зобов'язання, відповідно до якого представник позивача зобов'язувався протягом трьох днів після отримання страхового відшкодування передати пошкоджений транспортний засіб представнику СК "Статус" та зняти йог з реєстрації в органах МРЕВ ДАІ за власний рахунок. ОСОБА_3 як представник власника транспортного засобу зняв з реєстрації в органах МРЕВ ДАІ пошкоджений транспортний засіб, що підтверджується відповідною відміткою на свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу та надав відповідне письмове зобов'язання про готовність передати пошкоджений транспортний засіб представнику СК "Статус", але, незважаючи на вимоги п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 р., після спливу 90 днів після подачі заяви про страхове відшкодування страховик не здійснив страхове відшкодування. Відповідно до проведеного експертного авто-товарознавчого дослідження сума матеріального збитку, який був нанесений володільцю транспортного засобу, станом на момент подання позову, становить 48100,36 грн. на підставі висновку № 220/2014. Крім того, до складу матеріального збитку відносяться також витрати, які здійснив представник позивача на проведення експертизи, у сумі 800, 00 грн. гривень, а також витрати, пов'язані із інформуванням відповідачів телеграмами про проведення відповідного експертного дослідження та запрошення бути присутніми на огляді пошкодженого транспортного засобу із правом надавати свої зауваження стосовно проведеної експертизи. Відповідачі своїм правом бути присутнім на огляді пошкодженого транспортного засобу не скористались. Витрати на повідомлення відповідачів склали 60 грн. Крім того, ДТП сталось ще 16 вересня 2013 року, в результаті ДТП транспортний засіб був повністю знищений. Отже, починаючи з 16 вересня 2013 року позивач та представник позивача, який також користувався транспортним засобом, позбавлені можливості керувати транспортним засобом, змушені витрачати більше часу на дорогу, що спричиняє великі незручності та душевні страждання, до того ж позивач змушений був витратити багато часу та своїх сил для того, щоб зібрати усі необхідні документи для звернення до суду, оскільки відповідачі всупереч приписам Діючого законодавства відмовились добровільно компенсувати йому збитки. Позивач оцінює моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Отже, загалом ціна позову складає 50 960 грн., де матеріальна шкода: 48100 + 800 + 60 = 48960 грн. та моральна шкода у розмірі 2 000 грн. Вказана грошова сума 50960 грн. матеріальної та моральної шкоди має бути компенсована солідарно особами, винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, а саме ОСОБА_5, власником транспортного засобу, що став причиною дорожньо-транспортної пригоди, а саме ОСОБА_2 та Страховою компанією "Статус", у якій була застрахована цивільно-правова відповідальність власника КАМАЗ 5511 ОСОБА_2. На підставі викладеного просить суд стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ПрАТ "Страхова компанія "Статус" солідарно матеріальну шкоду у розмірі 48960 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн.; стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ПрАТ "Страхова компанія "Статус" солідарно витрати по сплаті судового збору у розмірі п'ятисот десяти гривень.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просить суд в задоволенні позовних вимог до нього відмовити, так як на його думку майнова та моральна шкода підлягає стягненню з відповідача ПАТ "Страхова компанія "Статус".

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні проти стягнення майнова та моральна шкода з ОСОБА_5 заперечував, просить суд відмовити в їх стягненні з ОСОБА_5

Представник відповідача ПАТ "Страхова компанія "Статус" в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надіслання судом поштової кореспонденції на адресу реєстрації юридичної особи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав:

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, 16.09.2013 року, біля 17 год. 00 хв., гр-н ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_3, з несправною гальмівною системою, рухаючись в м.Одеса по вул.Водопровідна з боку пров.Високий в напрямку вул.Бреуса, за кермом був неуважний, за дорожньою обстановкою не стежив, рух керованого автомобіля постійно не контролював, не дотримувався безпечної дистанцій, в результаті чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в наслідок якої автомобілі: НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9 отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.2.3 б, 12.1, 12.3, 13.1, 31.1, 31.4, 31.4.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Ананьївського районного суду Одеської області від 29.11.2013 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 діб.

Право власності на автомобіль НОМЕР_1 належить позивачу ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_12 від 21 листопада 2006 року, кузов № НОМЕР_2.

Відповідно до висновку № 220/2014 експертного авто-товарознавчого дослідження від 01.05.2014 року

вартість матеріальної шкоди, заподіяної володільцю автомобіля ДЕУ ЛАНОС, кузов № НОМЕР_2,пошкодженого при ДТП 16.09.2013 року, на момент складення висновку, визначається рівною 48100,36.

Крім того, до складу матеріального збитку відносяться також витрати, які здійснив представник позивача на проведення експертизи, у сумі 800 грн., а також витрати, пов'язані із інформуванням відповідачів телеграмами про проведення відповідного експертного дослідження та запрошення бути присутніми на огляді пошкодженого транспортного засобу із правом надавати свої зауваження стосовно проведеної експертизи. Витрати на повідомлення відповідачів склали 60 грн.

Таким чином загальна сума майнової шкоди складає 48 100 + 800 + 60 = 48960 грн.

Визначений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 2000 грн. суд вважає такою, що відповідає обставинам справи.

Між відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ПАТ "Страхова компанія "Статус" 13.11.2012 року

укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строк дії якого до 12.11.2013 року. Згідно умов зазначеного договору відповідач ОСОБА_2 отримав страховий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1025298 від 13.11.2012 року.

Страховим полісом № АЕ/1025298 від 13.11.2012 року страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 50000 грн.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" відносини з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, які можуть бути застосовані при вирішенні справ, урегульовано, зокрема статтями 3,27,41,68 Конституції України, Цивільним кодексом України, законами України "Про дорожній рух", "Про страхування", "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"…

Відповідно до ст.3 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закону) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" оскільки відповідно до ст. 3 Закону № 1961-ІV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-ІV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

Таким чином, з урахуванням викладеного, з ПАТ "Страхова компанія "Статус" на користь позивача підлягає стягненню 47960 грн. матеріальної шкоди, 2000 моральної шкоди та 40 грн. сплаченого позивачем судового збору, а всього 50000 грн.

Страховим полісом № АЕ/1025298 від 13.11.2012 року передбачена франшиза в розмірі 1000 грн.

Відповідно до ст.9 ЗУ "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Таким чином, при настанні страхового випадку страхова компанія здійснює виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого, у сумі нанесених збитків, що підтверджуються необхідними документами, за винятком франшизи в розмірі 1000 грн.

Відповідно до п.36.6. ст.36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що 1000 грн. заподіяної майнової шкоди та 470 грн. сплаченого позивачем судового збору, а всього 1470 грн., підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Керуючись, ст.ст.10, 60, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус", 02218, м.Київ,вул.Райдужна, 59-Б,офіс 3, ідентифікаційний код юридичної особи 31201694, на користь на користь ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_10, 47960 грн. матеріальної шкоди, 2000 моральної шкоди та 40 грн. сплаченого позивачем судового збору, а всього 50000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_11 на користь ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_10, 1000 грн. матеріальної шкоди та 470 грн. сплаченого позивачем судового збору, а всього 1470 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.01.2015 року - скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: А.І. Бочаров