Справа №568/137/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

В складі:

Головуючого судді: Бірука В.О.

При секретарі: Мирончук Н.С., Мулик І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року.

В обґрунтування позовних посилається на те, що 23.04.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №ROWWGA00002178 згідно якого банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 23.04.2008 р. по 23.04.2018 р. у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 11675 доларів США на наступні цілі у розмірі 10000 тисяч доларів США на споживчі цілі, у розмірі 300 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 75 доларів США страхування майна, 50 доларів США особисте страхування, а також у розмірі 1250 доларів США на сплату страхованих платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3., 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,08% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за наданням фінансового інструменту у розмірі 3,0 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,96 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2. даного договору. Щомісяця в період з «20» по «25» число позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 165,28 доларів США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку встановлених кредитним договору.

Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором Відповідач сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором №ROWWGA00002178. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової суми кредиту є право позичальника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 27.10.2014 року має заборгованість 6782,96 доларів США, яка складається з наступного:

- 5698, 58 доларів США заборгованість за кредитом;

- 568,02 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 42,60 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 132,38 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штраф відповідно до Договору;

- 19,31 доларів США штраф (фіксована частина ).

- 322,08 доларів США штраф (процентна складова).

Враховуючи викладене просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 6782,96 доларів США, що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.10.2014 року складає 87839,38 гривень за кредитним договором №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року та судові витрати по справі.

ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів про визнання недійсним кредитного договору №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року.

Дані позови обєднані в одне провадження.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 23.04. 2008 року між нею та відповідачем був укладений та підписаний договір №ROWWGA00002178.

Зазначений договір укладений сторонами із визначенням його змісту на основі стандартної форми запропонованої банком для будь-яких клієнтів фізичних осіб.

Банк зобовязувався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу або перерахування на рахунок, зазначений п. 8.1 цього договору.

Відповідач зобовязався надати її кредит в сумі 11675 доларів США в період з 23.04.2008 року по 23.04.2018 року з її банківського (клієнтського), поточного рахунку, який до цього часу не був відкритий. Відповідач згідно укладеного договору кредит в сумі 11675 доларів США не надав.

Відповідачем було допущене істотне порушення прав позивача, як споживача фінансових послуг, через невиконання відповідачем вимог закону щодо надання повної, своєчасної та достовірної інформації про послугу, що є предметом договору, у звязку з чим позивач був позбавлений можливості належним чином оцінити властивості такої послуги та можливі негативні для нього наслідки, що можуть настати внаслідок її отримання.

Банком не виконано грошове зобовязання за кредитним договором, що є підставою для визнання вказаного кредитного договору недійсним на підставі ч.1 ст.1051 ЦК України.

Просить визнати недійсним кредитний договір №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав із обставин викладених у позовній заяві. Показав, що між банком і ОСОБА_1 23.04.2008 року був укладений кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 10000 доларів США на споживчі цілі. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором виступає іпотека будинку, загальною площею 104, 20 кв.м, що знаходиться в селі Підзамче Радивилівського району, вул.Почаївська, 16. Відповідач згідно видаткового касового ордеру №2 від 23.04.2008 року отримала кошти в розмірі 10000 доларів США, що підтверджується її підписом. Видатковий касовий ордер є основним документом бухгалтерського обліку, який свідчить про отримання готівкових коштів. Жодних заперечень невідповідності підпису суду не надано. Позичальник ОСОБА_1 з моменту укладення кредитного договору з 23.04.2008 року до 28.07.2014 року належним чином виконувала зобовязання за кредитним договором, тобто щомісяця сплачувала платіж в належному розмірі та у встановлений строк. Лише з 28.07.2014 року ОСОБА_1 вперше порушила взяті на себе зобовязання із цього часу припинила сплачувати кредит. Доказом, який підтверджує ці обставини є розрахунок заборгованості доданий до позовної заяви. Умовами кредитного договору визначені права та обовязки сторін. Дотримано також вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та постанови НБУ №168 від 10.04.2007 року, щодо надання банком інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, які зазначені в додатку №1 до кредитного договору. Укладений договір між банком та позичальником ОСОБА_1 відповідає всім вимогам чинного законодавства, як для правочинів взагалі так і для кредитних договорів зокрема.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року недійсним не визнав. Позовні вимоги ОСОБА_1 вважає необґрунтованими, безпідставними, такими, що не відповідають матеріалам справи і в задоволенні позову просив відмовити.

Представник ОСОБА_1П ОСОБА_3 позов ПАТ КБ «ПривітБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договорі №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року не визнав. Показав, що ОСОБА_1 підписала кредитний договір, але кредитних коштів не отримала. Кредит не сплачувала. Видатковий касовий ордер №2 від 23.04.2008 року та розрахунок заборгованості по кредитному договору станом на 27.10.2014 року надані банком не є доказами отримання ОСОБА_1 кредитних коштів. Підтримав зустрічний позов ОСОБА_1 про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року із підстав викладених в позовній заяві та просив його задоволити.

Заслухавши сторони, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив слідуюче.

23.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року згідно якого банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 23.04.2008 р. по 23.04.2018 р. у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 11675 доларів США на наступні цілі у розмірі 10000 тисяч доларів США на споживчі цілі, у розмірі 300 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 75 доларів США страхування майна, 50 доларів США особисте страхування, а також у розмірі 1250 доларів США на сплату страхованих платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3., 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,08% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за наданням фінансового інструменту у розмірі 3,0 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період салати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,96 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2. даного договору. Щомісяця в період з «20» по «25» число позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 165,28 доларів США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

Факт надання ОСОБА_1П кредитних коштів в сумі 10000 доларів США стверджується видатковим касовим ордером №2 від 23.04.2008 року, в якому зазначений підпис отримувача ОСОБА_1.

Відповідно до п.8.1 зазначеного договору позичальник повинен сплачувати щомісячний платіж в сумі 162,28 доларів США, згідно графіку погашення кредиту (додаток №2 до кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 27.10.2014 року встановлено, що позичальник ОСОБА_1П з моменту укладання кредитного договору 23.04.2008 року по 28.07.2014 року належним чином виконувала зобовязання за кредитним договором, тобто щомісячно сплачувала платіж в належному розмірі, а після 28.07.2014 року припинила сплачувати кредит.

Станом на 27.10.2014 року виникла заборгованість в розмірі 6782,96 доларів США, яка складається з наступного:

- 5698, 58 доларів США заборгованість за кредитом;

- 568,02 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 42,60 доларів США) заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 132,38 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штраф відповідно до Договору;

- 19,31 доларів США штраф (фіксована частина);

- 322,08 доларів США штраф (процентна складова).

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити процент.

Відповідно до ч.6 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Умови кредитного договору банк виконав. Визначені в договорі умови надання кредиту, його повернення та умови забезпечення виконання зобовязань відповідають вимогам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що визначені умови кредитного договору ОСОБА_1 були зрозумілі і з ними вона погодилася, угоду позивачка укладала добровільно і відповідно до ст.627 ЦК України підписала та отримала кредитні ресурси в іноземній валюті через касу банку, що стверджується видатковим касовим ордером №2 від 23.04.2008 року.

Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, що відображено у розрахунку заборгованості від 27.10.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (із розтроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» за первісним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року в сумі 6782,96 доларів США, підставними і такими, що підлягає задоволенню.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_1П до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів, про визнання кредитного договору №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року недійсним, суд знаходить, що даний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У зазначеному позові ОСОБА_1 вказує, що укладений 23.04.2008 року кредитний договір №ROWWGA00002178 між банком і нею не був виконаний так як кредитні кошти в сумі 10000 доларів США вона не отримала, відповідачем були порушенні права позивача, як споживача фінансових послуг, через невиконання відповідачем вимог Закону щодо надання повної, своєчасної та достовірної інформації про послуги, що є предметом договору, у звязку з чим позивач був позбавлений можливості належним чином оцінити властивості такої послуги та можливі негативні для нього наслідки, що можуть настати внаслідок її отримання.

Згідно з п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладанням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний повідомити споживача у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, повязаних з оформленням кредиту, його обслуговуванням та поверненням).

Банком не виконано грошове зобовязання за кредитним договором, що є підставою для визнання вказаного кредитного договору не дійсним на підставі ч.1 ст.1051 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні не довів, що його довірителька кредитних коштів в сумі 10000 доларів США згідно укладеного кредитного договору не отримувала.

Зазначене спростовується матеріалами справи та доказами добутими в судовому засіданні.

Так, факт отримання кредитних коштів в розмірі 10000 доларів США доводиться видатковим касовим ордером №2 від 23.04.2008 року, де вказаний підпис отримувача ОСОБА_1, анкетою-заявою ОСОБА_1 про надання кредиту, розрахунком заборгованості по кредитному договорі від 27.10.2014 року, де зазначено, що ОСОБА_1 сплачувала кредит до 28.07.2014 року. Загальна вартість кредиту, умови кредитування, річна процентна ставка, порядок та строки погашення кредиту зазначені в додатках №1, №2 до кредитного договору №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року з яким ОСОБА_1 була ознайомлена та їх підписала.

Судом встановлено, що ініціатором укладання кредитного договору була ОСОБА_1, визначені умови кредитного договору їй були зрозумілі із ними вона погодилася, угоду позивачка уклала добровільно, не під примусом чи збігом тяжких обставин, а із власного волевиявлення.

Позивач за зустрічним позовом не навела жодного доказу на підтвердження обставин зазначених в позовній заяві.

З моменту укладення кредитного договору 23.04.2008 року позивач за зустрічним позовом не висловлювала ніяких претензій щодо укладеного договору і з зустрічним позовом про визнання недійсним кредитного договору звернулася до суду лише після того як банк подав позовну заяву про стягнення заборгованості.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги, викладені в зустрічній позовній заяві необґрунтованими, безпідставними, надуманими та такими, що не відповідають дійсності, а тому вони задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.525, 526, 527, 530, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 218 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року в сумі 6782 (шість тисяч сімсот вісімдесят два) долари 96 центів, що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.10.2014 року становить 87 839 (вісімдесят сім тисяч вісімсот тридцять девять) гривень 38 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витрати повязані із сплатою судового збору по справі у розмірі 878 (вісімсот сімдесят вісім) гривень 39 копійок.

В зустрічному позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору №ROWWGA00002178 від 23.04.2008 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню цього строку, а при поданні апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 30 червня 2015 року.

Суддя: Бірук В.О.