Справа № 128/5743/14-ц Провадження № 22-ц/772/823/2015Головуючий в суді першої інстанції Шевчук Л. П.
Категорія 50Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Ковальчука О.В.,

суддів : Медяного В.М., Жданкіна В.В.

при секретарі : Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 січня 2015 року у цій справі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 15.01.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча фізично здоровий, інших осіб на своєю утриманні немає, тому позивачка просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20 січня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову - з 19.11.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 15.01.2013 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, НОМЕР_1 від 15.01.2013 року (а.с. 4).

Від спільного подружнього життя сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, НОМЕР_2 від 20.06.2014 року (а.с.5).

Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області від 10.11.2014 року за №1017, №1018 (а.с. 6).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та визначаючи розмір стягуваних аліментів у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції, з урахуванням положень ст.ст. 10, 57, 60 ЦПК України про те, що цивільно-правовий спір вирішується судом на засадах змагальності, керуючись ст.ст. 141, 180, 182, 184, 191 СК України та взявши до уваги роз'яснення ВСУ, надані у постанові Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», виходив із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, а також врахував стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, зокрема те, що він не працює (а.с. 36), проживає разом із матір'ю (а.с. 26), яка перебуває на диспансерному обліку та є пенсіонером за віком (а.с. 23-25, 37-38), сам відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, інших утриманців не має, тому може і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яку суд визначив у розмірі 350,00 грн. Відсутність наявних та допустимих доказів щодо наявності у відповідача офіційний доходів виключає можливість призначення аліментів у частці від його заробітку (доходу), протилежного позивачкою доведено не було, клопотань щодо стягнення аліментів у певній твердій грошовій сумі, з обґрунтуванням матеріальної можливості відповідача її сплачувати, нею також не заявлялось. Відповідач надав суду належні та допустимі докази щодо свого матеріального становища, які і були взяті судом до уваги.

Тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції і відхиляє доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до іншої оцінки доказів, ніж зроблена судом та цитування окремих норм матеріального права, зокрема тих, які суд застосував при ухваленні рішення, однак не дають підстав для висновку про незаконність та необґрунтованість ухваленого рішення. Хоча в апеляційній скарзі зазначено, що підставами для скасування рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, але фактично апеляційна скарга не містить посилань на те у чому конкретно наведені підстави для скасування полягають.

Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 308 ЦПК України вказану апеляційну скаргу слід відхилити, а заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 січня 2015 року - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити, заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.В. Ковальчук

Судді : В.М. Медяний

В.В. Жданкін