Справа № 461/6218/15 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/783/6889/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Курій Н. М., Мельничук О. Я.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 10 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до кредитної спілки «Львів» про визнання кредитного договору недійсним, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_3

Вважає його ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права та неповним з»ясуванням всіх обставин справи.

У апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено чи роз»яснювалися ОСОБА_2 перед укладенням договору кредиту умови надання кредиту, зокрема, що процентна ставка по кредиту буде становити 36% за три роки, а не за один рік. Відтак, КС «Львів» визначила ОСОБА_2 розмір процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних. Однак, як вбачається з п. 3.1. договору плата за користування кредитом (проценти) встановлена у розмірі 36% річних від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Судом першої інстанції не було досліджено факт підписання ОСОБА_2 договору без попереднього ознайомлення з його змістом. Апелянт зазначає, що укладення ОСОБА_2 кредитного договору № 2008-105 від 09.07.2008 р. відбулося із застосування КС «Львів» нечесної підприємницької практики щодо надання позивачу недостовірної інформації про розмір плати за користування кредитом протягом дії договору кредиту.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_4, яка заперечила проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законим є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до вимог ст. ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року, Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», умовами чинності кредитних договорів є досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору: мета, сума і строк кредиту; умови і порядок його видачі та погашення; види (способи) забезпечення зобов'язань позичальника; відсоткові ставки; порядок плати за кредит; порядок зміни та припинення дії договору; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; кредитний договір має укладатись обов'язково у письмовій формі, причому недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює ніяких правових наслідків, окрім тих, що пов'язані з його нікчемністю; сторони кредитного договору повинні мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення сторін має бути вільним і відповідати їхній внутрішній волі.

Судом встанвлено, 09.07.2008 року між КС «Львів» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2008-15.

Відповідно до умов кредитного договору, позивач отримав грошові кошти в сумі 3000 гривень за умови повернення наданих кредитних коштів до 09.07.2011 року зі сплатою 36% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування відповідними грошовими коштами.

Відповідач в повному обсязі виконав свої зобов»язання за кредитним договором, передавши ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі та в строк, передбачені укладеним кредитним договором.

З матеріалів справи, зокрема копії заяви ОСОБА_2 на оформлення кредиту від 09.07.2008 року (а.с. 44-45) вбачається, що він був ознайомлений з умовами кредитування та їх зміст був йому зрозумілий. Договір був укладений між позивачем та відповідачем згідно чинного законодавства, розмір процентів по ньому був погоджений між сторонами, що підтверджується оспорюваним кредитним договором.

Враховуючи наведене, районний суд прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для визнання кредитного договору недійсним, оскільки всі умови кредитного договору були дотримані сторонами в момент укладення такого.

Доводи апеляційної скарги в частині ненадання позичальнику необхідної інформації щодо умов кредитування та застосування відповідачем нечесної підприємницької практики щодо надання інформації про розмір плати за користування кредитом протягом дії договору вірних висновків суду не спростовують. Підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Курій Н. М.

ОСОБА_5