12 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року,
в с т а н о в и л а:
У січні 2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо» (далі - ПАТ «СК «Вусо») звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 29 грудня 2009 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля під керуванням
ОСОБА_4 та автомобіля під керуванням ОСОБА_5 Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2010 року, ОСОБА_4 визнано винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. На виконання взятих на себе зобов'язань за договором обов'язкового страхування, позивач сплатив ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 15 968 грн 97 коп. У зв'язку із тим, що відповідач не повідомив позивача про настання страхового випадку, останній просив стягнути з ОСОБА_4 в порядку регресу страхове відшкодування в розмірі 15 968 грн 97 коп.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 2 липня 2014 року в задоволенні позовних вимог ПАТ «СК «Вусо» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «СК «Вусо» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задоволено. Стягнуто з

ОСОБА_4 на користь ПАТ «СК «Вусо» майнову шкоду в розмірі

15 968 грн 97 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року та залишити в силі рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 липня 2014 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що норми, на які послався позивач, не містять підстав для задоволення позовних вимог страховика. Крім того зазначив, що відповідачем повідомлено страховика про настання страхового випадку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що не може обмежувати встановлене ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика подати регресний позов у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика. Крім того, зазначав, що відповідачем не доведено факту повідомлення позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Так, згідно абзацу «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній до 7 серпня 2011 року), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній до 7 серпня 2011 року), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди учасник такої пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Суд апеляційної інстанції встановив, що відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхового випадку, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки факт неповідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду є підставою для відшкодування в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Крім того, така ж позиція суду апеляційної інстанції узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року за наслідками розгляду цивільної справи № 6-1цс14.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов до висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко