Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Вертелецькому М.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання втратившою право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 р. позивачі звернулися до суду з позовом,уточненим в процесі розгляду справи, в якому зазначають,що квартира АДРЕСА_1 державної форми власності,не приватизована,знаходиться у користуванні позивачів на підставі ордеру.

Відповідач ОСОБА_5 відсутня у спірному жилому приміщенні кілька років,участі в утриманні житла не приймає, не користується спірною квартирою через створення власної сім*ї,належне їй майно у квартирі відсутнє.

Разом з тим,відповідач залишається зареєстрованою у спірній квартирі та добровільно припинити реєстрацію не бажає,чим порушує права позивачів,які сплачують утримання цього житла з урахуванням реєстрації відповідача.

Позивачі просять суд з підстав,передбачених ст.71 ЖК України,визнати відповідача ОСОБА_5втратившою право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_6та ОСОБА_3позов підтримали та пояснили,що відповідач ОСОБА_5була зареєстрована у спірній квартирі з часу її надання у користування як член сім*ї наймача,проте з 1993 р.пішла з квартири ,створивши власну сім*ю,її речі у квартирі відсутні.За цей час відповідач не виконувала обов*язків наймача утримувати житло,ним не цікавилась,вселитись не намагалась,перешкод для цього інші наймачі їй не створювали,добровільно відмовилась від свого права на користування спірним житлом,добровільно реєстрацію не припиняє. Це створює для позивачів необхідність оплачувати утримання житла з урахуванням всіх зареєстрованих,чим порушуються їхні права. Просять суд з підстав,передбачених ст.71 ЖК України,визнати ОСОБА_5 такою,що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_2.

Позивачі ОСОБА_1та ОСОБА_5.в судове засідання не з*явились,надали письмові заяви,в яких позов підтримали та просили справу розглядати без їхньої участі.

Відповідач ОСОБА_5.в судове засідання не з*явилась,викликалась шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання,за отриманням якої відповідач на установу пошти не з*явився,повістка була повернута до суду за закінчення терміну зберігання і згідно ст.77 ЦПК України судова повістка вважається доставленою,а відповідач повідомлена про час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ст.224,225 ЦПК України в зв*язку з неявкою без поважних причин в судове засідання відповідача,належним чином повідомленого і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд за згодою позивача розглядає справу на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення.

Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши представника позивача, дослідивши надані письмові докази у сукупності та допитавши свідка, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

З матеріалів справи суд встановив,що на підставі ордеру № 6981 від 05.11.1980 р.,виданого ОСОБА_1 на сім*ю у складі чотирьох осіб,у користування позивачів ОСОБА_1,його дружини ОСОБА_2,сина ОСОБА_3та відповідачки ОСОБА_5була надана квартира АДРЕСА_1,яка є власністю територіальної громади м.Запоріжжя,знаходиться на балансі МКП «Основаніє».

З 1988 р.відповідачка зареєстрована у спірній квартирі як член сім*ї наймача.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначеним законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Відповідно до зазначених правових норм ОСОБА_5,яка вселилася в спірне жиле приміщення на законних підставах , має обґрунтовану презумпцію права на користування жилим приміщенням.

А відтак позовні вимоги, направлені на позбавлення відповідача права користування жилим приміщенням, можуть бути задоволені лише на підставі переконливих, взаємоузгоджених і неспростовних доказів у справі.

За роз"ясненнями п.10 постанови Пленуму Верховного Верховного Суду України № 2 від 12.04.85 року із подальшими змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з"ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Згідно довідки МКП «Основаніє» № 4292 від 04.08.2014 р.,довідки АБ Запорізької області, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачі по справі та відповідач ОСОБА_5

Відповідно до акту від 04.08.2014 р.комісією МКП «Основаніє»,при проведенні перевірки паспортного режиму у квартирі АДРЕСА_1 було встановлено,що відповідач ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1,зареєстрована, але не проживає за даною адресою з 1993 р.,що підтвердили сусіди ОСОБА_7та ОСОБА_8

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9показав,що він знайомий з сім*єю ОСОБА_5,які є його сусідами,з 1988 р.,проте останні щонайменше п*ятнадцять років ОСОБА_5за місцем реєстрації не бачив,її речей у квартирі позивачів немає,вона не оплачує за спірну квартиру,вселитися у квартиру не намагалася.

З показів свідка та пояснень позивачів судом встановлено, що спірне жиле приміщення не являється місцем проживання відповідача ОСОБА_5понад шість місяців, за яке вона як член сім*ї наймача не оплачує комунальні послуги,її речі у квартирі відсутні,перешкод для користування ОСОБА_5цим житлом позивачами не чинилося.

Таким чином,доводи позивачів про відсутність ОСОБА_5 у спірному жилому приміщенні понад шість місяців підряд без поважних причин підтверджені доказами, які відповідають вимогам ЦПК України щодо їх належності та допустимості.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінує докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказах.

Докази,на які посилаються у позовній заяві, були предметом перевірки суду під час розгляду справи,в результаті їх оцінки у сукупності суд дійшов до висновку про те,що вони підтверджують факт не проживання ОСОБА_5.у спірному житловому приміщенні понад встановлені законом строки та задовольняє позов.

На підставі ст. ст.47 Конституції України, ст.ст. 9,71, 72 ЖК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218,294 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2,втратившою право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко