Номер справи 220/681/15-ц
Номер провадження № 2/220/315/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року смт.Велика Новосілка

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого: судді - Пономарьова О.П.;

при секретарі - Черновал І.В.

розглянувши в судовому засіданні, в залі суду смт Велика Новосілка Донецької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинопільської сільської ради, Великоновосілківського району Донецької області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Трифонова, 7, в с. Костянтинопіль, Великоновосілківського району Донецької області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті її сестри - ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 23.03.2014 року померла її сестра, ОСОБА_2 За життя сестра склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 належний їй житловий будинок, який складається з: А-1 житлового будинку, 1917 року побудови, загальною площею 39,5 кв.м., житловою площею 22,6 кв. м.; П-1 погріба, 1961 року побудови, а-1 тамбура, 1991 року побудови, Б-1 літньої кухні, 1917 року побудови, В-1 сараю, 1982 року побудови, Г-1 сараю, 1982 року побудови, Д-1 сараю, 1961 року побудови, Е-1 сараю, 1991 року побудови, а` - ганку, 1991 року побудови, N - 1 воріт, 1984 року побудови, N-2 огорожі, 1991 року побудови, розташованого в селі Костянтинопіль, по вулиця Трифонова, будинок 7 Великоновосілківського району Донецької області.

За життя, ОСОБА_2 не отримала свідоцтво про право власності на домоволодіння і не зареєструвала своє право власності на нього, згідно законодавства. За таких обставин ОСОБА_1 не може прийняти спадщину. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, який складається з: А-1 житлового будинку, 1917 року побудови, загальною площею 39,5 кв. м., житловою площею 22,6 кв. м.; П-1 погріба, 1961 року побудови, а-1 тамбура, 1991 року побудови, Б-1 літньої кухні, 1917 року побудови, В-1 сараю, 1982 року побудови, Г-1 сараю, 1982 року побудови, Д-1 сараю, 1961 року побудови, Е-1 сараю, 1991 року побудови, а` - ганку, 1991 року побудови, N - 1 воріт, 1984 року побудови, N-2 огорожі, 1991 року побудови, розташованого в селі Костянтинопіль, по вулиця Трифонова, будинок 7, Великоновосілківського району Донецької області.

В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно запису в погосподарській книзі Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, на 2011-2015 роки за № 0141-1, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Трифонова, б. 7, в с. Костянтинопіль, Великоновосілківського району Донецької області, значиться за ОСОБА_2, яка є сестрою позивачки ОСОБА_1

Заповітом від 26.05.1997 року, зареєстрованим в реєстрі за № 41 та посвідченого виконкомом Костянтинопільської сільської ради, на випадок своєї смерті, ОСОБА_2, заповіла усе належне їй майно, а в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Трифонова, б. 7, в с. Костянтинопіль, Великоновосілківського району Донецької області, своїй сестрі - позивачці у справі - ОСОБА_1

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 22.03.2014 року в селі Костянтинопіль, Великоновосілківського району Донецької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії І-НО № 786549, виданим виконкомом Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області 23.04.2014 року

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Трифонова, б. 7, в с. Костянтинопіль, Великоновосілківського району Донецької області.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Законом України «Про власність».

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про власність», яка передбачає підстави виникнення права власності, праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок спадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до п.1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка діяла на час завершення будівництва спірного майна, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадили бюро технічної інвентаризації.

Таким чином, право власності на спірне домоволодіння набуте і оформлене у передбаченому законодавством, яке діяло на час завершення будівництва, порядку, в звязку з чим суд визнає за померлою ОСОБА_2, право власності на домобудівлі з господарчими побудовами.

Згідно ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, а у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є дієздатною особою.

Стаття 1235 передбачає призначення спадкоємцями одну, або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У судовому засіданні оглядом заповіту встановлено, що ОСОБА_2, заповіла ОСОБА_1, усе належне їй майно, що посвідчено посадовою особою, секретарем Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

При таких умовах, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі і визнає за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Трифонова, б. 7, в с. Костянтинопіль, Великоновосілківського району Донецької області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 яка померла 22.03.2014 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 174, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216-1220, 1234,1235, 1251 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який складається з: А-1 житлового будинку, 1917 року побудови, загальною площею 39,5 кв.м., житловою площею 22,6 кв.м.; П-1 погріба, 1961 року побудови, а-1 тамбура, 1991 року побудови, Б-1 літньої кухні, 1917 року побудови, В-1 сараю, 1982 року побудови, Г-1 сараю, 1982 року побудови, Д-1 сараю, 1961 року побудови, Е-1 сараю, 1991 року побудови, а` - ганку, 1991 року побудови, N - 1 воріт, 1984 року побудови, N-2 огорожі, 1991 року побудови, розташованого в селі Костянтинопіль, по вулиця Трифонова, будинок 7, Великоновосілківського району Донецької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Пономарьов О.П.