Провадження № 2/712/430/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі - ТІТОВА О.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПромЕкономБанк» про стягнення банківського вкладу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення банківського вкладу, посилаючись на те, що 22 лютого 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 57560-172 про внесення коштів (внеску) на вкладний (депозитний) рахунок, зберігання внеску і нарахування відсотків на внесок. Відповідно до договору позивачем було внесено відповідачу в день підписання договору грошові кошти в сумі 146 000 грн. строком на 370 днів, тобто по 27 лютого 2014 року. Відповідно до договору відповідач взяв на себе зобов'язання нараховувати позивачу відсотки на внесений вклад в розмірі 23,50 % річних. 07 квітня 2014 року на підставі договору про внесення змін до зазначеного договору, термін зберігання внеску продовжено до 27 травня 2014 року, а також банк зобов'язався щомісяця виплачувати вкладнику відсотки, нараховані на поточний залишок внеску: за період з 27 лютого 2014 року по 06 квітня 2014 року у розмірі 23,5% річних, з 07 квітня 2014 року до дати, яка передує даті повернення депозитного вкладу у розмірі 26,0% річних.

Крім того, 03 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 58894-172 про внесення коштів (внеску) на вкладний (депозитний) рахунок, зберігання внеску і нарахування відсотків на внесок. Відповідно до договору позивачем було внесено відповідачу в день підписання договору грошові кошти в сумі 54 900 грн. строком на 370 днів, тобто по 08 квітня 2014 року. Відповідно до договору відповідач взяв на себе зобов'язання нараховувати позивачу відсотки на внесений вклад в розмірі 22 % річних. 08 квітня 2014 року на підставі договору про внесення змін до зазначеного договору, термін зберігання внеску продовжено до 08 липня 2014 року, а також банк зобов'язався щомісяця виплачувати вкладнику відсотки, нараховані на поточний залишок внеску: за період з 08 квітня 2014 року до дати, яка передує даті повернення депозитного вкладу у розмірі 24,5% річних. Сума депозитного вкладу по двох договорах становить 200 900 грн., а розмір відсотків - 56 562 грн. 90 коп.

Відповідач повернув позивачу вклад по двох договорах в сумі 200 900 грн., а у виплаті нарахованих відсотків відмовив. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути дані кошти, в зв'язку з чим позивач був змушений звернутись за захистом своїх прав до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився направив до суду заперечення, в якому просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 57560-172 про внесення коштів (внеску) на вкладний (депозитний) рахунок, зберігання внеску і нарахування відсотків на внесок. Відповідно до договору позивачем було внесено відповідачу в день підписання договору грошові кошти в сумі 146 000 грн. строком на 370 днів, тобто по 27 лютого 2014 року. Відповідно до договору відповідач взяв на себе зобов'язання нараховувати позивачу відсотки на внесений вклад в розмірі 23,50 % річних. 07 квітня 2014 року на підставі договору про внесення змін до зазначеного договору, термін зберігання внеску продовжено до 27 травня 2014 року, а також банк зобов'язався щомісяця виплачувати вкладнику відсотки, нараховані на поточний залишок внеску: за період з 27 лютого 2014 року по 06 квітня 2014 року у розмірі 23,5% річних, з 07 квітня 2014 року до дати, яка передує даті повернення депозитного вкладу у розмірі 26,0 % річних.

Крім того, 03 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 58894-172 про внесення коштів (внеску) на вкладний (депозитний) рахунок, зберігання внеску і нарахування відсотків на внесок. Відповідно до договору позивачем було внесено відповідачу в день підписання договору грошові кошти в сумі 54 900 грн. строком на 370 днів, тобто по 08 квітня 2014 року. Відповідно до договору відповідач взяв на себе зобов'язання нараховувати позивачу відсотки на внесений вклад в розмірі 22 % річних. 08 квітня 2014 року на підставі договору про внесення змін до зазначеного договору, термін зберігання внеску продовжено до 08 липня 2014 року, а також банк зобов'язався щомісяця виплачувати вкладнику відсотки, нараховані на поточний залишок внеску: за період з 08 квітня 2014 року до дати, яка передує даті повернення депозитного вкладу у розмірі 24,5% річних.

Таким чином, сума депозитного вкладу по двох договорах становить 200 900 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.ст. 629, 651 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від договору чи зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 1060 ЦК України за договором вкладу незалежно від його виду (вклад на вимогу або строковий вклад) банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Правління Національного банку України від 05 вересня 2014 року № 86 відкликано банківську ліцензію ПАТ «КБ «ПромЕкономБанк».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 вересня 2014 року № 86 розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію у ПАТ «КБ «ПромЕкономБанк», про що офіційно оприлюднене повідомлення у газеті «Голос України» № 173 (5923) від 11 вересня 2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Також згідно до ч. 1 статті 27 вказаного Закону уповноважена особа Фонду складає перелік заява вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

На підставі ч. 1 ст. 26 цього ж Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн.

Частиною 2 статті 26 цього ж Закону, виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

На виконання статті 40 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 22 серпня 2014 року між ПАТ «КБ «ПромЕкономБанк» та приймаючим банком - ПУАТ «Фідобанк» укладено Договір № 1 про передачу активів і зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «ПромЕкономБанк», згідно якого ПАТ «КБ «ПромЕкономБанк» передав, а Приймаючий банк - ПАТ «Фідобанк» прийняв активи та зобов'язання відповідача, зокрема згідно укладених договорів банківського вкладу та договорів про внесення змін до них.

Судом достовірно встановлено, що позивачу через ПАТ «Фідобанк» було повернуто основні два банківські вклади, що позивачем в судовому засіданні не оспорюються та підтверджено відповідною заявою про закриття банківського рахунку від 20 жовтня 2014 року.

Згідно ч. 5 ст. 45 Закону «України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно до частини 6 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлена черговість та порядок задоволення вимог до банку, згідно якої кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у відповідній черговості.

Частиною 4 зазначеної норми встановлено, що вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від реалізації майна, недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредиторові однієї черги.

Таким чином, задоволення вимог окремих кредиторів Банку поза межами ліквідаційної процедури не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що від позивача на адресу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у строк з 11 вересня 2014 року по 13 жовтня 2014 року заява про визнання кредитором по іншим договорам та на суму, що перевищує 200 000 грн. (нараховані відсотки та інше) не надходила.

Згідно статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 на суму, що перевищує 200 000 грн. банківського вкладу та процентів, які гарантуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а також щодо інфляційних витрат та річних, є погашеними.

В зв'язку з цим, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,60,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 526, 629, 651, 1060 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволені позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: