Справа №1301/2022/2012
У Х В А Л А

іменем України

27 січня 2015 року Бориславський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Слєпченко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі подання начальника ВДВС Бориславського МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, -

в с т а н о в и в:

Начальник ВДВС Бориславського МУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, у якому просить ухвалити рішення, яким тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань щодо: примусового виконання виконавчого листа, справа № 2/438/162/2013, виданного 08 квітня 2013 року Бориславським міським судом Львівської області про стягнення із ОСОБА_2на користь ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 1438740 грн.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження №283/1 з примусового виконання виконавчого листа 2/438/162/2013, виданного 08 квітня 2013 року Бориславським міським судом Львівської області про стягнення із ОСОБА_2на користь ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 1438740 грн.

Боржником борг по виконавчому листу не сплачується, на виклики державного виконавця не зявляється, та не вживає жодних дій спрямованих на виконання рішення суду. Отже, наявність у боржника ОСОБА_2зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, є підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон України.

Представник ВДВС Бориславського МУЮ на розгляд подання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подання, оцінивши представлені документи, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Статтею ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В обґрунтування свого подання державний виконавець ВДВС посилається на те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2слід встановити, оскільки таке передбачене ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України". Зазначеною нормою Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: п. 2) діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; п. 5) він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань. Законом України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (зі змінами) врегульовано порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду за ухвалою суду.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регламентовано право суб'єкта владних повноважень, а не суду, вчинити певні дії.

Посилання державного виконавця на норму ст. 377-1 ЦПК України, як на норму, якою регламентовано порядок розгляду судами питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), не дає суду правової підстави вирішити питання про тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника, без спеціальної матеріальної норми, як це передбачено Конституцією України.

Крім цього, державним виконавцем не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон тимчасово або на постійне місце проживання, не виконавши зобов'язання, а також доказів чи даних, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Інших правових підстав для обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2суду не представлено.

З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання начальника ВДВС Бориславського МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали

Суддя: Слиш А.Т.