Справа № 2-3053/10
УХВАЛА

15 вересня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про відкриття виконавчих проваджень, суд, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі скаргою, в якій просять скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2015 року та від 20.07.2015 року по виконанню виконавчого листа №2-3053/10 від 14.05.2014 року виданого Залізничним районним судом м.Львова. Подану скаргу мотивують тим, що виконавчий лист видано стягувачу 14.05.2014 року, а предявлено до виконання 15.07.2015 року, тобто з порушенням однорічного строку. З огляду на зазначене, переконані, що постанови про відкриття виконавчого провадження є незаконними та підлягають скасуванню.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 та представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримали з підстав викладених у ній, просять подану скаргу задовольнити.

Державний виконавець Барилко Л.В. в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, посилаючись на те, що до заяви про відкриття виконавчих проваджень стягувачем було надано ухвалу суду про поновлення строку предявлення до виконання, що свідчить про не порушення строків предявлення до виконання, а тому в задоволенні скарги просить відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, вивчивши та оглянувши надані державним виконавцем матеріали виконавчих проваджень, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволені скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31.12.2010 року позов ПАТ Надра задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 20877,39 грн. та 330 грн. судового збору /а.с.49/. Дане рішення набрало законної сили.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 04.08.2014 року поновлено строк для предявлення виконавчих документів до виконання по рішенню суду від 31 грудня 2010 року по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання /а.с.75/.

17.07.2015 року та 20.07.2015 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-3053/10, виданого 14.05.2014 року /а.с.83, 84/, виданого Залізничним районним судом м. Львова 08.10.2014 року.

Відповідно ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на всій території України.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У відповідності до ст.ст. 1, 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суд критично ставиться до покликань представника скаржника про те, що оскаржувані постанови є незаконними, оскільки як вбачається із оскаржуваних постанов та матеріалів справи, ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 04.08.2014 року державному виконавцю поновлено строк для предявлення виконавчих документів до виконання.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходить до переконання, що оскаржувані постанови державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_4 про відкриття виконавчих проваджень, прийняті у відповідності до закону, а відтак скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 208-210, 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.