АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/655/15 Справа № 205/7771/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник К. О. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Левцунову І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди(а.с.4-8).

Позивач зазначав, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12 вересня 2011 року у м.Дніпропетровську на перехресті вул.Орловської та вул.Камчатської з вини водія ОСОБА_3, який керував ВАЗ 21101-110-01, державний номер НОМЕР_1, технічно пошкоджено автомобіль ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_2, яким керував він, ОСОБА_2, на підставі довіреності ОСОБА_4 від 14.04.2006 року.

Вина відповідача підтверджується постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.10.2011 року.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ОСОБА_3 застрахована згідно страхового полісу № АА /2805046 ПрАТ СК «Провідна».

На підставі заяви про відшкодування збитків від 13.09.2011 року та доданих матеріалів йому, ОСОБА_2, згідно листа ПрАТ СК «Провідна» № 16-05/14388 від 04.11.2011 року призначено страхову виплату в розмірі 5 865,06 грн., яка ним отримана 17.11.2011 року.

Після звернення до декількох станцій технічного обслуговування для проведення відновлюваного ремонту автомобіля ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_2, стало відомо, що суми 5 865,06 грн. недостатньо для проведення ремонтних робіт. Спеціалісти з відновлення пошкоджених у аваріях автомобілів стверджували, що на отримане відшкодування не можливо виконати відновлювані роботи з дотриманням усіх необхідних технологічних та конструктивних операцій, які передбачені заводом-виготовлювачем автомобілів.

В результаті чого звернувся до страховика з вимогою про відшкодування реальних збитків, після чого страховик відшкодував ще 1273,02 грн. та судові витрати у сумі 429,20 грн., вартість проведеної експертизи транспортного засобу 500,00 грн.

Посилаючись на викладені обставини та вказуючи на те, що реальна вартість відновлюваних робіт відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт від 30.11.2012 року склала 17 685,98 грн., страховик відшкодував лише 7 138,08 грн., що невідшкодованою є сума 10 547,90 грн.(17685,98 грн. - 7138,08 грн.), позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування реального розміру матеріальної шкоди суму 10 547,90 грн., на відшкодування моральної шкоди стягнути 10 000 грн. та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено(а.с.68-71).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.75-79).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст.16 ЦК України.

Статтею 60 ЦПК україни передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бедіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Правовідносини щодо виплати страхового відшкодування регулюються положеннями ст.9 Закону України «Про страхування», ст.9.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Положеннями ст.23 ЦК України передбачені підстави та порядок відшкодування моральної шкоди.

По справі встановлено, що 12 вересня 2011 року у м.Дніпропетровську на перехресті вул.Орловської та вул.Камчатської з вини водія ОСОБА_3, який керував автомобілем ВАЗ 21101-110-01, державний номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої технічно пошкоджено автомобіль ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2

Вказаний факт підтверджується постановою судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 жовтня 2011 року, згідно якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн.(а.с.9).

Власником пошкодженого автомобіля ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_2, є ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу(а.с.24), ОСОБА_2 керував вказаним автомобілем на підставі довіреності ОСОБА_4 від 14.04.2006 року(а.с.59).

Згідно Полісу №АА/2805046 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.07.2011 року ОСОБА_3 уклав з ПрАТ Страхова компанія «Провідна» договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, строк дії полісу з 03.07.2011 року по 02.07.2012 року. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну здоров'ю (на одного потерпілого) 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн.(а.с.10).

Із справи вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_2 про відшкодування збитків від 13.09.2011 року ПрАТ СК «Провідна» прийнято рішення про призначення страхової виплати за наслідками дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 5865,06 грн., яка ОСОБА_2 була виплачена.

Не погодившись з визначеною сумою відшкодування, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ СК «Провідна» про стягнення 3032,12 грн. недоплаченого відшкодування матеріальної шкоди, пославшись на те, що згідно висновку експертного дослідження від 07.12.2011 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 8897,18 грн. Також ОСОБА_2 просив стягнути з ПрАТ СК «Провідна» 8755,76 грн. пені за період прострочення виплати повного розміру відшкодування збитків, 10000 грн. моральної шкоди та вартість проведеного експертного дослідження у сумі 500 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ СК «Провідна» на користь ОСОБА_2 3032,12 грн. недоплачене відшкодування матеріальної шкоди, вартість проведеного експертного дослідження у сумі 500 грн. та судові витрати у розмірі 429,20 грн. В іншій частині позову відмовлено(а.с.27-28).

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2012 року апеляційна скарга ПрАТ СК «Провідна» задоволена частково. Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2012 року змінено в частині стягнення недоплаченої матеріальної шкоди. Стягнуто з ПрАТ СК «Провідна» на користь ОСОБА_2 1273,02 грн. В іншій частині рішення залишено без змін(а.с.29-30).

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2012 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ СК «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди(а.с.31).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Як видно із справи, вказаними судовими рішеннями встановлені обставини стосовно визначення страховиком ПрАТ «СК «Провідна» розміру завданої позивачу шкоди за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 12 вересня 2011 року, та розміру страхового відшкодування, яке страховиком виплачено ОСОБА_2 на підставі складеного страхового акту та судового рішення в розмірі 7138,08 грн. При цьому, судом встановлено, що відшкодування перераховувалось позивачу готівкою, оскільки він не надав документів про проведення відновлювального ремонту на СТО-платника ПДВ(а.с.27-30, 35).

Таким чином, в силу ст.61 ЦПК України обставини щодо розміру завданої шкоди за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 12 вересня 2011 року, та розміру страхового відшкодування звільняються від доказування при розгляді даної справи.

Як видно із справи та встановлено судом, в обгрунтування позову ОСОБА_2 посилався на акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.11.2012 року, згідно якого виконавець виконав послуги по ремонту автомобіля марки ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_2, відповідно до переліку на суму 17 685,98 грн.(а.с.11-12).

Разом з тим, вказаний акт не містить відповідних даних, які б свідчили про те, що ремонтні роботи пов'язані з характером пошкоджень автомобіля, які спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 вересня 2011 року.

При цьому, як видно із справи, вказаний акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.11.2012 року складено майже через рік після первинного огляду автомобіля експертом незалежної експертної організації «АРТ-Л», згідно висновку якого вартість матеріального збитку визначена у сумі 6 365,06 грн., на підставі якого ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт про виплату страхового відшкодування, та складання висновку №650/1 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 07 грудня 2011 року, яким вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_2, визначено у сумі 8897,18 грн. Зазначені обставини встановлені вказаними судовими рішеннями(а.с.27-30).

Таким чином, перевіряючи доводи та заперечення сторін щодо заявлених вимог з посиланням на вказаний акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.11.2012 року, суд прийшов до правильного висновку, що останній не є в розумінні ст.ст.57, 58 ЦПК України належним доказом розміру завданої шкоди за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12 вересня 2011 року, а відтак відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_2 за правилами ст.1194 ЦК України.

Що стосується вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, то в обгрунтування такої шкоди в позовній заяві він посилався, зокрема, на тривалий ремонт автомобіля, неможливість у зв'язку з цим займатись рибалкою та спортом, на втрачені можливості у зв'язку із звільненням з органів цивільного захисту, що суд обгрунтовано визнав такими, що не є підставою для відшкодування моральної шкоди за правилами ст.23 ЦК України.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на неповне з'ясування судом обставин щодо розміру матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля, не можуть бути взяті до уваги, оскільки суд повно та всебічно перевірив доводи та заперечення сторін, дослідженим доказам дав оцінку відповідно до вимог ст.212 УПК України, доводи скарги не спростовують висновки суду про необгрунтованість таких вимог.

Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам діючого законодавства, що регулює встановлені правовідносини, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -