Справа №173/2520/14-ц
Провадження №2/173/231/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 липня 2005 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Сторони мають двох спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач, який проживає окремо від своїх дітей, ухиляється від виконання свого обов'язку по утриманню дітей, тому позивач самостійно утримує дітей. На підставі вищевикладеного, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що вона працює на двох роботах, але її заробітної плати не вистачає на утримання двох дітей. З вересня 2014 року відповідач проживає окремо. Добровільно допомогу на утримання дітей відповідач не надає. За весь цей час один раз купив дитині куртку та заплатив за садочок.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог. Суду пояснив, що він працює офіційно, надає допомогу на утримання дітей по можливості, категорично відмовляється сплачувати аліменти дружині, оскільки вона витратить гроші на свої потреби.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають двох спільних малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5-6).

Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Дана обставина визнана сторонами, а тому згідно зі ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком малолітніх дітей, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів законними та обґрунтованими.

Разом з тим при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та сторін, той факт, що діти мешкають разом із позивачем та потребують утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач офіційно працює, отримує заробітну плату, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу), а не в твердій грошовій сумі, як просить суд позивач, оскільки такі вимоги не відповідають положенням ст. 184 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

У зв'язку з чим позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 181-184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( і.н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на утримання дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 4 грудня 2014 року до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( і.н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) судовий збір в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко