Справа № 232/4754/12
УХВАЛА

08 липня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого Баряка А.С.,

за участі секретаря Сивенюк О.М.,

представника заявника ОСОБА_1,

заінтересованих осіб:

державного виконавця Калинчука С.І.,

стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 3 Вінницького міського суду Вінницької області скаргу ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_2, на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4, ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 подав до суду скаргу на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 при здійсненні виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого листа № 232/4754/12, виданого 23.05.2012 року Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики від 04.11.2009 року в сумі 174247,40 грн. та за договором позики від 05.11.2009 року в сумі 739747,68 грн., зазначивши, що в процесі примусового виконання відповідних виконавчих документів в межах виконавчого провадження № 38179592, державний виконавець, в порушення вимог ч.1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» щодо черговості звернення стягнення на майно боржника, передав на реалізацію, шляхом проведення електронних торгів, які призначені на 30.06.2015 року, майно ОСОБА_3, а саме: нежитлове приміщення магазину, загальною площею 151,2 кв.м., в будівлі літ. «А»: розміщених під № 66, у будинку № 75, по вул. Хмельницьке шосе, м. Вінниця; складу, площею 66,0 кв.м., який складає 54/100 частки будівлі літ. «Б» у будинку № 75, по вул. Хмельницьке шосе, м. Вінниця; та приймального пункту, площею 56,2 кв.м., який складає 1/25 частки будівлі літ. «Б» у будинку № 75, по вул. Хмельницьке шосе, м. Вінниця, при цьому державний виконавець не передав на реалізацію вільні від забудов належні боржнику земельні ділянки, по 2 га. кожна, розташовані на території Сутисківської селищної ради Тиврівського району, Вінницької області, які були раніше описані та арештовані, в силу чого заявник вважає, що державним виконавцем порушена черговість при зверненні стягнення на належне боржнику нерухоме майно, та просить суд визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 щодо передачі на реалізацію нежитлового приміщення магазину, загальною площею 151,2 кв.м., в будівлі літ. "А": розміщених під № 66, у будинку № 75 по вулиці Хмельницьке шосе міста Вінниці, складу площею 66,0 кв.м., який складає 54/100 частки будівлі літ. "Б" у будинку № 75 по вулиці Хмельницьке шосе міста Вінниці, та приймального пункту площею 56,2 кв.м., який складає 1/25 частки будівлі літ. "Б" у будинку № 75 по вулиці Хмельницьке шосе міста Вінниці, належних на праві власності ОСОБА_3, протиправними; зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 зняти з реалізації майно, належне на праві власності ОСОБА_3:

- лот № 73405 - нежитлові приміщення магазину, загальною площею 151,2 кв.м., в будівлі літ. "А": розміщених під № 66, у будинку № 75 по вулиці Хмельницьке шосе міста Вінниці, та склад площею 66,0 кв.м., який складає 54/100 частки будівлі літ. "Б" у будинку № 75 по вулиці Хмельницьке шосе міста Вінниці;

- лот № 73404 - приймальний пункт площею 56,2 кв.м., який складає 1/25 частки будівлі літ. "Б" у будинку № 75 по вулиці Хмельницьке шосе міста Вінниці.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в скарзі, додатково зазначивши, що звертався до державного виконавця із заявою про першочергове звернення стягнення на земельні ділянки, дана заява перебуває у матеріалах виконавчого провадження. Жодних питань до державного виконавця, повязаних з реалізацією відповідного майна, не виникало, оскільки до даного часу не проводилось жодних дій щодо стягнення вказаного майна. Просив скаргу задовольнити.

Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_5 в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував, пояснивши, що дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». В ході виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт на кошти боржника, які були незначними та їх сума була недостатня для повного виконання відповідних виконавчих документів, а також було накладено арешт на рухоме майно, яке оголошено в розшук. Один автомобіль, належний боржнику, було виявлено та реалізовано. Також було встановлено наявність житлового будинку з земельною ділянкою, належний боржнику, відносно якого не вчинялось жодних дій щодо реалізації. Вважає, що право визначення черговості реалізації майна боржника належить державному виконавцеві та зазначає, що Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів земельні ділянки не підпадають під обєкти примусової реалізації арештованого майна боржників на засадах проведення електронних торгів, при цьому державним виконавцем було враховано вимогу законодавця щодо заборони на відчуження земель сільськогосподарського призначення, до яких відносяться вільні від забудови земельні ділянки, належні боржнику, що унеможливлює здійснити їх примусову реалізацію. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Заінтересована особа, стягувач за виконавчими документами, ОСОБА_2 в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував повністю та просив відмовити в задоволенні скарги.

Вивчивши скаргу та додані до неї документи, дослідивши матеріали справи № 232/4754/12 та матеріали виконавчого провадження, взявши до уваги позицію учасників судового засідання, суд встановив, визначив та дослідив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини:

Матеріали справи № 232/4754/12 вказують, що рішенням від 18.03.2013 року було позов задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 04.11.2009 року в загальній сумі 913991,08 грн. та 5405,47 грн. судового збору, зазначене рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 13 травня 2013 року (т. 1, а.с. 105-106, 140-141).

Зміст постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 38179592 від 29.05.2013 року та про арешт коштів боржника від 04.06.2013 року ВП № 38179592, винесеної державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_6, а також зміст постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.07.2013 року № ВП 38179592, винесеної державним виконавцем ВПВР ДВС ГУЮ у Вінницькій області Коваленко О.С., вказують, що при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області від 23.05.2013 про стягнення боргу за договором позики з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у розмірі 913991,08 грн. та судового збору в сумі 5405,47 грн., було відкрито виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_3, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника (т. 1, а.с. 9, 25, 38).

Згідно інформації щодо наявності земельних ділянок від 18.06.2013 р. № 02-31/3845 наданої Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області, зазначено, що за гр. ОСОБА_3 рахуються земельні ділянки загальною площею 20,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Сутисківської сільської ради (т. 1, а.с. 190).

З відомостей Інформації про виконавче провадження, наданої заявником як додаток до скарги та роздрукованої з мережі інтернет з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, вбачається, що у виконавчому провадженні № 38179592, боржником по якому є ОСОБА_3, а стягувачем є ОСОБА_2, 04.06.2013 року було звернено стягнення на кошти на рахунках боржника, 26.06.2013 року було оголошено розшук майна боржника, неодноразово призначався експерт для необхідності проведення оцінки нерухомого майна боржника, в тому числі 31.07.2013 року щодо оцінки 10 земельних ділянок по 2,00 га. кожна, належних боржнику та розташованих на території Сутисківської селищної ради, при цьому 22.04.2015 року було призначено експерта з метою чергового визначення ринкової вартості нерухомого майна боржника, а саме: приміщення магазину № 66, приміщення складу та приміщення приймального пункту, що розташовані по вул. Хмельницьке шосе, 75, м. Вінниця, в результаті проведених виконавчих дій було стягнуто з боржника на користь стягувача кошти, в сумі 16650, 34 грн. (а.с. 6-24).

Відомості, надані заявником та роздруковані з Веб-сайту «Держінформюст» системи електронних торгів арештованим майном, вказуют, що відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Вінницькій області 28.05.2015 року передано на реалізацію, шляхом проведення 30.06.2015 року аукціону, нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 на праві власності, а саме: лот № 73405 - нежитлові приміщення магазину, загальною площею 151,2 кв.м., в будівлі літ. "А": розміщених під № 66, у будинку № 75 по вулиці Хмельницьке шосе міста Вінниці, та склад площею 66,0 кв.м., який складає 54/100 частки будівлі літ. "Б" у будинку № 75 по вулиці Хмельницьке шосе міста Вінниці; лот № 73404 - приймальний пункт площею 56,2 кв.м., який складає 1/25 частки будівлі літ. "Б" у будинку № 75 по вул. Хмельницьке шосе м. Вінниці (а.с. 25-28).

Зміст заяви представника ОСОБА_3, ОСОБА_1, від 31.07.2013 року, зазначає, що останній звертався до державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області Коваленко О.С. з проханням першочергового звернення стягнення на належне боржнику ОСОБА_3 нерухоме майно на користь стягувача у виконавчому провадженні № 38179592, двох земельних ділянок площею 2000 кв. м. кожна, що знаходяться на території Сутисківської селищної ради, Тиврівського району, Вінницької області (а.с. 59).

Відповідно до постанови ВП № 38179592 від 31.07.2013 року, зазначено, що державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області Коваленко О.С. при виконанні виконавчого листа № 232/4754/12 виданого 23.05.2013 року, для проведення оцінки нерухомого майна боржника ОСОБА_3 описаного й арештованого згідно акту опису й арешту майна від 30.07.2013 року, а саме: 10 земельних ділянок площею по 2,00 га кожна, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Сутисківської селищної ради, було призначено експерта, субєкта оціночної діяльності ОСОБА_7. Постановою ВП № 38179592 від 08.08.2013 року вище зазначену постанову ВП № 38179592 від 31.07.2013 року було скасовано (а.с. 60-61, 62).

Зміст довідки № 2161 від 08.07.2015 року, виданої Сутисківською селищною радою, зазначає, що належні на праві власності ОСОБА_3 10 земельних ділянок не підпадають під заборону відчуження земель сільськогосподарського призначення.

Зміст державних актів на право власності на земельні ділянки, зазначають, що належні ОСОБА_3 10 земельних ділянок, кожна площею 2,0000 га. у межах згідно з планом, що розташовані на території Сутисківською селищною радою Тиврівського району Вінницької області, мають цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Оглянуті в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 210/8 реєстраційний № за ЄДРВП 41407029 підтвердили наявність вищеописаних та досліджених в судовому засіданні рішень державних виконавців, прийнятих під час примусового виконання виконавчих листів у виконавчому провадженні № 38179592, в тому числі повязаних із зверненням стягнення на нерухоме майно боржника, що розташоване по вул. Хмельницьке шосе, 75, м. Вінниці з послідуючою передачею реалізації такого майна шляхом продажу на електронних торгах.

Ст. 19 Закону України Про виконавче провадження вказує, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на

підставі виконавчого документа, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ст. 25 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня

надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про

відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та

зазначає, що у разі ненадання боржником документального

підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання

цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат,

пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій,

передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець

одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого

провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що

виноситься відповідна постанова.

Згідно ч.1, ч.2, ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Частина 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

При прийнятті рішення суд також враховую правову позицію, закріплену в абзаці 4 п. 23 Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», де зазначено, що стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням вимог статті 63 Закону про виконавче провадження, крім звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу (частина п'ята статті 52 Закону про виконавче провадження). У будь-якому випадку черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Проте відмову державного виконавця задовольнити зазначену вимогу боржника може бути визнано в судовому порядку необґрунтованою, коли очевидно, що цією вимогою не порушено інтересів стягувача й не ускладнено виконання рішення.

Відповідно до норми п. «а», ч. 1 ст. 19 ЗК України до переліку категорій земель України землі України, які поділяються за основним цільовим призначенням, є землі сільськогосподарського призначення.

Пункт «а», ч. 3 ст. 22 ЗК України визначає, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства.

Згідно п.п. «б», п. 15 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, передбачається, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства.

За даних обставин, врахувавши, що законодавець в нормі ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначає лише майно боржника, на яке звертається стягнення в першу чергу та в останню чергу, при цьому не визначає черговості стягнення відповідного майна в таких чергах, а лише перелічує види майна, які відносяться до таких черг, не надаючи переваги одному виду майна над іншим видом майна, зазначеним в даній нормі, залишаючи, тим самим, право державного виконавця самостійно та остаточно визначати в кожному конкретному випадку черговість стягнення на інше, відмінне від коштів, майно боржника, що закріплено в нормі ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на те, що боржник наділений правом згідно норми ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» запропонувати державному виконавцю ті види майна, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення, що в даному випадку мало місце і боржником було запропоновано в першу чергу звернути стягнення на відповідні дві окремих від будинку земельні ділянки, належні боржнику на праві власності, однак, суд вважає, що така пропозиція ускладнює виконання відповідного рішення суду, оскільки дані земельні ділянки, з врахуванням вимог ст.ст. 19, 22 ЗК України, - є землями сільськогосподарського призначення, відчуження яких згідно п.п. «б», п. 15 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України на даний час заборонено, при цьому предметом оскарження в подібних правовідносинах з врахуванням правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ може бути відмова державного виконавця задовольнити зазначену вимогу боржника, що не знаходить свого відображення як в підставах так і в предметі даної скарги, беручи до уваги дотримання державним виконавцем загальних вимог щодо черговості звернення стягнення на майно боржника, в тому числі щодо коштів, належних боржнику, рухомого майна, на яке звернуто стягнення, житлового будинку, в якому фактично проживає боржник і на яке на даний час не зверталось стягнення, в силу чого, суд вважає, що державним виконавцем Цубером М.М. не було допущено порушення черговості звернення стягнення на майно боржника, а саме: нежитлові приміщення магазину № 66, склад та приймальний пункт, що розташовані по вул. Хмельницьке шосе, 75, м. Вінниця, оскільки державним виконавцем були дотриманні загальні вимоги щодо черговості звернення стягнення на майно боржника, так як примусове стягнення на таке майно відбулось після здійснення виконавчих дій щодо звернення стягнення на кошти та рухоме майно боржника і здійсненне перед зверненням стягнення на житловий будинок (квартиру), в якому фактично проживає боржник, при цьому державний виконавець діяв у спосіб та у межах повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а відтак скарга задоволенню не підлягає, а тому в задоволенні скарги, з заявлених підстав, слід відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 386-388 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю в задоволенні скарги ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_2, на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4,.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя