Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Матіос А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Комунальне підприємство "Введенське Подільського району м. Києва" про виселення без надання іншого жилого приміщення,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - КП "Введенське Подільського району м. Києва" про виселення без надання іншого жилого приміщення.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що наказом № 103 від 20 травня 2014 року "Про надання дозволу на оплату комунальних послуг АДРЕСА_1" їй було надано у користування, як робітнику з комплексного прибирання (двірнику) з 1998 року в КП "Введенське" на час роботи вищезазначену квартиру та дозволено сплачувати за житлово-комунальні послуги вказаного службового приміщення.

Зазначила, що її заселення до квартири АДРЕСА_1 планувалося після виселення попереднього квартиронаймача, однак прийшовши до спірної квартири, останнього у службовій квартирі не було, а чоловік, який відчинив двері, сказав, що він живе в даній квартирі та виселятися не буде.

Посилаючись на те, що відповідач без законних підстав вселився до спірної кімнати, позивачка просила виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення та стягнути судові витрати.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала за тих же підстав, просила його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі та просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що спірна кімната була надана у користування його знайомому ОСОБА_3, який і дозволив йому з сім'єю там проживати.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, наказом від 20 травня 2014 року № 103 КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва" дозволено робітнику з комплексного прибирання двірнику КП "Введенське" ОСОБА_1 сплачувати комунальні послуги АДРЕСА_1 з оплатою за фактичне проживання. Кімната надається в користування на час роботи ОСОБА_1 в КП "Введенське" (а.с. 4).

25 червня 2014 року між ОСОБА_1 та КП "Введенське Подільського району м. Києва" був укладений типовий договір "Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" (а.с. 5-6) та договір "Про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій" (а.с. 7).

ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав, що проживає зі своєю сім'єю у спірній квартирі.

Питання надання службового житла та порядок користування ним визначений ЖК УРСР та Постановою Ради Міністрів Української РСР від 04.02.1988 року № 37 «Про службові жилі приміщення», якою затверджено Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР.

Відповідно до п. 2 Положення службові жилі приміщення призначаються для заселення громадян, які у зв'язку з характером трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу нього. Через це зазначені приміщення повинні знаходитися у безпосередній близькості від дільниці, яка ними обслуговується. Підприємства, установи, організації мають використовувати службові жилі приміщення цільовим призначенням.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЖК України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього.

Як пояснила у судовому засіданні позивачка, вона з 1998 року по теперішній час працює робітником з комплексного прибирання двірником КП "Введенське".

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЖК України службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

Як вбачається з наказу від 20 травня 2014 року № 103 та листа від 12 вересня 2014 року КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва" позивачці на законних підставах дозволено проживання у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Крім того, з довідки КП "Введенське Подільського району м. Києва" та квитанцій вбачається, що позивачкою сплачуються житлово-комунальні послуги за спірку квартиру (а.с. 8-9, 12).

Відповідач у судовому засіданні зазначав, що він проживає у спірній квартирі за усною домовленістю з ОСОБА_3, якому теж надано дозвіл на проживання у АДРЕСА_1.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що договір найму між КП «Введенське» та відповідачем на спірне житлове приміщення не укладався, ордер на дане жиле приміщення не видавався, будь-яких інших документів, які б давали право ОСОБА_2 на проживання у спірній квартирі суду не надано.

Частиною 1 ст. 109 ЖК України встановлено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що ордер відповідачу на кімнату АДРЕСА_1 не надавався, договір найму спірного житлового приміщення з ними не укладався, особовий рахунок на сплату житлово-комунальних послуг на ім'я відповідача не відкривався, суд приходить до висновку, що відповідач самовільно займає спірну квартиру, а позов підлягає задоволенню

Крім того, стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають витрати на судовий збір, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України у сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. 109, 116, 118, 121, 123 ЖК України, ст. ст. 3, 11, 15, 58, 59, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання через Подільський районний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. О. Шаховніна