АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/308/15 Доповідач - Ткач О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бахметова В. Х., Гірський Б. О.,

при секретарі - Парандюк Ю.Б.

з участю - сторін та їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПрАТ "Страхова Група "ТАС" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПрАТ"Страхова Група "ТАС" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 07.06.2014 року близько 14 год. 00 хв. на автодорозі Львів - Тернопіль, з вини водія ОСОБА_2, який керував траспортним засобом "ВАЗ - 2115", д.н.з. НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належному позивачці автомобілю марки "Шевроле Авео",під керуванням ОСОБА_3, завдано пошкоджень на ремонт якого витрачено 27119 грн.

Крім цього, зазначила, що пошкодження майна спричинило моральну шкоду, яка проявилась у погіршенні стану здоров'я, змінах у звичайному способі життя, пошуку додаткових коштів для ремонту автомобіля.

Просила суд стягнути з відповідачів солідарно на її користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 27 119 грн., 10 000 грн. моральної шкоди та 4 000 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

стягнуто із ПрАТ "Страхова Група "ТАС" в користь ОСОБА_1 600 (шістсот) грн. витрат на оплату послуг евакуатора, 1000 (одну тисячу) грн. грошового відшкодування моральної шкоди, 4000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 5600 (п'ять тисяч шістсот) грн та 208 (двісті вісім) грн. 28 коп. судового збору.;

стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 відшкодування заподіяних їй матеріальних збитків, не покритих страховим відшкодуванням в розмірі 950 (дев'ятсот п'ятдесят) грн та 35 грн. 32 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "СГ "ТАС" оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відшкодування моральної шкоди, стягнутих витрат на правову допомогу та судового збору і просить скасувати його в цій частині, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що місцевий суд безпідставно стягнув компенсацію моральної шкоди, оскільки діюче законодавство не передбачає обов'язку страховика з компенсації моральної шкоди у випадку пошкодження майна. Тому позовні вимоги ОСОБА_1 стосовно стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення. Крім цього, ПрАТ "СГ "ТАС" в строки та в повному обсязі виплатило їй страхове відшкодування, а тому у суду не було підстав для задоволення вимог про компенсацію витрат на правову допомогу.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення в частині, що оскаржується, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 07 червня 2014 року близько 14 год. 00 хв. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем "ВАЗ-2115", д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись автодорогою Львів-Тернопіль, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем "Шевроле Авео", д.н.з. НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_3, внаслідок чого порушив вимоги п.п.12.1, 14.2б, 1.5 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Цивільно - правова відповідальність водія ОСОБА_2 за шкоду, яка заподіяна майну третіх осіб, потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу-автомобіля "ВАЗ-2115", д.н.з. НОМЕР_1, застрахована ПрАТ "СГ "ТАС" на період з 19 березня 2014 року по 18 березня 2015 року відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9798143 від 18.03.2014 року (а.с.58).

Власником транспортного засобу марки "Шевроле Авео" є ОСОБА_1, яка оплатила ремонтні роботи з відновлення автомобіля та отримала 07.10.2014 року страхове відшкодування від ПрАТ "СГ "ТАС"в розмірі 16046 грн. 77 коп. (за вирахуванням франшизи - 950 грн.), яке ними узгоджено, що підтвердили сторони, як в суді перщої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції.Однак із за відсутності допустимих фінансових документів в позасудовому порядку не відшкодовано витрати з евакуації автомобіля з місця пригоди. Дані докази позивачкою було надано лише суду при розгляді вказаної справи.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків сторонами не оскаржується.

Враховуючи зазначене, апеляційним судом перевіряється законність та обгрунтованість рішення суду лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, витрат на правову допомогу та оплату судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції керувався нормами ст., ст. 1168, 23 ЦК та ст. 9 Закону №1961( в редакції чинній до 5.11.2012 року), оскільки прийшов до висновку, що позивачка має право на компенсацію моральних страждань, яких вона зазнала у зв'язку з пошкодженням автомобіля, за рахунок страховика.

Відповідно до ст. 213 ЦПК рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Воно є таким, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, вирішить справу згідно з законом, що підлягає застосуванню до правовідносин сторін.

Усупереч зазначеній та на порушення інших норм процесуального права суд не встановив дійсний характер правовідносин сторін, підстави заявлених ними вимог, факти, які підлягали встановленню; не дав оцінки поданим сторонами доказам з дотриманням принципу допустимості.

Тому з вказаним рішенням, суд апеляційної інстанції не може погодитись, оскільки суд першої інстанції в достатньому обсязі не визначився з правовою нормою, що підлягає застосуванню та допустив порушення норм процесуального права.

Станом на день ДТП, був чинним Закон України №1961 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції від 5 липня 2012 року.

Згідно статті 22 вказаного Закону -" У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи."

У статті 29 Закону №1961 законодавець конкретизував витрати, які відшкодовуються страховиком у випадку пошкодження майна - транспортного засобу: "У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки."

Отже, у суду першої інстанції не було підстав для стягнення з ПАТ "СГ "ТАС" в користь позивача моральної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу, оскільки вимогами вказаного Закону №1961 не передбачено відшкодування страховиком вказаної шкоди.

Моральна шкода може бути відшкодована страховиком лише у випадку заподіянння шкоди життю та здоров'ю потерпілого.

Згідно ст.303 ч.1 ЦПК -" Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції".

Згідно статті 309 ЦПК-"Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права..."

Таким чином, суд першої інстанції стягуючи з ПрАТ "СГ "ТАС" в користь позивачки компенсацію моральної шкоди, якої вона зазнала внаслідок пошкодження автомобіля, невірно застосував норми матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення в цій частині та ухвалення нового.

Тому, рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1

Обгрунтованими є доводи апеляційної скарги і в частині, що стосується стягнення з страховика в повному обсязі витрат на правову допомогу.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК -" Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві- пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено."

Як вбачається із позовної заяви, сума позову становила 27 119 грн. Суд першої інстанції задовольнив вимоги позивачки і стягнув з ПрАТ "СГ"ТАС" лише 600 грн., що становить 2,2% від задоволеної суми. Оскільки витрати на правову допомогу належать до судових витрат у справі, які понесла сторона, тому рішення слід скасувати і в частині стягнення з страхової компанії 4000 грн витрат на правову допомогу і ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з апелянта 100 грн .

Правовідносини в даній справі охоплюються Законом "Про захист прав споживачів", тому позивачка в справі є звільненою від сплати судового збору. Враховуючи, що частково її позовні вимоги задоволено, тому судом правомірно частково стягнено з апелянта судовий збір. Тому в цій частині доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 307, 308, 309, ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" - задовольнити частково.

Скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 січня 2015 року в частині стягнення з ПрАТ"Страхова Група "ТАС" компенсації моральної шкоди, витрат на правову допомогу та ухвалити в цій частині нове. Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ"Страхова Група "ТАС"про стягнення моральної шкоди.

Стягнути з ПрАТ"Страхова Група "ТАС" в користь ОСОБА_1 100 грн судових витрат на правову допомогу.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.І. Ткач