Справа № 211/7327/14-ц
Провадження № 2/211/400/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 лютого 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Жуковій А.С.

за участі позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

представника відповідача виконкому Таборовець Н.В.

у відсутність відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на будинок АДРЕСА_1 В обґрунтування позову зазначив, що у січні 2010 року між ним та власниками вказаного домоволодіння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 була досягнута домовленість про купівлю-продаж будинку, на той час ОСОБА_5 належало 2/18 вказаного будинку, а інші 7/18 частки належали ОСОБА_6 При укладенні угоди між ними були погоджені всі належні умови купівлі-продажу, вони домовилися укласти договір купівлі-продажу даного будинку в установленому законом порядку, тому з цією метою ОСОБА_6 зробив довіреність на свою доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_7 На даний час залишилася лише ОСОБА_4, яка є спадкоємцем на все майно, яке належало при житті ОСОБА_7

Як покупець він виконав всі умови договору, його родина з 2010 року мешкає у вказаному будинку, сплачує всі належні комунальні платежі. Однак , належним чином оформленого права власності він не має.

Відповідач ОСОБА_4 вважає його єдиним власником будинку, оскільки вона отримала гроші у розмірі 400 доларів США за 2/18 частки будинку.

Тому позивач просить визнати договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, укладеним між ним та ОСОБА_6 і ОСОБА_4 дійсним та визнати за ним право власності на будинок.

В судовому засіданні 22 01 2015 року позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали з підстав, визначених в позовній заяві. Надалі просили розглядати справу у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання 22 01 2015 року не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає.

Представник відповідача виконкому Довгинцівської районної у місті ради Таборовець Н.В. 22 01 2015 року в судовому засіданні поклалася на розсуд суду.

05 02 2015 року , у відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вислухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У судовому засідання встановлено, що згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.09.2007 р., інформації та довідки КП ДОР " Криворізьке БТІ" від 27 01 2015 року , на підставі свідоцтв від 07 липня 2007 року про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8, ОСОБА_4 належало 2/18 частини будинку АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, а ОСОБА_6 належало 1/ 2 частина по договору дарування та 7/18 відповідно до свідоцтва про право на спадщину (л.с. 6 - копія витягу, л.с. 9,10 - копії свідоцтв).

Згідно розписки від 17 травня 2010 року, в присутності свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, ОСОБА_4 продала ОСОБА_12 належні їй 2/18 частини будинку АДРЕСА_1 Дніпропетровської області за 400 доларів США. Гроші отримала, претензій матеріального характеру до ОСОБА_1 немає (л.с. 14 - копія розписки). Відповідно до розписки ( л.с. 16 ) ОСОБА_6 продав ОСОБА_12 частину будинку що належала йому , кошти отримав та претензій до покупців не має.

ОСОБА_7 17 травня 2010 року склала розписку в тому, що вона діючи згідно генеральної довіреності від імені батька ОСОБА_6 та тітки ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_1 та ОСОБА_13 грошові кошти за купівлю будинку АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, претензій матеріального характеру немає (л.с. 15 - копія розписки, л.с. 19,20 - копії довіреностей).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер (л.с. 22 - копія свідоцтва про поховання)

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_7 (л.с. 21 - копія свідоцтва про смерть).

Нормами ст. 219 ЦК України визначено, що у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК У країни якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених ст.ст.218, 220 ЦК України.

З 01 січня 2013р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів», яким ч. 3 ст. 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з ч. 2 ст. 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації».

З цього часу не передбачено державної реєстрації правочину про відчуження нерухомого майна, що співпадає з думкою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладеною у своєму листі «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» від 28.01.2013р. № 24-150/0/4-13.

Таким чином, із зазначеної дати скасовується обов'язок здійснювати державну реєстрацію відповідного договору купівлі-продажу після його нотаріального посвідчення, а тому розглядаючи питання про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, суд виходить з положень ч. 2 ст. 220 ЦК України.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до ст. ст. 18, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004р. № 1952-IV, підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_11 суду пояснила, що є дочкою відповідача. Будинок АДРЕСА_1 належав її бабусі та дядькові. Від позивача ОСОБА_13 вони отримали кошти за будинок, однак не встигли її родичі укласти договір- купівлі продажу будинку належним чином так як помер ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на яку було оформлено довіреність.

Суд дійшов висновку , що позивачем надано достатньо письмових доказів на підтвердження того, що сторонами дійсно досягнуто згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу домоволодіння та фактично відбулося його повне виконання. Однак на даний час у зв"язку зі смертю одного з власників будинку відсутні можливості нотаріально посвідчити договір.

Керуючись ст. 220 ЦК України, , ст. 10, 11, 212- 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір купівлі -продажу домоволодіння АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 і ОСОБА_4 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, що складається з саман обкладеного цеглою житлового будинку А-1, загальною площею 65,1 кв. м., житловою площею 37,2 кв. м, шлакоблок літньої кухні-гаражу Б, цегляної вбиральні В, бетонного погрібу Г п/д, ІІ замощення, І водоколонки, № 1-2 огорожі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко