Провадження № 2-о/522/47/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Івченко В.Б.,

при секретарі - Січінава М.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Шостої Одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою, яку уточнила в судовому засіданні, за участю заінтересованої особи Шостої Одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті бабці - ОСОБА_2 на ? частину квартири АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба заявниці - ОСОБА_2, що постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1 та майна, що залишилось в зазначеній квартирі. ОСОБА_2, на випадок своєї смерті, залишила заповіт від 27 липня 1993 року, яким заповідала належну їй частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1. Заявниця, як спадкоємець першої черги за законом та єдиний спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті своєї баби і вступила у володіння та управління зазначеним спадковим майном. Після смерті баби вона підтримувала майно, що входить до складу спадщини, у належному стані, сплачувала всі належні платежі по утриманню квартири, користувалась предметами побуту тощо. Зазначені дії здійснювались систематично, продовжувались до закінчення строку для прийняття спадщини та продовжуються по теперішній час.

Заявниця вважала себе такою, що прийняла спадщину і не має обмеження в часу щодо звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі зазначеного ОСОБА_1 раніше не звернулась до державної нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про право на спадщину.

25.10.2013 року заявниця звернулась до нотаріальної контори для отримання Свідоцтва на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 Нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори Вахненко Ю.О. повідомила заявниці, що остання пропустила шестимісячний строк для вступу у спадщину та рекомендувала звернутися до суду для встановлення факту прийняття спадщини, вступу в управління майном тощо.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, надані в судовому засіданні 27.11.2014 року, суд вважає, що уточнену заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Шостої Одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту прийняття спадщини, необхідно задовольнити у повному обсязі з наступних підстав.

Судом в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.04.1993 року квартира АДРЕСА_1, на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_8 та членам його сім'ї - ОСОБА_2, в рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 28.02.1997 року, актовий запис № 1897.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1 та майна, що залишилось в зазначеній квартирі.

ОСОБА_2, на випадок своєї смерті, залишила заповіт від 27 липня 1993 року, зареєстрований в реєстрі за № 3-7992, яким заповідала належну їй частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1.

05 червня 2001 року ОСОБА_8 подарував ОСОБА_1 ? частину квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 05.06.2001 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованим в реєстрі за №2093. Зазначений договір дарування зареєстрований 30.10.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.11.2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Одеси від 27.08.2001 року, актовий запис № 7487.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом ? частини квартири АДРЕСА_1, що належала спадкодавцю - ОСОБА_2

25.10.2013 року заявниця звернулась до нотаріальної контори для отримання Свідоцтва на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2

Згідно відповіді Шостої Одеської державної нотаріальної контори за № 3488/02-14 від 25.10.2013 року ОСОБА_1 було повідомлено, що остання пропустила шестимісячний строк для вступу у спадщину та має звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, або встановити факт прийняття спадщини, вступу в управління майном тощо.

ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_2 підтримувала майно, що входить до складу спадщини, у належному стані, сплачувала всі належні платежі по утримані квартири, користувалась предметами побуту тощо, що підтверджується наступними письмовими доказами: оригінал Свідоцтва про права власності на житло № 68 від 21.04.1993 року, оригінал розпорядження органу приватизації № 68 від 21.04.1993 року, оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_2, оригінал ощадної книжки, виданої на ім'я ОСОБА_2

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є друзями родини заявниці, в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_1, після смерті своєї бабці - ОСОБА_2, підтримувала квартиру АДРЕСА_1 у належному стані, проводила в зазначеній квартирі ремонт, користувалась предметами побуту тощо. Зазначені дії здійснювались систематично та продовжуються по теперішній час.

Згідно копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2, (померлої ІНФОРМАЦІЯ_2), яку надіслала Шоста Одеська державна нотаріальна контора, інших спадкоємців за законом або за заповітом окрім ОСОБА_1, які б звернулися з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 - немає.

Відповідно до рекомендацій листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Згідно з положеннями ст. 548 ЦК УРСР від 1963 р., які були чинні на час відкриття спадщини, визнається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР від 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень ст.549 ЦК УРСР (1963р.), за якою діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З урахуванням вищевказаного, оцінивши встановлені по справі обставини у всій їх сукупності, суд вважає що заява ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Шостої Одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту прийняття спадщини, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Шостої Одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_2, яка складається з ? частини квартири АДРЕСА_1 та майна, що залишилось в зазначеній квартирі

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси Івченко В.Б.