Справа № 298/1096/14-ц
Номер провадження 2-п/298/1/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Цибика І.Й., при секретарі Тисянчин М.В., з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний заяву відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Великоберезнянського районного суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаною вище заявою з тих підстав, що заочним рішенням Великоберезнянського районного суду від 7 листопада 2014 року у справі № 298/1096/14-ц задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, про факт існування якого їм стало відомо 15 квітня 2015 року.

В обгрунтування своїх вимог вказують наступне.

1) дана справа розглядалася за їх відсутності. Так, жодного разу вони не повідомлялися про час і місце судового розгляду справи, а зазначене в позовній заяві їх місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 не підтверджено жодним належним та допустимим доказом;

2) спір між тими же учасниками щодо того ж об'єкту спору вже розглядався тим же складом суду, про що свідчить рішення Великоберезнянського районного суду від 19.06.2013 року, яке в подальшому було скасоване рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 25.07.2013 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено;

3) виселення проведено з порушенням норм Конституції України, Цивільного та Житлового кодексів України. Зокрема, позивачем по даній справі не надано жодного доказу наявності в нього права власності на житловий будинок, вимога про виселення з якого заявлялась в суді. Довідка КП Великоберезнянське РБТІ № 272 від 15.11.2012 року не є документом, який би посвідчував право власності на нерухоме майно, оскільки таке право реєструється реєстраційними службами та посвідчується свідоцтвами про право власності або витягом з Реєстру прав власності. Такі документи в матеріалах справи відсутні;

4) в порушення ч.2 ст. 109 ЖК України, їх виселили з житлового будинку без надання іншого житлового приміщення та без зазначення відомостей про таке приміщення в судовому рішенні;

5) жодна обставина, яка визначена ст. 116 ч.1 ЖК України, що є підставою для виселення їх з житлового будинку, в судовому засіданні не досліджувалась, про існування таких обставин

- 2 -

позивачем не повідомлялось, отже виселення проведено також з порушенням ст. 157 ЖК України.

6) виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює відносини повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

З огляду на зазначене, заявники просили переглянути вищевказане заочне рішення суду від 07.11.2014 року, скасувавши його, та закрити провадження у справі в порядку п.2 ч.1 ст. 295 ЦПК України, оскільки аналогічна справа вже розглядалась і наявне судове рішення, яке набрало законної сили.

У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Заявниця в судове засідання не зявилася, що не є перешкодою для розгляду самої заяви.

Позивач в судовому засіданні не заперечив проти скасування заочного рішення.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про перегляд заочного рішення, прийшов до наступного висновку.

Згідно з правилами, встановленими ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Процесуальний закон передбачає, що крім підтвердження поважності причини неявки, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути вказано про існування доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Даючи оцінку доводам заявників, суд вважає, що такі належним чином обґрунтовані, останніми дотримано встановлених вимог до змісту заяви, доводи на які посилаються заявники підтверджені відповідними доказами, а відтак заслуговують на увагу. За таких підстав, винесене заочне рішення від 7 листопада 2014 року підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд у загальному порядку.

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 231 ЦПК України, суд може своєю мотивованою ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. Цією нормою не передбачено прийняття судом інших рішень, зокрема, закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 231, 232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Великоберезнянського районного суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

Заочне рішення Великоберезнянського районного суду від 07.11.2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку скасувати.

Розгляд справи призначити в загальному порядку на 09.00 год. 08 червня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: