РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4296/14-ц

провадження у справі № 2/0285/139/15

05 лютого 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Коцюби О.М.

за участю секретаря Прач А.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 17 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Піщівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 5. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, спільне життя не склалось. Перебування в шлюбі суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Тому просить розірвати шлюб, сина залишити на своєму вихованні та стягнути з відповідача аліменти на сина ОСОБА_3 в розмірі 2000 грн. щомісячно, та судовий збір.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, заперечив щодо його задоволення.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому виконавчим комітетом Піщівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області шлюбі з 17 жовтня 2011 року, актовий запис № 5. (а.с.13).

Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе.

Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна вимога стосовно розірвання шлюбу є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Окрім цього, підлягає позовна вимога щодо залишення дитини на вихованні з матір'ю.

Відповідно до довідки виконкому Дідовицької сільської ради № 480 від 22.10.2014 року дитина проживає разом з ОСОБА_1. (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід залишити на вихованні з матір'ю.

Що стосується позовної вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 являється батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2015 до 30.11.2015 рок становить 1286,00 грн.

Оскільки, позивачем не було надано доказів на підтвердження спроможності відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх доходів, суд вирішив стягнути із відповідача аліменти на неповнолітнього сина у розмірі 520,00 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3, 57, 208, 209, 213-215, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 17.10.2011 року Піщівською сільською радою, актовий запис № 5, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на проживання з матір'ю ОСОБА_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 520 грн., щомісячно, з дня подачі позову до суду, 04.11.2014 року, до досягнення ним повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 05.02.2015 року.

Повний текст рішення складено 09.02.2015 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: О.М. Коцюба