Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №331/6129/15-ц Головуючий у 1 інстанції Мінасов В.В.
Провадження № 22-ц/778/6337/15 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Кухаря С.В.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до судузпозовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання кредитного договору недійсним.

В позові зазначав, що 27.06.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ZPS0GK00000073, за яким він отримав 65000 доларів СІЛА. В порушення ч.2,4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 2.4,3,3.2 постанови НБУ №168 від 10.05.2007 року, йому письмово не булі повідомлені повні умови надання кредиту. Тому просив суд визнати кредитний договір недійсним.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 15 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі..

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно до вимог ст.. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання кредитного договору недійсним, суд першої інстанції виходив із того, що оспорюваний кредитний договір відповідає вимогам закону, позивачем не доведено порушення його прав при укладенні цього договору.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, набутим доказам і вимогам матеріального і процесуального законів.

Згідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У порушення ч. 3 ст. 10 ЦПК України , ст.60 ЦПК України позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог .

Підставами для визнання оспорюваного кредитного договору недійсним позивач зокрема зазначив у позовній заяві те, що зміст його суперечить вимогам закону, зокрема ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», Постанові правління НБУ від 10.05.2007р. №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» відповідач не повідомив позивача у письмовій формі про умови надання кредиту, суму кредиту, детальний розпис загальної вартості кредиту, річної ставки за кредитом, відсутність підписаного між сторонами графіку погашення кредиту, відсутність в договорі абсолютного значення подорожчання кредиту,відсутність істотних умов у договорі.

У відповідності до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною або сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України, а саме - (ч.1) зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються Цивільним Кодексом України, , нормативно - правовими актами Національного банку України , іншим законодавством України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи видно, що 27.06.2007 року між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № ZPS0GK00000073 , за яким банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти у вигляді неоновлюваної кредитної лінії у розмірі 65 000,00 доларів США, із яких 50 000,00 доларів США ну купівлю житла, а 15 000,00 доларів США на сплату страхових платежів строком до 26.06.2037 року, а ОСОБА_3 зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки шляхом внесення щомісячно платежів в сумі 546,94 доларів США на місяць.

З порядком надання кредитних коштів , нарахуванням і погашенням заборгованості за кредитом та відсотками ОСОБА_3 ознайомлений, що підтверджується його підписом на кожній сторінці кредитного договору.

Позивач погодився з такими умовами, підписавши кредитний договір особисто і без застережень. До того ж, позивачу була надана інформація про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту.

Позивач міг відмовитися від укладення кредитного договору на умовах, визначених вказаним вище договором.

Підписанням оспорюваного кредитного договору без будь яких застережень та отриманням кредитних коштів, ОСОБА_3 підтвердив, що він обізнаний та погодився з усіма умовами такого договору.

Передбаченим п. 6 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" правом протягом 14 календарних днів відкликати згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причини відповідач не скористався, не відмовився від його виконання, а тривалий час користувався кредитними коштами, що також свідчить про його згоду з умовами договору.

Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Із тексту укладеного сторонами кредитного договору видно, що такі умови договором передбачено .

Так, пунктом 7.1 оспорюваного кредитного договору передбачено, що кредитні кошти надаються для придбання позичальником житла, зазначена сума кредиту - 65 000,00 доларів США, із яких 50 000,00 доларів США ну купівлю житла, а 15 000,00 доларів США на сплату страхових платежів ; договором встановлений строк кредиту - до 26.06.2037 року, зобов»язання сторін, зокрема, банку- п.2.1,2.1.1,2.1.2-2.1.6, ОСОБА_3- щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків шляхом внесення щомісячно платежів в сумі 546,94 доларів США на місяць. Пунктами 4.1,4.2 розділу 4 договору передбачена відповідальність сторін за невиконання зобов»язань за договором.

Отже колегія суддів вважає, що вказаний кредитний договір є укладеним , містить у собі всі істотні умови, про що свідчать підписи кожної із сторін на кожній сторінці договору, виконувався сторонами і є обов'язковим до виконання сторонами відповідно до ст. 526 ЦК України і не порушує прав позивача.

Інші доводи апелянта є також неспроможними і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Оскільки у порушення вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України ,ст.60 ЦПК України позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог ,а зібраними у справі доказами спростовується ствердження позивача про порушення відповідачем вимог закону ,прав та інтересів позивача при укладенні кредитного договору 27.06.2007р. між сторонами у даній справі, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Судом повно і всебічно з»ясовані обставини справи, що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений судом правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: