Справа № 199/9857/14-ц
26 січня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Руденко В.В.
при секретарі - Коломієць Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл рахунків по оплаті комунальних платежів, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розподіл рахунків по оплаті комунальних платежів. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що йому на належить 68/300 частин комунальної квартири АДРЕСА_1, де він зареєстрований з 14 вересня 1979 року. Відповідач по справі, ОСОБА_2, також проживав та був зареєстрований за вказаною вище адресою. Однак, у вересні 2006 року, відповідач зареєстрував шлюб, внаслідок чого виїхав на постійне місце проживання в квартиру, в якій до цього постійно проживала його дружина. Відповідач, вже 8 років не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб. Так як відповідач не сплачує зазначені платежі, то позивач змушений сплачувати все сам. У зв'язку з цим, він просить суд розділити особові рахунки по оплаті витрат по утриманню квартири та по оплаті рахунків з газопостачання, енергопостачання, водопостачання та водовідведення, а також з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача постановляє заочне рішення по справі.
Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 68/100 частини квартири АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.03.1999 року, виданого бюро приватизації АТ відкритого типу Дніпропетровського стрілочного заводу, належало ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. ОСОБА_1 після її смерті отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 68/300 частин спірної квартири,яке зареєстрував в установленому законом порядку. А отже, позивачу по справі належить 136/300 частин квартири, відповідачу по справі належить 68/300 частини квартири.
Сторони по справі відповідно до довідки КП «ЖЕП № 19» від 10.11.2014 року № 3410 є зареєстрованими у вказаній квартирі. Проте, ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою з 1995 року, про що свідчить акт від 06.11.2014 року, посвідчений директором КП «ЖЕП №19».
Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язковий платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.
Згідно до вимог п.6 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні на підставі письмової заяви споживача та офіційного документу, що підтверджує його відсутність. У ст. 13 вказаного Закону зазначено, що до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
За ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник має право тримати на балансі та управляти належним йому майном. В разі спільної власності кількох співвласників рішення щодо утримання на балансі та/або управління майном приймається відповідно до закону.
На підставі ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У платіжному документі зазначаються поточні та попередні показання засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.
Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
На підставі п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року, вбачається, що мешканці квартири, в яких проживає два і більше співвласники, крім іншого, розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг.
Відповідно до технічного паспорту на квартиру 68/100 частини квартири АДРЕСА_1, що належить сторонам по справі складається з двох суміжних житлових кімнат, тому визначити порядок користування житловим приміщенням між сторонами не є можливим.
У зв'язку з вищевикладений, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 194-196 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10,11,60,88,212-215,224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл рахунків по оплаті комунальних платежів - задовольнити.
Розділити особові рахунки по оплаті витрат по утриманню квартири АДРЕСА_1 та по оплаті рахунків з газопостачання, енергопостачання, водопостачання та водовідведення, а також з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території відповідно до частки у праві спільної власності, де частка ОСОБА_1 складає 136/300 частин квартири, а ОСОБА_2 - 68/300 частин квартири АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: В.В. Руденко