УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» в особі Павлоградського управління по експлуатації газового господарства публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз», ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» і ОСОБА_3 демонтувати газопровід - ввід житлового будинку АДРЕСА_2, що проходить скрізь земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу вона є власником земельних ділянок 0,1000 га та 0,0128 га, розташованих по АДРЕСА_1, однак позбавлена можливості виконувати будівельні роботи щодо будівництва гаража, оскільки через частину земельної ділянки, на якій за будівельним паспортом повинен будуватися гараж, проходить газопровід - ввід до житлового будинку АДРЕСА_2. Землекористувачем вказаної сусідньої земельної ділянки є ОСОБА_3 Відповідно до листа від 10 липня 2013 рокуза №1201 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» повідомило, що газопровід - ввід до житлового будинку № 93 прокладено не відповідно до проектного рішення. На сьогоднішній день відповідачі не провели роботи з переносу газопроводу - вводу до житлового будинку № 93 з земельної ділянки, що належить позивачу на правах приватної власності.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_3 і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених вище судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до вимог ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Доводи скаржника щодо поважності пропуску процесуального строку передбаченого на касаційне судового рішення можна визнати поважними, у зв'язку з чим заявлене клопотання підлягає задоволенню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції дійшов вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не було доведено та не надано доказів відповідно до викладених обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим у суду не було правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Крім того, газопровід було прокладено за попередньою згодою колишнього власника земельної ділянки.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» в особі Павлоградського управління по експлуатації газового господарства публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз», ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук