Справа №451/1914/14-ц
Провадження № 2/451/67/15
РІШЕННЯ

іменем України

14 травня 2015 року

Радехівський районний суд Львівської області

в складі головуючого-судді Крет А.І.

при секретарі Загайській І.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника органу опіки та піклування Радехівської РДА Львівської області: Янсевич В.П., представника Радехівського районного центру соціальних служб для сім»ї дітей та молоді: Дмитрієнко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радехові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: органу опіки і піклування Радехівської районної державної адміністрації Львівської області, Радехівського районного центру соціальних служб для сім»ї дітей та молоді про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітньою особою,-

ВСТАНОВИВ:

23.12.2014 року ОСОБА_5 звернулася до Радехівського районного суду Львівської області з позовом в якому просила відібрати дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_6; встановити опікуном ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

В обгрунтування позову вказує, що з грудня 2010 року і по даний час, її племінник ОСОБА_7 проживає та перебуває на повному утриманні сім'ї позивача, яка складається із ОСОБА_8 - чоловіка, ОСОБА_3 - дочки та ОСОБА_9 - матері. Відповідач, мати ОСОБА_7 з 2007 року почала зловживати алкоголем, вести аморальний спосіб життя, не турбувалася про своїх дітей, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, а також понад п'ять років перебуває на обліку в службі у справах дітей Радехівської районної державної адміністрації, як така що ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Крім цього, вказує на те, що причиною по якій малолітній ОСОБА_7 став проживати разом з нею, позивачем було те, що мати ОСОБА_6 зовсім не цікавилася здоров'ям свого сина зокрема, коли дитині було п'ять років він був одягнений взимку у мокру одежу в зв»язку з чим чого захворів на менінгіт, внаслідок перенесення якого хлопець перебуває на диспансерному обліку з приводу хронічного гастродуоденіту, ДГР, автоімунного тіреодиту, ЗОБ І ст., має вегето-судинну дистонію по гіпотонічному типу та потребує постійного амбулаторного та санаторно-курортного лікування.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав із підстав викладених у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що підставою для відібрання дитини та призначення опікуна є те, що відповідач ухиляється від виконання своїх материнських обов'язків. На думку представника, ухиляння полягало у тому, що відповідач не приймала жодної участі в лікуванні сина, не відвідувала його в лікарні коли він стаціонарно лікувався, не цікавилася в школі його навчанням, а також те, що у відповідача були відсутні будь-які перешкоди щоб брати участь у вихованні дитини на протязі останніх 4-х років.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечили. Суду пояснили, що ОСОБА_6 дійсно протягом тривалого часу не здійснювала догляду за своїм малолітнім сином ОСОБА_7 з тих причин, що зловживала алкогольними напоями, не мала самостійного заробітку, а також з врахуванням того, що сім'я позивача створювала перешкоди для належного виховання ОСОБА_7 Крім цього, пояснила, що вона на даний час виправилася, перестала зловживати алкогольними напоями, на її утриманні є ще один син, який приходиться ОСОБА_7 братом, а також те, що вона вагітна і просила не забирати в нею дитину.

Представник відповідача ОСОБА_2 суду пояснив, що відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки відповідач не вела аморального способу життя, не вчиняла жодних неправомірних дій по відношенню до дитини, не притягувалася до кримінальної відповідальності, перестала зловживати спиртними напоями та стала на шлях виправлення.

Представника третьої особи органу опіки і піклування Радехівської районної державної адміністрації Янсевич В.П. проти задоволення позову заперечила та просила у його задоволенні відмовити. В обгрунтування заперечень зазначила, що враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, райдержадміністрація, як орган опіки та піклування, не вважає доцільним відібрання малолітньої дитини від відповідача та призначення опіки, оскільки на їх думку відповідач ОСОБА_6 змінила спосіб життя та поведінку, а саме більше шести місяців не зловживає алкоголем, працює, намагається налагодити стосунки з сином та створила в своєму помешканні належні побутові умови для проживання дитини.

Представника третьої особи Радехівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дмитрієнко Н.В. проти задоволення позову заперечила з тих підстав, що відповідач стала на шлях виправлення.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, представників третіх осіб, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що 01.05.2004 року народився ОСОБА_7, який є рідним сином ОСОБА_6 Батько ОСОБА_7, ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17). З 2010 року і на час постановлення судового рішення ОСОБА_7 проживає у сім'ї позивача ОСОБА_5, яка складається із ОСОБА_8 - чоловіка (а.с.6), ОСОБА_12 - дочки та ОСОБА_9 - матері (а.с.11). Крім цього, із характеристик Радехівської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 вбачається, що ОСОБА_7 проживав з мамою та вітчимом, а на даний час з сестрою батька, ОСОБА_5, яка піклується про дитину, відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям дитини. Мама не приділяє належної уваги у навчанні учня та вихованні (а.с.19). Хлопчик проживав з мамою та вітчимом, а на даний час з сестрою батька, ОСОБА_5 Мама ОСОБА_7 приходила у школу лише один раз, на початку семестру, з дитиною спілкується дуже мало. Мама і вітчим цікавляться життям дитини не належним чином, нехтують вихованням (а.с.20). Із довідки Радехівської ЦРЛ від 01.07.2014 року вбачається, що ОСОБА_5 регулярно звертається за медичною допомогою та на обстеження із своїм племінником ОСОБА_7 Дитина знаходиться на диспансерному обліку з приводу хронічного гастродуоденіту, ДГР, автоімунного тіреодиту, ЗОБ І ст., має вегето-судинну дистонію по гіпотонічному типу та потребує постійного амбулаторного та санаторно-курортного лікування (а.с.21).

Актом комісійної перевірки Радехівської міської ради від 24.11.2014 року у складі: ОСОБА_15 - голови опікунської ради, ОСОБА_16 - депутата міської ради, ОСОБА_17 - класного керівника за результатами обстеження було встановлено наступне. ОСОБА_7 проживає разом з тіткою ОСОБА_5 її чоловіком ОСОБА_8 та їх дочкою. Батько дитини ОСОБА_11 помер, мама ОСОБА_6 дитиною не займається. Дитину ОСОБА_7 виховує тітка ОСОБА_5, вчить з ним уроки, цікавиться успіхами в школі. Умови для проживання добрі. Дитина має місце для навчання, має окреме ліжко (а.с.22).

Із витягу протоколу №11 від 09.10.2014 року засідання комісії з питань захисту прав дитини «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 та призначення опіки над дитиною» вбачається наступне. Органом опіки та піклування встановлено, що мати дитини ОСОБА_6 не виконує належним чином свої батьківські обов'язки з виховання та утримання дитини. В ході соціального інспектування сім'ї 16.07.2014 року встановлено, що ОСОБА_7 протягом тривалого часу проживає окремо від матері та брата, разом із тіткою ОСОБА_5, що підтверджується актом №85 від 16.07.2014 року. В акті також зазначено, що зі слів бабусі дитини ОСОБА_18, мати часто не ночує вдома, не займається вихованням та доглядом за дітьми, а також їх утриманням. В поясненні ОСОБА_18 від 16.07.2014 року вказано, що її дочка ОСОБА_6 з 11.07.2014 року не з'являється вдома, пиячить та не доглядає сина ОСОБА_11, не дає грошей на його утримання. Молодший син ОСОБА_7 проживає з тіткою ОСОБА_5 Відповідно до характеристик Радехівської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 від 28.10.2014 року та 04.06.2014 року, дитина проживає з сестрою батька ОСОБА_5, яка піклується про дитину, відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям дитини. В характеристиках зазначено, що мити ОСОБА_6 не приділяє належної уваги навчанню та вихованню сина. Сусіди сім'ї ОСОБА_5, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 в своїх письмових свідченнях від 04.07.2014 року підтверджують факт проживання дитини з тіткою ОСОБА_5 протягом останніх трьох років. ОСОБА_20 зазначає, що мати приходила відвідати сина в нетверезому стані. Відповідно до листа Радехівського РВ ГУМВС України у Львівській області від 24.07.2014 року за №3608 ОСОБА_6 протягом 2013-2014 років три рази притягували до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП (ухилення від виконання батьківських обов'язків). Враховуючи викладене, служба у справах дітей райдержадміністрації вважає доцільним позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_7 Однак, з метою забезпечення об'єктивного розгляду питання, комісія вирішила відкласти вирішення питання про доцільність позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав до наступного засідання.

Висновком Радехівської РДА від 11.11.2014 року з питань щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 було вирішено відкласти розгляд даного питання з метою з'ясування дійсних намірів матері щодо виховання та утримання дитини. Оскільки ОСОБА_6 просила не позбавляти батьківських прав, так як любить сина та має намір займатися його вихованням та утриманням. Визнала, що кілька років поспіль зловживала алкогольними напоями та не піклувалася про дитину, внаслідок чого її забрали на виховання родичі. Однак почувши від працівників служби, що її можуть позбавити батьківських прав, задумалася та усвідомила, що любить сина та не хоче його втрачати. Повідомила, що влітку пройшла курс лікування від алкогольної залежності і з 21.07.2014 року взагалі не вживає алкоголю. Також для того, щоб мати кошти на прожиття та лікування дітей неофіційно влаштувалася на роботу та працює вже 1 місяць. (а.с.41,42).

Допитана у якості свідка ОСОБА_22, яка є класним керівником ОСОБА_7 суду повідомила, що за весь період навчання останнього саме позивач - ОСОБА_5 цікавилася навчанням ОСОБА_7, відвідувала школу, приходила на батьківські збори, відповідачку - ОСОБА_6 вона бачила лише одного разу на коридорі школи.

Таким чином, оцінюючи докази в сукупності судом встановлено, що відповідач ОСОБА_6 із 2011 року по час звернення з даним позовом до суду ухилялася від виконання свої батьківських обов'язків відносно малолітнього сина ОСОБА_23 та не займалася його вихованням.

Висновком Радехівської РДА від 29.01.2015 року та комісією з питань захисту прав дитини від 26.01.2015 року було прийнято рішення про недоцільність відібрання малолітньої дитини ОСОБА_7 від матері ОСОБА_6 без позбавлення її батьківських прав та призначення опіки над дитиною. Зокрема у висновку зазначено, що на виконання рішення комісії з питань захисту прав дитини протягом листопада-грудня 2014 року та січня 2015 року службою у справах дітей здійснювався систематичний контроль за станом виконання ОСОБА_6 батьківських обов'язків щодо сина ОСОБА_7 За цей період службою встановлено, що ОСОБА_6 дійсно змінила спосіб життя та поведінку: більше шести місяців не зловживає алкоголем, працює, намагається налагодити стосунки з сином ОСОБА_7 та створила у своєму помешканні належні побутові умови для проживання дитини. Відповідно до пояснень самої ОСОБА_6 від 04.11.2014 року та 12.01.2015 року, вона рідко спілкується з сином. Причиною називає небажання ОСОБА_5 віддавати її дитину (а.с.37-40).

Посилання відповідача та його представника на те, що ОСОБА_5 створювала перешкоди у спілкуванні ОСОБА_6 із її сином ОСОБА_23 є голослівним та не підтверджується матеріалами справи, оскільки таких доказів суду надано не було. Крім цього, суд не приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_24 про те, що ОСОБА_5 чинила перешкоди ОСОБА_6 у вихованні дитини ОСОБА_23, оскільки свідки у судовому засіданні не змогли навести конкретних фактів чинення таких перешкод та пояснити у чому вони полягали і не повідомили суду джерела своєї обізнаності.

Окрім того, допитана у судовому засіданні ОСОБА_9 та ОСОБА_25, пояснили, що ОСОБА_5 всіляко сприяла ОСОБА_6 протягом 2011-2014 років приймати участь у вихованні дитини, оскільки остання інколи приходила до свого сина у сім'ю ОСОБА_5 Даних обставин не заперечувала і сама ОСОБА_6

Таким чином, у судовому засіданні стороною відповідача та третіми особами не було надано жодного допустимого доказу на підтвердження факту чинення перешкод ОСОБА_5 у спілкуванні із ОСОБА_23 її матері ОСОБА_6, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях та поясненнях сторони у справі.

Свідок ОСОБА_26, яка працює психологом в школі показала, що почала працювати з ОСОБА_7 після того, як він приїхав із Ізраїлю, це був другий семестр. Що під час занять, коли учні малюють свою сім'ю, дитина на першому плані поставила маму, але поряд також поставила і ОСОБА_5

Суд зважаючи на те, що ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_6 не заперечили проти того, щоб вислухати думку самої дитини, прийняв до уваги пояснення ОСОБА_7, який повідомив суду, що хоче проживати вдома із ОСОБА_5, тому що йому там добре.

Відповідно до ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини 1 статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Згідно пунктів 2-5 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

Однак, суд оцінивши докази у сукупності, незважаючи на те, що відповідач ОСОБА_6 ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків відносно ОСОБА_7, будь-яких поважних причин не виконувати батьківських обов'язків судом встановлено не було, як і не було встановлено обставин, які би перешкоджали ОСОБА_6 у виконанні батьківських обов'язків, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову зважаючи на наступне.

Відповідно до частин 1-3 статті 5 СК України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Згідно частиною 2 статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до частиною 1 статті 14 ЗУ «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Крім цього, суд вважає, що розлучення дитини з матір'ю є крайнім заходом, коли вичерпані всі можливості відновлення відносин дитини із матір'ю.

Разом із тим з висновку Радехівської РДА від 29.01.2015 року та засідання комісії з питань захисту прав дитини від 26.01.2015 року вбачається, що ОСОБА_6 дійсно змінила спосіб життя та поведінку: більше шести місяців не зловживає алкоголем, працює, намагається налагодити стосунки з сином ОСОБА_7 та створила у своєму помешканні належні побутові умови для проживання дитини.

Згідно частиною 3 статті 171 СК України суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Керуючись вищенаведеним та відповідно до статтями 2, 5, пунктів 2-5 частини 1 статті 164, частиною 1 статті 170, частиною 3 статті 171 СК України, частиною 2 статті 11, частиною 1 статті 14 ЗУ «Про охорону дитинства» та статтями ст.ст.10,11,60,208,209,212-215,218 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: органу опіки і піклування Радехівської районної державної адміністрації Львівської області, Радехівського районного центру соціальних служб для сім»ї дітей та молоді про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітньою особою відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийКрет А. І.