Справа № 755/6538/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звертаючись з позовом до суду, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх спільної малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем, батьком дитини, 28 травня 2014 року шлюб було розірвано, проживає він окремо, утриманням та вихованням доньки він не займається, не цікавиться її здоров'ям, фізичним, моральним, духовним розвитком, не піклується про її оздоровлення та відпочинок, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, донька байдужа до батька, оскільки відповідач не навідує її, не телефонує та не вітає зі святами, у зв'язку з чим всі обов'язки по утриманню та вихованню доньки змушена нести позивачка.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, однак направила до суду заяву, де позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься нотаріально завірена копія заяви, в якій відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та просить розглядати справу за його відсутності.

Уповноважений представник третьої особи - Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву, де просив розглядати справу без участі представника, крім того долучив до заяви висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, 15 серпня 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька - ОСОБА_3 (а.с.5, 6).

28 травня 2014 року за рішенням Дарницького районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 8-9).

Відповідно до довідки Форми 3 № 914 від 19.12.2014 року ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3 зареєстровані і мешкають в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 10,11).

Відповідно до висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини виданого Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2" Дарницького району м. Києва від 02.02.2015 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, має діагноз: затримка розмовного розвитку, на прийоми постійно приходить з мамою (а.с.15,16).

Згідно з ч. 2 ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст.150 Сімейного Кодексу України батьки повинні поважати дитину.

Стаття 155 цього ж кодексу встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

З цього випливає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них.

Згідно з пунктом другим частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Стаття 167 Сімейного Кодексу України покладає на суд обов'язок вирішити питання щодо влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до Висновку Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації №101-3923/01 від 27 квітня 2015 року, батько дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_2, з дитиною не проживає, проте ніяким чином не ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а навпаки хоче дбати про фізичний та духовний розвиток доньки, піклуватись про неї, брати участь у її житті, а тому беручи до уваги вищезазначене, рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавляти ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Разом з тим, як вбачається з заяви ОСОБА_2, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирпич Л.В. від 14 травня 2015 року, вбачається, що батько, ОСОБА_2, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Тому, оцінивши зібрані по справі докази, врахувавши встановлені судом обставини, з урахуванням того, що відповідач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що до відповідача ОСОБА_2 може бути застосований крайній захід впливу як до особи, яка не виконує батьківських обов'язків, а саме позбавлення батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України "Про охорону дитинства", Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 150, 155, 165, 167 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,58, 208, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Києва, громадянина України, батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Києва, громадянки України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: