Справа № 236/432/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шавиріної Л.П.

при секретарі - Снігирьовій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красний Лиман у відсутності сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дробишевської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку, суд -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 4,9964 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дробишевської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області.

В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином, позов підтримав повністю просив його задовольнити та розглянути справу у його сутності.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був попереджений у встановлений законом спосіб, просив справу розглянути у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що 29.01.1996 року секретарем виконавчого комітету Ярівської селищної ради Краснолиманського району Донецької області по реєстру № 26 було посвідчено заповіт, яким ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповідав все майно, яке йому належатиме на день смерті, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках(а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер(а.с.14).

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 4,9964 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дробишевської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області(а.с.11,17).

ОСОБА_4, яка являється матір»ю позивача, спадщину прийняла у встановленому ст.ст. 1268,1269 ЦК України порядку, бо своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини(а.с.29). Частка кожного із спадкоємців складала по 1/2 спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, але не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 та державний акт про право власності на спадкову земельну ділянку бо довгий час хворіла (а.с.7-9,12).

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 являється її син - позивач, який своєчасно звернувся до нотаріальної контори, але отримав свідоцтво про право на спадщину в частині іншого нерухомого майна, що залишилося після смерті ОСОБА_4(а.с.29).

При цьому в посвідченні свідоцтва про право на спадщину на частку вказаної земельної ділянки площею 4,9964 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дробишевської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області, власником якої на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 9040016 являлася ОСОБА_2, ? частину якої у встановленому законом порядку прийняла ОСОБА_4, позивачу постановою державного нотаріуса від 27.12.2014 року було відмовлено з тих підстав, що на момент смерті ОСОБА_4 не отримала правовстановлюючий документ на вказане майно(а.с.16).

Однак відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд вважає, що зі смертю спадкодавця право власності не припиняється, а припиняється відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України лише цивільна правоздатність фізичної особи у момент її смерті.

Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним.

Перелік підстав припинення права власності, передбачений ч.5-6 ст.41 Конституції України, главою 25 ЦК України, є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає. Але вказані норми права не передбачають як підставу припинення права приватної власності смерть самого власника.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_4відповідно до ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину у встановленому порядку, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття такої у встановленому порядку(а.с.29).

Незважаючи на те, що статтею 1297 ЦК України передбачений обов»язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це майно, але жодною нормою права не обмежений строк, на протязі якого спадкоємець повинен це зробити, бо ст.1298 ЦК України лише передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Крім того статтею 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. А право власності на нерухоме майно при прийнятті спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно(ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження».

Тобто в діючому законодавстві існують прогалини і невідповідності щодо порядку та строків оформлення спадкоємцями своїх спадкових прав, котрі на погляд суду не можуть бути підставою припинення права власності спадкодавця на таке майно на підставі ч.4 ст.25 ЦК України.

Суд також враховує, що згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Але надані позивачем докази свідчать про те, що спірне спадкове майно спадкодавець прийняв у спадщину у встановленому законом порядку, незаконність прийняття спадщини в судовому порядку не встановлено.

Тому суд приходить до висновку про те, що позивач в результаті прогалин і протиріч законодавства, позбавлений можливості у позасудовому порядку успадкувати та зареєструвати право власності на належне йому по закону нерухоме майно, у зв'язку з чим відповідно до ст. 392 ЦК України він має право звернутися до суду з позовом про визнання за ним такого права.

Тобто судом встановлено, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню бо право власності на спадкове майно перейшло як до спадкодавця так і до позивача відповідно до закону.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.25,328,392,1216,1218,1258,1268,1276, 1297, 1298 ЦК України, ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНПП НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 4,9964 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дробишевської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області, кадастровий № :01:001:0174, :01:001:0842.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя