Справа № 534/389/15-ц
Провадження 2/534/303/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Касімовій С.М.

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1000 грн. до 450 грн. щомісячно. Заявлені вимоги мотивує зміною власного матеріального становища і неможливістю сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, посилаючись на відсутність правових підстав для його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені ними на обґрунтування заявлених вимог та заперечень докази, встановив наступне:

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.11.2010 року ОСОБА_1 зобов'язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Дитина має статус інваліда (а.с. 26) проживає з матір'ю (а.с. 25), перебуває на індивідуальній програмі реабілітації (а.с. 28-35) і потребує постійного лор-спостереження (а.с. 36), який здійснюється позивачем

Обгрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначив, що вимога про зменшення розміру стягуваних аліментів пов'язана із неможливістю надавати допомогу у визначеній судом сумі через відсутність постійного джерела доходу та неможливості працевлаштування.

Відповідно до положень ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Протягом часу з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів, позивач двічі (а.с. 9, 38) звертався до суду з аналогічною вимогою про зменшення розміру стягуваних аліментів, обгрунтовуючи заявлені вимоги все тією ж неможливістю надавати допомогу у визначеній судом сумі через відсутність постійного джерела доходу та неможливості працевлаштування. Водночас, ОСОБА_1 не заперечував також тієї обставини, що утримує належний йому автомобіль марки BMV, користування яким вважає для себе беззаперечним і таким, що викликається необхідністю здійснення регулярних поїздок на побачення з дитиною, оскільки лише в такий спосіб вбачає для себе участь у вихованні дитини.

Враховуючи положення ст.180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей та їх право визначати способи виконання такого обов'язку за домовленістю між собою, з огляду на положення ст.182 СК України, яка визначає обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суд, прийнявши до уваги індивідуальні особливості згаданої справи, і насамперед ті, що викликані певним статусом дитини та необхідністю здійснення додаткових матеріальних витрат, пов'язаних з утриманням хлопчика, в сукупності із спроможністю відповідача нести витрати, пов'язані з утриманням легкового автомобіля подібної марки, витрати щодо утримання якого ОСОБА_1 вочевидь визначає для себе найбільш актуальнішими, ніж обов'язок по утриманню власної дитини-інваліда, за умови, що колишня дружина не ініціює питання щодо притягнення його до участі у додаткових витратах, як вони передбачені ст. 185 СК України, суд, здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, має всі підстави дійти висновку, що позивач, попри наведені ним мотиви, які є незмінними вже у третій, поданій ним позовній заяві, і не можуть слугувати доказом зміни його матеріального стану, має реальну можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини в розмірі, визначеному судовим рішенням, з огляду на що заявлені ним вимоги є такими, що не ґрунтуються на положенні ст.192 СК України і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183, 192 СК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Суддя: підпис Т.В. Окунь

Згідно з оригіналом:

Суддя: Т.В. Окунь