"21" вересня 2015 р. Справа № 363/3897/15-ц
УХВАЛА

21 вересня 2015 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є. розглянувши позовну заяву ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

предявлену позовну заяву ухвалою суду від 01 вересня 2015 року залишено без руху, оскільки її подано без дотримання статей 119-121 ЦПК України і встановлено для усунення недоліків строк до 18 вересня 2015 року.

У встановлений судом строк позовну заяву, яка б відповідала вимогам ст.ст. 119-121 ЦПК України не подано.

Зокрема, в позовній заяві розмір стягнення вказаний в іноземній валюті без визначення грошового еквіваленту в гривнях за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Таким чином обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги викладено не повно.

Згідно ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, яка згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно розяснень даних в п. 11 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, вона визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Відтак, при зверненні до суду з позовом саме позивач має визначити ціну позову в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову, а суд лише перевірити правильність її визначення та сплати судового збору.

Крім того, згідно розяснень даних в п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальноювартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Слід зазначити, що розгляд справ судами здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності.

Це означає, що виключно сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються, і в межах заявлених ними вимог, а суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Виходячи з викладеного суд, згідно чинного ЦПК України не наділений обовязком уточнювати позовні вимоги й самостійно визначати еквівалент грошового стягнення згідно офіційного курсу іноземної валюти.

Відтак при ухваленні рішення по справі суд лише наводить розрахунки, які в свою чергу подаються і обґрунтовуються позивачем при зверненні до суду, з переведенням іноземної валюти в українську, встановленим Національним банком України.

Разом з тим, позивач не позбавлений можливості відповідно до ст. 31 ЦПК України протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Отже, на розгляд суду подано позовну заяву, яка вимогам Закону не відповідає, не містить ціни позову в національній валюті, що унеможливлює перевірку правильності визначення розміру ставки судового збору згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

При цьому перекладання на суд обовязків, щодо правильного визначення вимог позову з дотриманням всіх норм законодавства є безпідставним і на вимогах ЦПК України не ґрунтується.

За таких обставин виявлені недоліки позову у встановленому законом порядку не усунуто, що є підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позовну заяву визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня її отримання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя: