АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/1608/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/456 /К/15 Чумак Т.А.
Категорія № 25 (І ) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Савіної Г.О.,

при секретарі: Булах К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, без участі осіб, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи , апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на рішення Апостоловського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в порядку регресу , -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року Приватне акціонерне товариство "СК "Арсенал Страхування" ( надалі - ПАТ "СК "Арсенал Страхування" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.11.2011 року між позивачем та ВАТ хімічний завод "Гедеон Ріхтер" укладено договір страхування наземного транспорту. За умовами якого, позивач взяв на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки Suzuki, д/н НОМЕР_2 внаслідок ДТП.

12 січня 2012 року в м. Апостолове на вул. Елеваторна сталася ДТП за участю а/м "Suzuki" д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та а/м "ВАЗ", д/н НОМЕР_3 під керуванням відповідача ОСОБА_2 Постановою Апостолівського районного суду ОСОБА_2 визнана винною у скоєнні даної ДТП.

02.04.2012 року позивач на підставі рахунку № 38 від 19.01.2012 року та звіту про оцінку транспортного засобу від 24.01.2012 року склав страховий акт № 1446/11-Т/К-1-1 та здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 13914 гр. 15 коп.

Посилаючись на ст.ст.993, 1191 ЦК України та ст.27 ЗУ "Про страхування" позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки в сумі 13914,15 грн. та судовий збір.

Рішенням Апостоловського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року ПАТ "СК "Арсенал Страхування" відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в порядку регресу.

В апеляційній скарзі представник позивача ПАТ СК "Арсенал страхування", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Вважає, що судом не застосовано до спірних правовідносин ст..ст. 1166,1188 ЦК України.

Крім того, вважає, що суд не звернув уваги на право страховика задовольнити свої вимоги, як потерпілого, за рахунок винної особи чи страхової компанії.

Суд не взяв до уваги, що ПРАТ СК"Лафорт" не відшкодувало збитків третьої особі, які заподіяв страхувальник - відповідач.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано доказів чинності полісу страхування.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Сторони належним чином про час та місце розгляду справи були повідомлені, про що свідчить зворотне поштове повідомлення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 січня 2012 року о 09 год. 20 хв. в м. Апостолове по вул. Елеваторна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіляВАЗ д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 в результаті якої пошкоджений автомобіль Suzuki, д/н НОМЕР_2.

Постановою Апостоловського районного суду Дніпропетровської області 08 лютого 2012 року ОСОБА_2, визнанно винною у скоєному ДТП. ( а.с.15).

На підставі рахунку № 38 від 19.01.2012 року, складеного ПП "Аеліта Моторс", та звіту про оцінку транспортного засобу № 19011201 від 24.01.2012 року позивачем складено страховий акт № 1446/11-Т/К-1-1 від 27.03.2012 року, здійснено розрахунок та виплату страхового відшкодування 13914,15 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1862 від 02.04.2012 року.( а.с.16 -29,31,32,34).

Як убачається з Полісу№ АВ/0063428 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17 грудня 2011 року, цивільна відповідальність водія автомобіля ВАЗ-2108 державний номер НОМЕР_3 застрахована ПРАТ "Страхова компанія "Лафорт".( а.с.64).

Відмовляючи ПАТ "СК "Арсенал Страхування" в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався ст.1194 ЦК України та дійшов висновку, що оскільки відповідач ОСОБА_2 застрахувала свою цивільну відповідальність, підстави для стягнення з неї збитків завданих ДТП відсутні.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як убачається з тексту позовних вимог, звертаючись до суду, ПАТ "СК "Арсенал Страхування" посилався, як на підставу стягнення виплаченої суми страхового відшкодування, на ст. 993 ЦК України і на ст.1191 ЦК України, що є різними та окремими підставами для задоволення позовних вимог.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 27 постанови від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

Колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини суброгації.

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завданий збиток.

Як убачається з матеріалів справи, згідно платіжного доручення № 1862 від 02.04.2012 року позивачем ПАТ "СК "Арсенал Страхування" здійснено розрахунок та виплату страхового відшкодування в сумі 13914,15 грн.

Однак, на пропозицію суду першої інстанції про залучення в якості співвідповідача у справі страхової компанії ПРАТ "СК "Лафорт", в якій відповідач застрахувала свою цивільну відповідальність перед третіми особами ( а.с.72), позивач відмовився ( а.с.80).

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як убачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 у відповідності до Полісу № АВ/0063428 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17 грудня 2011 року, застрахувала свою відповідальність перед третіми особами із розміром страхової виплати за шкоду заподіяну майну в сумі 50000 грн. в ПРАТ "Страхова компанія "Лафорт".( а.с.64).

Підстави для стягнення виплачених ПРАТ "СК "Арсенал Страхування" за договором страхування наземного транспортного засобу страхових сум 13914,15 грн. не підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2, яка застрахувала свою цивільну відповідальність.

Посилання в апеляційній скарзі ПРАТ "СК "Арсенал Страхування" на те, що ОСОБА_2 не надано доказів чинності полісу страхування ПРАТ "Страхова компанія "Лафорт", колегія суддів до уваги не приймає.

Відповідно до ст..204 ЦК України право чин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недісним.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що Поліс № АВ/0063428 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17 грудня 2011 року укладений ПРАТ "Страхова компанія "Лафорт" є недійсним.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 308,313-315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" відхилити.

Рішення Апостоловського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: