У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2015 Справа №607/21400/14-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про визнання права власності на будівельні матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про визнання права власності на будівельні матеріали, шляхом накладення арешту на будівельні матеріали, що були використані в процесі будівництва незавершеного будівництвом дорожнього кафе, що знаходиться по АДРЕСА_1 до набрання рішенням законної сили.

Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід повернути заявнику, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем не обґрунтовано необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівельні матеріали.

Відповідно до ч. 8 статті 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За вказаних обставин, заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику, оскільки ним не обґрунтовано необхідності вжиття заходів забезпечення позову та не вказано відомостей, потрібних для забезпечення позову, зокрема, квитанції, додані позивачем, не мають посилань на те, куди були витрачені кошти.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги, а тому слід повернути заявнику сплачений судовий збір в розмірі 121,80грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 151-153 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про визнання права власності на будівельні матеріали- повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_1 (ІН - НОМЕР_1, АДРЕСА_2) з державного бюджету сплачену суму судового збору по квитанції від 05.01.15р., банк одержувача ГУ ДКСУ у Тернопільській області, код одержувача 37977726, р/р одержувача 0002, МФО 838012 в розмірі 121(сто двадцять одна)грн. 80коп.

Строк пред»явлення протягом 1року з дня набрання чинності даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П.Я.Стельмащук