Провадження №2/447/368/15
Справа №447/490/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

28.05.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого -судді Головатий А. П.

за участю секретаря судового засідання Котули В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до Демнянської сільської ради Миколаївського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування ,-

в с т а н о в и в:

23.02.2015 року позивач звернулась в Миколаївський районний суд Львівської області з позов про визнання права власності в порядку спадкування. Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2, яка 30.03.1989 року склала заповіт на ім'я позивача ОСОБА_1, яким заповіла останній належний їй на праві власності житловий будинок з відповідними господарськими будівлями. Після смерті спадкодавця, виконавчим комітетом Димівської сільської ради народних депутатів позивачці було надано довідку про право власності на жилий будинок, що видається при оформленні спадщини №146 від 20.04.1990 року. Після смерті ОСОБА_2 позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. ОСОБА_1 лише фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але жодних правовстановлюючих документів на будинок у неї немає. Земельна ділянка на якій розташований спірний будинок належала матері позивача ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, однак заповіту не склала.

Позивач звернулась до Другої державної нотаріальної контори ЛМУЮ із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак успадкувати земельну ділянку вона не може, оскільки існуючий державний акт на право приватної власності на землю - старого зразка, без присвоєння земельній ділянці відповідного кадастрового номеру. На підставі вищенаведеного вона змушена звернутись до суду з відповідним позовом.

В судове засідання позивач та його представник не з'явились, подали суду заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі, позов підтримують, просять такий задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгялд прави у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2, що стерджується довідкою Демнянської сільської ради від 29.05.1990 року.

ОСОБА_2, 30.03.1989 року склала заповіт №1-1276 на ім'я позивача ОСОБА_1, яким заповіла останній належний їй на праві власності житловий будинок з відповідними господарськими будівлями.

Як вбачається з довідки виданої Демнянською сільською радою Миколаївського району Львівської області ОСОБА_1 одразуж після смерті ОСОБА_2 вступила в управління спадковим майном.

Згідно копії свідоцтва про смерть, НОМЕР_1 від 06.05.2006 року ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3 являється матір'ю позивача ОСОБА_1, що стверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 13.11.1967 року.

Відповідно до державного акту на право власності на землю НОМЕР_3 ОСОБА_3 являється власником земельної ділянки площею 0,103 га, яка розташована за адресою с.Демня Миколаївського району Львівської області.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" - спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (435-15) (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII ( 3425-12 ) "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV (2709-15) "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1540-06) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (435-15) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"- відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Правило статті 1225 ЦК (435-15) про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Спадкодавець може передавати за заповітом частину належної йому земельної ділянки, тоді інша частина цієї ділянки спадкується за законом. У разі коли спадкодавець заповів всю земельну ділянку або її частину іншим особам, які не успадковували нерухоме майно, то спадкоємці мають право на земельну ділянку, на якій розміщено нерухоме майно та на частину ділянки, яка є необхідною для його обслуговування, незалежно від змісту заповіту.

Відповідно до ст.549 (ЦК УКРСР в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Згідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1268 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок із відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Головатий А. П.