17.02.2015 Справа № 363/5360/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Скарлат О.І.

при секретарі Марченко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вони перебувають у шлюбі з 09 червня 2007 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися з 2012 року, сторони фактично разом не проживають, сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер.

Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2

Позивач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, просить позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечувала, посилаючись на те, що з позивачем бажає розірвати шлюб у зв'язку з небажанням в подальшому підтримувати шлюбно-сімейні відносини.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення.

Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 червня 2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 видане виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 17.

Від сімейного проживання позивач і відповідач спільних дітей не мають.

Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 09 червня 2007 року виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 17, прізвище дружини залишити шлюбне «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя