overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

10 лютого 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І.,

при секретарі - Тищенко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні суду в м. Києв заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позовних вимог,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участі третіх осіб Головного управління юстиції в м. Києві про визнання договорів дарування недійсними.

Позивачем ОСОБА_3 було подано до суду заяву про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2. Заява обгрунтована виключенням можливості відчуження нерухомого майна відповідачами.

Ухвалою суду від 24 червня 2014 року заява була задоволена, та вжито заходів забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на квартируАДРЕСА_1 , що зареєстрована за ОСОБА_1 та квартиру АДРЕСА_2, що зареєстровані за ОСОБА_2.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 звернулись до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вказуючи на те, що таким чином фактично порушуються права власників вказаного нерухомого майна.

Суд перевіривши матеріали справи, вислухавши думку позивача та його представника, які заперечували проти задоволення заяви, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Ст.152 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які не є вичерпаними. При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Зазначеною нормою закону також визначено випадки недопущення забезпечення позову певними видами.

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із вимогами до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і просить визнати недійсними правочини щодо нерухомого майна : квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2, витребувати це майно та визнати за позивачем право власності на вказану нерухомість.

В даному випадку нерухоме майно є предметом спору, а отже накладення арешту на нього є цілком виправданим, оскільки невжиття заходів може утруднити виконання судового рішення у разі задоволення вимог позивача. При цьому слід зазначити про те, що арешт нерухомого майна не порушує прав власників на це майно, оскільки не перешкоджає володінню та користуванню ним, а є лише стримуючим заходом для його відчуження з метою зазначеної вище.

За таких обставин законних підстав для скасування заходів забезпечення позовних вимог не має.

На підставі викладеного та керуючись ст..151-154 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позовних вимог, залишити без задоволення. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом п'яти діб з дня її оголошення.

Суддя Цокол Л.І.
Дата документу 22.06.2015
Справа № 334/4978/15-ц
Провадження № 2-н/334/506/15
СУДОВИЙ НАКАЗ
22 червня 2015 року місто Запоріжжя
Суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Мусієнко Н.М., розглянувши заяву Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Ленінського району до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води,
Відповідно до ст.ст.526, 625 ЦК України, ст. 66-68 ЖК України, 95-103 ЦПК України,
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя: Н.М. Мусієнко
Згідно зі статтею 105 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви (стаття 105-1 ЦПК України).
Судовий наказ набрав чинності „_____"____________20____р.
Строк пред'явлення до виконання „_____"__________20____р.
Судовий наказ видано „_____"_________________20_____р.
Суддя Н.М. Мусієнко
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказуПовне найменування установи, підприємства, організації, в якому знаходився судовий наказ на виконанніЗагальна сума, відрахована за судовим наказомДата повернення судового наказу до відділу державної виконавчої служби чи стягувачаПідстава повернення судового наказуПідпис керівника установи, підприємства, організації (з прикладанням печатки)Примітки
Інші відмітки__________________________________________________________________ _____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 758/9950/14-ц
Д О Д А Т КО В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді -Сербіної Н. Г. ,
при секретарі - Гончарук Л. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування автомобіля з незаконного володіння,
Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12.12.2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування автомобіля з незаконного володіння - був задоволений.
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення з приводу стягнення з відповідача судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки це питання не було вирішено при постановленні рішення суду від 12.12.2014 року.
Позивач у судове засідання не з»явився, направив суду заяву, де просив розглядати справу у його відсутність.
Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Згідно з ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову 22.08.2014 року сплачено судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок ( а.с.1 - квитанція)
Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Позивачем сплачений судовий збір, що підтверджується квитанцією, його позов задоволено.
А тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті позивачем судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок.
За таких обставин суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_3 ( номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. Г. Сербіна
Дата документу 09.06.2015
Справа № 334/326/15-ц
Провадження № 2-о/334/14/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф. при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району, про визнання особи недієздатною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою м. Запоріжжя, вул. Інструментальна, 19. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 має психіатричне захворювання, є інвалідом 2 групи безстроково, через своє захворювання не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, не здатен забезпечити свою життєдіяльність, заявник просить визнати ОСОБА_2 недієздатним.

Ухвалою від 19.01.2015р. суд відкрив провадження у справі за заявою ОСОБА_1

Відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

У судовому засіданні, заявник не надав суду докази, які б підтверджували, що він є членом сім'ї чи близьким родичем ОСОБА_2, якого просить визнати недієздатним.

При цьому ОСОБА_1 не навів обставин, за яких він вважає себе членом сім'ї чи близьким родичем ОСОБА_2, та не надав докази на підтвердження цього.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до встановлених обставин справи та наведених вимог закону заява підлягає залишенню без розгляду з розясненням заявнику прав звернутись до суду з позовом на загальних підставах.

Керуючись ч.6 ст. 235, 237 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району, про визнання особи недієздатною залишити без розгляду.

Розяснити, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Турбіна Т. Ф.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Роман О. А. ,

розглянувши заяву ОСОБА_1

про забезпечення позову

по справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕСИС»

про стягнення заробітної плати, середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

30.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «ТЕСИС» (далі Товариство) та просить:

-«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕСИС», на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 15 042,15 (п»ятнадцять тисяч сорок дві гривні п»ятнадцять копійок) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕСИС», на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 1 січня 2014 року до дня ухвалення рішення суду.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕСИС», на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривен.» (а.с.1-4)

05.02.2015 року від позивача надійшла заява, в якій він просить:

-«У порядку забезпечення позову накласти арешт на майно та грошові кошти товариства

з обмеженою відповідальністю «ТЕСИС» (). (а.с.36)

Заяву мотивує тим, що: «На сьогоднішній день Позивач має побоювання стосовно того, що Відповідач через фінансові проблеми не зможе у майбутньому виконати у повному обсязі рішення суду та виплатити Позивачу повну суму заборгованості. Тобто невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.»

Ознайомившись із заявою та іншими матеріалами справи, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає на підставі ст.151 ч.3 ЦПК України, яка передбачає, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, з урахуванням вимог ст.152 ч.1 п.1 ЦПК України, яка передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Так, в матеріалах справи відсутні докази, які давали б суду підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо позов буде задоволено.

Крім того, суд вважає, що забезпечення позову, може призвести до негативних наслідків на господарську діяльність Товариства та порушення прав інших працівників, а тому підстав для задоволення заяви суд не вбачає.

Суд звертає увагу, що і по даний час, позивачем не визначено, з якої суми середньоденної заробітної плати, необхідно розраховувати вимогу, в частині стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст.151,152,153,293,294 ЦПК України,суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ВІДМОВИТИ.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

СуддяО. А. Роман
Справа № 758/496/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про виплату страхового відшкодування за договором страхування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виплату страхового відшкодування за договором страхування.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне повернути її позивачу, виходячи з наступних підстав.

Так ухвалою судді від 16.01.2015 року позивачу на підставі вимог ст.ст. 119, 121 ЦПК України, був наданий строк в три дні з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме для зазначення свого місця проживання (перебування), надання копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї для відповідача та документу, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається із Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вищезазначена ухвала судді була отримана особисто позивачем 22.01.2015 року за адресою вказаною ним в позовній заяві, однак у строк встановлений судом останнім не було усунуто недоліки позовної заяви вказані в ухвалі судді від 16.01.2015 року.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про

що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вже зазначалося вище, мною встановлено, що позивачем у строк встановлений судом, не було усунуто недоліки позовної заяви вказані в ухвалі судді від 16.01.2015 року, у зв'язку з чим приходжу до висновку про доведеність необхідності повернення позову останньому.

Згідно ч. 4 ст. 121 ЦПК України, про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про виплату страхового відшкодування за договором страхування, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко
Дата документу 15.06.2015
Справа № 334/4605/15-ц
Провадження № 2-н/334/429/15
СУДОВИЙ НАКАЗ
15 червня 2015 року м. Запоріжжя
Суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Лисенко Л.І., розглянувши заяву прокурора Ленінського району м.Запоріжжя в інтересах ОСОБА_1 до Командитного товариства "Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов" і компанія" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 10 995 грн. 40 коп.
Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Статтею 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці».
Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Таким чином, перевіривши надані докази в обґрунтування поданої заяви, суд приходить до висновку про необхідність видачі судового наказу.
Керуючись до ст.ст. 96, 102, 103, 367 ЦПК України, ст. 115 КЗпП України,
- ОСОБА_1, ІПН - НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 10 995 грн. 40 коп. (десять тисяч дев'ятьсот дев'яносто п'ять грн. 40 коп.);
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Л.І. Лисенко
Згідно зі статтею 105 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) боржник має право в протягом 10 днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом 3-х днів після закінчення строку на її подання, судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Судовий наказ набрав чинності "___"________ 20__ р.
Судовий наказ видано "___"________ 20__ р.
Строк пред`явлення до виконання "___"________ 20__ р.
Суддя: Лисенко Л. І.
пр. № 2/759/2347/15
ун. № 759/1804/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Наборозняк М.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи ОСОБА_3, нотаріальна контора, Київське міське БТІ, Департамент земельних ресурсів КМДА, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м.Києві про визнання права власності на житловий будинок із надвірними будівлями, земельну ділянку, зобов*язання присвоїти спірному нерухомому майну поштову адресу,

встановив:

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом до відповідача. Просять про визнання права власності в рівних долях на житловий будинок із надвірними будівлями, земельну ділянку по АДРЕСА_1, про зобов*язання відповідача присвоїти спірному нерухомому майну по АДРЕСА_1 нову поштову адресу.

Згідно з вимогами ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити в собі: найменування суду, до якого подається позов, ціну позову, точну назву відповідача і його місце знаходження; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обгрунтовує кожну свою вимогу; зазначення доказів, що стверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позовна заява підписується особою, яка її подає із зазначенням дати підписання. До неї додаються її примірник по кількості осіб, котрі братимуть участь у розгляді справи.

Позивачі вимог зазначеного законодавства не виконали: судовий збір в повному обсязі не сплатили, вроаховуючи, що ціна позову становить 600 тис грн, то кожен із позивачів повинен спалтити судовий збір по 3 тис грн; також повинні сплатити 243 грн 60 коп за позовну вимогу немайнового характеру (зобов*язання відповідача присвоїти спірному нерухомому майну поштову адресу), якщо вважають, що така вимога підсудна суду цивільної юрисдикції, а не адміністративному суду.

Крім того, не вказано: на які саме господарські будівлі слід визнати їх право власності.

Позовні вимоги слід викладати чітко та однозначно, зазначати в частках від всього майна, а не вказувати про «рівні долі».

Позивачі вважають, що у справі повинні приймати участь зазначені ними треті особи, проте, не надають обґрунтування їх залучення: не вказують - яким саме чином може вплинути судове рішення на права та обов*язки кожної із третіх осіб.

Тому недолік позовної заяви в цій частині також слід усунути.

За таких обставин відкриття провадження у справі є неможливим.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на житловий будинок із надвірними будівлями, земельну ділянку, зобов*язання присвоїти спірному нерухомому майну поштову адресу,

залишити без руху , надавши позивачу строк до 16.02.2015 року включно для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судя