АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Корнієнка В.І., Пилипчук Л.І.,

при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Державного агентства рибного господарства України- Христюк Ю.В.

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області, Державне агентство рибного господарства України про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області, Державне агентство рибного господарства України про стягнення грошових коштів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Октябрського районного суд м. Полтави від 12 вересня 2011 року скасовано наказ № 606-К від 23 грудня 2010 року, про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника Державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області та поновлено ОСОБА_3 на роботі. У відповідності до обставин встановлених судом від 12 вересня 2011 р, середня заробітна плата позивача за один місяць складала 4127грн. 09 коп. Поновлений позивач та звільнений на роботі тільки 25 липня 2014 року, і у відповідності до ст. 116, ст. 117 КЗпП України відповідач повинен був здійснити перед мною розрахунки при звільненні виплатити заробітну плату та відпускні. Тому просив суд стягнути грошові кошти до часу повного розрахунку за період з 2.07.014 року по 25.10 2014 року, строком три місяці на загальну суму : 12381, 27 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області, Державне агентство рибного господарства України про стягнення грошових коштів задоволено частково.

Стягнуто з Державного агентства рибного господарства України на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 8515,95 грн.

Стягнуто з Державного агентства рибного господарства України на користь держави судовий збір в сумі 126,80 грн.

Не погодившись з судовим рішенням представник Державного агентства рибного господарства України - Христюк Ю.В. оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2015 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_3 заробіток за час затримки розрахунку та судовий збір у сумі 126 грн. 80 коп. з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть учать у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює нележність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на піставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Октябрського районного суд м. Полтави від 12 вересня 2011 року скасовано наказ № 606-К від 23 грудня 2010 року, про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника державного Управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області та поновлено ОСОБА_3 на роботі.

Наказом Державного агентства рибного господарства України від 25 липня 2014 року №42-ТО Поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області з 23.12.2010 року та звільнено ОСОБА_3 з посади начальника Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області 25 липня 2014 року за угодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України.

На час звільнення з позивачем розрахунок було проведено не в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, провадяться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці та ст. 117 КЗпП України, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи організації суми вдень звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимоги про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно з довідкою від 05.02.2015 року середній заробіток позивача становить 2 838,65 грн.. Термін затримки розрахунку з 25.07.2014 року по 10.10.2014 року, тому сума середнього заробітку за час затримки розрахунку становить - 8515,95 грн.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 25.07.2014 року по 10.10.2014 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Проте судом першої інстанції не взято до уваги те, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01 квітня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління охорони, використання і відтворення біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області (Полтаварибоохорона) про стягнення коштів за час вимушеного прогулу задоволено повністю.

Стягнуто з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області на користь ОСОБА_3 середньомісячний заробіток за час затримки з розрахунком та видачі трудової книжки за період з 24.11.2011 р. по 24.02.2013 р. в сумі 57779,26 грн.

Стягнуто з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області на користь держави судовий збір в сумі 577,80 грн.

Ч.3 ст. 61 ЦПК України вказує, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осбі-підприємців, виданою 25.03.2015 року державним реєстратором Панковою Ю.В., Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області є юридичною особою, ідентифікаційний код -34987803.

З пункту 1 Положення про Управління охорони, використання і і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України 19.04.2012 року за № 214, слідує, що вказана юридична особа є правонаступником Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області.

Таким чином, належним відповідачем у цій справі є Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було ухвалене рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до положень п.4 ч.1. ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника Державного агентства рибного господарства України - Христюк Ю.В. - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2015 року скасувати, ухваливши у справі нове рішення, яким позовні вимог ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 25.07.2014 року по 25.10.2014 року в сумі 8515,95 грн.

Стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області на користь держави судовий збір в сумі 126,80 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : (підпис)Ю.М. Винниченко

Судді: (підпис) Корнієнко В.І. (підпис) Л.І.Пилипчук

З оригіналом згідно: Ю.М.Винниченко