Провадження № 2/645/642/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді - Алфьорової Т.М., за участю секретаря Ляховій І.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова цивільну справу за позовом Моторного ( транспортного ) страхового бюро України до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,

встановив:

Позивач ОСОБА_3 ( транспортне) страхового бюро України звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування своїх вимог позивач стверджує, що 10.07.2011р. з вини відповідача ОСОБА_1, яка керувала автомобілем НОМЕР_1 була скоєна дорожньо - транспортна пригода. В результаті вище зазначеної дорожньо транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який належить йому на праві власності. Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Харківського райсуду Харківської області від 10.Ґ0.2011 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 78 167,22 грн., в тому числі 20% ПДВ. Власник автомобілю «ВАЗ» д.з. АХ 3349 АК на дату ДТП не виконав вимогу Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів, тому МТСБУ сплатила потерпілої стороні ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. ( ліміт обовязкової відповідальності МТСБУ).Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 207,80 грн., а всього 50207,80 грн. Згідно рішення Апеляційного суду Харківської області від 17.07.2013 року встановлено, що вина ОСОБА_1 визначена в частці 60%, а водія ОСОБА_2 40%, і тому з урахуванням вказаних часток відповідно до вимог ст.. 1191 ЦК України треба стягнути з ОСОБА_1 30124,68 грн., та з ОСОБА_2 -20083,12 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про слухання справи за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_5 про день і час слухання справи сповіщався належним чином, в судове засідання не зявився, заперечень на позов не надав.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала та пояснила, що дійсно 10.07.2011р. вона керувала автомобілем НОМЕР_3 і була скоєна ДТП і розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб ОСОБА_4 склав 78 167,22грн., якому ОСОБА_4 МТСБУ було виплачено 49 985,16грн., на різницю в сумі 28 182,06грн. ОСОБА_4 було подано позов. Згідно рішенню апеляційного суду Харківської області від 17.07.2012р. ступень її вини у скоєнні ДТП була визначена судом у 60%, а вина ОСОБА_6Ю,. встановлена на 40% . ОСОБА_2 був власником автомобілю НОМЕР_4 та не впевнившись у тому, що вона має право керувати автомобілем, передав мені добровільно керування авто, а сам знаходився поряд в салоні автомобіля у звязку зі станом здоровя. ОСОБА_2 як власник автотранспортного засобу не застрахував відповідальність в супереч діючому законодавству, вона навіть не мала на час скоєння ДТП водійського посвідчення, що виключає відповідно страхування її цивільно-правової відповідальності і заволоділа транспортним засобом у звязку з переданим їй права керування безпосередньо власником - ОСОБА_2, який знаходився поряд, вважає, що в даному випадку позов належить предявляти саме до ОСОБА_2 Крім того, не підлягає стягненню витрати на аварійного комісара -207,80грн., так як ці витрати належать до звичайної господарської діяльності позивача, спрямовані на визначення збитків і не є страховим відшкодуванням згідно діючого законодавства

Суд, вислухавши відповідача та його представника та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями / користувачами / наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах .

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу .

Відповідно до п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Судом встановлено, що 10 липня 2011р. з вини ОСОБА_1, яка керувала автомобілем ВАЗ-21099, державний номер АХ 3349АК, належним ОСОБА_2, не маючи права на керування транспортними засобами, на вул. Перемога у сел. Бєзлюдівка Харківського району Харківської області сталося зіткнення автомобілів та був пошкоджений автомобіль НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4В

Постановою Харківського райсуду Харківської області від 10.10.2011 року була встановлена віна ОСОБА_1

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно рішенню апеляційного суду Харківської області від 17.07.2012р. була встановлена ступень вини ОСОБА_1О у скоєнні ДТП - 60%, а вина ОСОБА_6 встановлена на 40%.

В результаті ДТП автомобіль НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_4 був пошкоджений.

Відповідно до ст. 39.1. Закону № 1961-IV ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють і обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є удовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. п. «а»п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність

Власник пошкодженого автомобілю ОСОБА_4 з метою отримання відшкодування 31.10.2011 року подав в МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи .

У звязку з настанням події, передбаченою п. п. 2 а п.41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ згідно платіжного доручення № 5610 від 14.12.2011 р. ( а.с. 10) здійснило виплату потерпілому вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_5 у розмірі 50000,00 грн.

Відповідно до п.1. ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона не є власником транспортного засобу та не може не нести відповідальність за дане ДТП спростовується матеріалами справи та приписами ст.1191 ЦК України.

Враховуючи, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 17.07.2012 року встановлено, що вина ОСОБА_1 визначена в частці 60% та саме в цій частці ОСОБА_1 повинна нести відповідальність за завдану нею шкоду. В іншій частині (40%) шкода повинна бути стягнута з ОСОБА_2, оскільки його вина в даному ДТП складає 40%.

Щодо вимог про стягнення витрат, на аварійного комісара -207,80грн., в цій частині треба відмовити, так як ці витрати належать до звичайної господарської діяльності позивача, спрямовані на визначення збитків і не є страховим відшкодуванням згідно діючого законодавства.

. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачі не довили, що добровільно розрахувалися з МТСБУ і тому з них відповідно до ст.. 88 ЦПК України , суд стягує судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215ЦПК України, ст. ст. 11, 993, 1187, ст. 1191 ЦК України та Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Моторного ( транспортного ) страхового бюро України до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 ( транспортного ) страхового бюро України грошові кошті у розмірі 30000 ( тридцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (транспортного) страхового бюро України грошові кошті у розмірі 20000 ( двадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 ( транспортного ) страхового бюро України судовій збір у розмірі 300 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 200 грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.М. Алфьорова