233 № 233/2186/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суду Донецької області у складі

головуючого-судді Котормуса Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Кругової Ю.С.;

позивача ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в якій позивач просить визнати відповідачку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловою квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.02.1993р. Після прийняття спадщини, позивач став проживати у зазначеній квартирі та зареєстрував своє місце проживання там. Крім нього у квартирі з 11.08.1995 року зареєстровані дружина,- ОСОБА_3 та діти позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_2, яка є відповідачкою. ОСОБА_2 з моменту реєстрації і до теперішнього часу за зазначеною адресою не проживає, в квартирі не з'являється, особистих речей в будинку не має, комунальні послуги не оплачує. Зазначає, що в добровільному порядку відповідачка знятись не може, він з нею жодного зв'язку не має, а тому вимушений звернутись із даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Крім того зазначив, що відповідачка була зареєстрована з 1995 році, але на теперішній час вона разом зі своєю родиною не проживає у спірній квартирі та знятись з реєстрації у зазначеній квартирі в добровільному порядку не може. Просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності у зв'язку з неможливістю прибути до судового засідання на зазначену дату, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.22).

Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником житлової квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.02.1993р. (а.с. 10).

Як вбачається із копії домової книжки (а.с. 11-12) та довідки КП "Служба єдиного замовника" №2411 від 23.04.2015р. (а.с. 9), у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано чотири особи: позивач ОСОБА_1 з 11.08.1995р., його дружина ОСОБА_3 з 11.08.1995р. та їх діти: син,- ОСОБА_4 з 31.05.2000р., донька, відповідачка ОСОБА_2 з 29.01.2003р.

Актом перевірки паспортного режиму від 15.05.2015р. (а.с. 28) стверджується, що відповідачка ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає 3 роки та на момент перевірки зазначеної квартири особистих речей якої не має.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що проживає поряд з позивачем та їй відомо, що відповідачка є дочкою позивача, яка на теперішній час не проживає у квартирі позивача, вона її бачила останній раз два роки тому коли приїжджала до батьків вагітною. Зазначила, що на даний час відповідачка у квартирі позивача не проживає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що добре знайома з позивачем ОСОБА_1 оскільки проживає недалеко. Зазначила, що на даний час відповідачка у квартирі не проживає, оскільки приблизно три роки назад поїхала з міста та бачила її останній раз більше року назад, коли вона приїжджала в гості до батьків.

Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд виходить із того, що спір виник з-приводу права користування майном, яке перебуває у приватній власності позивачів, а тому застосуванню підлягають відповідні норми ЦК України.

Так, зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи той факт, що відповідач відсутній понад один рік у квартирі АДРЕСА_1, що судом беззаперечно встановлено, доказів поважності причин такої відсутності сторонами не надано, а судом не здобуто, то суд прийшов до висновку, що відповідачка втратила право користування зазначеною вище житловою квартирою.

На підставі ст. ст. 16, 391, 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 8, 11, 15, 88, 208-209, 214-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) такою, що втратила право користування житловою квартирою АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя