У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ в складі:

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа - управління Держкомзему у Городоцькому районі Львівської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка площею 0,16 га для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться на території с. Галичани Городоцького району Львівської області. Вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак оформити право на спадщину вона не може, оскільки оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено. З огляду на зазначене, просила суд визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 27 квітня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,16 га для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться на території с. Галичани Городоцького району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на спадкування спірної земельної ділянки, а відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку є перешкодою для реалізації позивачкою свого права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що державний акт на право власності на спірну земельну ділянку, виданий 4 вересня 1995 року на ім'я ОСОБА_2, рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 26 червня 1997 року визнано недійсним, а отже позивачка не довела належними та допустимими доказами, що спірна земельна ділянка на момент смерті належала спадкодавцю.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
В.П. Гончар Д.О. Остапчук