Справа № 204/6327/13-ц
Провадження № 2-п/204/14/15
У Х В А Л А

05 березня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Білик І. А.

при секретарі Горб Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії, -

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2014 року по справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії. В обґрунтування зазначив, що заочним рішенням Красногвардійського суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2014 року задоволено позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у сумі 616817,04 грн., а також судовий збір-3441,00 грн.. Про вказане рішення суду, ОСОБА_1 дізнався лише 30.12.2014 року в ЄДРСР. Тому вважає, що оскільки він взагалі не отримав копію заочного рішення, а дізнався про нього лише 30 грудня 2014 року, то строки на подання заяви про перегляд заочного рішення закінчуються 10 січня 2015 року. Також, зазначив, що він не отримував жодної судової повістки з повідомленням про призначення судового засідання на 17 січня 2014 року, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи відповідної розписки про отримання вказаної повістки або поштове документів, що підтверджували б її вручення. Вважає, що він був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні, призначеного на 17 січня 2014 року з поважних причин. Вважає, що у суду не було підстав для винесення заочного рішення по справі, оскільки, в провадженні Красногвардійського суду знаходиться справа 419/8886/12-ц за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 (боржник по Кредитному договору) та ОСОБА_3 (іпотекодавець) про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, позов по вказаній справі поданий в березні 2009 року. Також, в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа № 201/12371/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору та додаткових угод до нього недійсним, позов по вказаній справі поданий в жовтні 2013 року. Не зважаючи на наявність вказаних судових процесів, де представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 забезпечують явки у судові засідання, банк ініціює третій процес, про який замовчує. Також зазначив, що при прийнятті рішення не були враховані докази, що мають істотне значення у справі і які, у разі його участі, були б надані суду, а саме: він не міг завчасно підготувати та надати істотні докази по справі, без яких законне та обґрунтоване прийняття рішення неможливе та судом не досліджено всі платежі, зроблені відповідачем та позичальником на погашення заборгованості, також зазначає, що позивачем не надано обґрунтування розрахунків суми заборгованості (із зазначенням всіх платежів, порядку нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 за довіреністю-Богдан Л.М. підтримала заяву про скасування заочного рішення і просила задовольнити, скасувавши заочне рішення суду від 17 січня 2014 року і призначити справу до розгляду.

В судовому засіданні представник Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» просив заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 17 січня 2014 року залишити без задоволення, зазначивши, що рішення постановлено на законних підставах, крім того ОСОБА_1 пропустив встановлений законом строк для подання заяви про перегляд заочного рішення і не просив його поновити.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

У судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії було винесено заочне рішення. Згідно даного рішення з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» стягнуто заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №784/1 від 12 травня 2006 року станом на 21 серпня 2013 року в сумі 616817,04 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту-395128,21 грн.; прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам-130357,12 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків та за несвоєчасне повернення кредиту-59810,78 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату процентів-12909,31 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу -3247,63 грн.; витрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів-11909,07 грн.; витрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу-3454,92 грн. (а.с. 91-94). 06 січня 2015 року ОСОБА_1 надав суду заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення, в якій зазначив, що про час та місце розгляду справи він не був належним чином повідомлений, а дізнався про вищевказане судове рішення від 17 січня 2014 року лише 30 грудня 2014 року, коли побачив його в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Тому вважає, що заочне рішення суду від 17 січня 2014 року, що було винесено без його участі, є незаконним, оскільки в наслідок відсутності належного повідомлення про місце та час розгляду справи він був позбавлений можливості заперечувати проти задоволення позовних вимог, не міг завчасно підготувати та надати істотні докази по справі, без яких законне та обґрунтоване прийняття рішення неможливе та судом не досліджено всі платежі, зроблені відповідачем та позичальником на погашення заборгованості, також зазначає, що позивачем не надано обґрунтування розрахунків суми заборгованості (із зазначенням всіх платежів, порядку нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій).

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною.

Виконавши зазначені вимоги процесуального законодавства України, судом судові повістки направлялися за адресою зазначеною позивачем в позовній заяві (АДРЕСА_1), яка також є адресою місця реєстрації та проживання відповідача ОСОБА_1

Так, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_1 неодноразово викликався судовими повістками (рекомендованим листом із повідомленням) на 04 жовтня 2013 року, на 30 жовтня 2013 року, на 26 листопада 2014 року, 17 грудня 2013 року, 26 грудня 2014 року, однак в судові засідання не зявлявся, причини неявки суду не повідомляв. Згідно довідки до рекомендованого листа із повідомленням, конверт з повісткою було повернуто за закінченням терміну зберігання. Не отримання судових повісток ОСОБА_1 суд розцінює, як не бажання відповідача їх отримувати, не бажання брати участь в судових засіданнях та ігнорування будь-якої судової кореспонденції.

У звязку з неодноразовою неявкою відповідача у судові засідання, про час та місце судового засідання призначеного на 17 січня 2014 року відповідач ОСОБА_1 був повідомлений, у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України, за допомогою засобів масової інформації, а саме через оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» за № 02 (1495) від 14 січня 2014 року (а.с.90).

Таким чином, враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1, зазначені в заяві про перегляд заочного рішення та пояснення його представника в судовому засіданні про те, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, як вбачається в заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 зазначає, що в наслідок відсутності належного повідомлення про місце та час розгляду справи був позбавлений можливості заперечувати проти задоволення позовних вимог, не міг завчасно підготувати та надати істотні докази по справі, без яких законне та обґрунтоване прийняття рішення неможливе та судом не досліджено всі платежі, зроблені відповідачем та позичальником на погашення заборгованості, також зазначає, що позивачем не надано обґрунтування розрахунків суми заборгованості (із зазначенням всіх платежів, порядку нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій). При цьому, ОСОБА_1 жодних квитанцій (копій квитанцій) до заяви про перегляд заочного рішення в якості доказів та його представник в судовому засіданні не надає та не надає жодного розрахунку для заперечень проти розрахунку Банку, що в силу ч. 1 ст. 232 ЦПК України є обов'язковим. А, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивачем суду було надано загальний розрахунок, а також детальні розрахунки із зазначенням всіх платежів, порядку нарахування відсотків, пені, З % річних та втрат від інфляції (а.с.8,9-11).

Таким чином, ствердження ОСОБА_1 в своїй заяві та його представника в судовому засіданні, що заочне рішення суду від 17 січня 2014 року прийняте за відсутності доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення вказаної цивільної справи, є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, копія вказаного рішення суду від 17 січня 2014 року була отримана відповідачем 08 квітня 2014 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.96), а відповідач ОСОБА_1 звертається з заявою про перегляд вказаного заочного рішення лише 06 січня 2015 року, тобто після закінчення встановленого ст.228 ЦПК України десятиденного строку, зазначаючи у своїй заяві, що про вказане рішення суду він дізнався лише 30 грудня 2014 року, при цьому не надає суду доказів що підтверджують вказаний факт.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення є необґрунтованою та не знайшла свого підтвердження, тому немає підстав для скасування заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2014 року та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 76, 228, 231, 232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя І.А. Білик