Номер провадження: 22-ц/785/1567/15
Головуючий у першій інстанції Донцов Д.Ю.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014року по справі за поданням державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Білик Р.В. про примусове проникнення до житлового приміщення, яке належить ОСОБА_3, а саме до квартири АДРЕСА_1,-

встановила:

22 вересня 2014р. державний виконавець першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Білик Р.В. звернувся до суду з поданням про надання дозволу виконавчої служби примусово здійснити вхід до житла, а саме до квартири АДРЕСА_1 у м. Одесі, яка належить ОСОБА_3.

В обґрунтування подання, державний виконавець вказав, що на примусовому виконанні в першому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходиться судовий наказ № 2-н-1585/10, виданий 19 липня 2010р. Приморським районним судом м. Одеси, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Західінкомбанк" грошової суми у розмірі 89024грн.06коп.

18 серпня 2014р. державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44421948.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник ОСОБА_3, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_2, вказана квартира належить на праві власності ОСОБА_3

03 вересня 2014р. боржнику ОСОБА_3 було надіслано вимогу № 24049 про надання доступу до квартири для проведення виконавчих дій щодо виявлення, опису та арешту майна боржника.

10 вересня 2014р. виходом за адресою АДРЕСА_3 при проведенні виконавчих дій боржником ОСОБА_3 не було надано доступу до приміщення квартири.

Боржнику ОСОБА_3 було повторно надіслано вимогу № 25373 про надання доступу до квартири для проведення виконавчих дій щодо виявлення, опису та арешту майна боржника.

16 вересня 2014р. виходом за адресою АДРЕСА_1 при проведенні виконавчих дій боржником ОСОБА_3 знову не було надано доступу до приміщення квартири.

Виконавець вказав, що з метою реального виконання судового наказу № 2-н-1585/10, виданого 19 липня 2010р. Приморським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ПАТ "Західінкомбанк" грошової суми у розмірі 89024грн.06коп. необхідно здійснити примусове входження до квартири АДРЕСА_4.

Ухвалою суду від 25 вересня 2014р. у задоволені подання державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Білик Р.В. про примусове проникнення до житлового приміщення, яке належить ОСОБА_3, а саме до квартири АДРЕСА_1 було відмовлено (а.с.136-137).

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду, з постановою ухвали про задоволення подання виконавчої служби, з посиланням на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволені подання виконавчої служби, судом необґрунтовано не було враховано, що боржник постійно ухилявся від добровільного виконання судового наказу (а.с.139-142,68-69).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовив у задоволені подання, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не надано відповідних документів, що підтверджують обґрунтованість подання, в задоволенні подання про примусове проникнення до житлового приміщення боржника слід відмовити.

Судова колегія не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, який зроблений в порушені вимог ч.2 ст.376 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Частиною 2 ст.376 ЦПК України передбачено, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом першої інстанції вказано, що всупереч ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" до подання державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не додано доказів, що підтверджують факт надсилання документів виконавчого провадження на адресу ОСОБА_3, суду не відомо отримав чи не отримав він постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.08.2014 р також не має доказів стосовно того, що ОСОБА_3 обізнаний щодо того, що проводилися виконавчі дії щодо судового наказу № 2-н-1585/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси, 19 липня 2010 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Західінкомбанк" в солідарному порядку грошової суми у розмірі 89024,06 грн. (вісімдесят дев'ять тисяч двадцять чотири гривні 06 копійок).

Однак, в матеріалах справи відсутні дані про сповіщення належним чином державного виконавця про слухання подання державного виконавця, а телефонограма на а.с.134 ні є належним сповіщенням виконавчої служби про слухання справи, оскільки вона не відповідає вимогам ч.6 ст.74 ЦПК України, так як в ній відсутні дані про передачу даної телефонограми: хто та коли передав; хто саме та коли прийняв вказану телефонограму (дата, час), чи зареєстрована телефонограма у журналі реєстрації телефонограм Приморського районного суду м.Одеси та за яким номером; не додана ксерокопія журналу реєстрації телефонограм.

Тому суд першої інстанції в порушенні вимог ч.2 ст.376 ЦПК України, не сповістив належним чином державну виконавчу службу, передчасно відмовив у задоволені подання відділу державної виконавчої служби, оскільки не витребував у виконавця відповідні докази, що підтверджують факт надсилання документів виконавчого провадження на адресу ОСОБА_3, та не надав відповідну оцінку наданим виконавцем доказам до подання.

Тому висновок суду, що державним виконавцем не надано відповідних документів, що підтверджують обґрунтованість подання, є необґрунтованим, зроблений передчасно і в порушенні вимог ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014року -скасувати.

Питання за поданням державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Білик Р.В. про примусове проникнення до житлового приміщення, яке належить ОСОБА_3, а саме до квартири АДРЕСА_1 повернути до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: С.О. Погорєлова

Т.В. Цюра