Справа № 199/4332/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

24 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», заінтересована особа ОСОБА_1, про забезпечення доказів,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до суду з заявою про забезпечення доказів, за якою просить забезпечити докази шляхом витребування інформації від Департаменту ДАІ МВС України щодо зареєстрованих власників певного автомобіля з грудня 2012 року по теперішній час, яке є заставним майном відповідно до договору застави транспортного засобу.

Зазначена заява про забезпечення доказів не відповідала вимогам ч. 1 ст. 134 ЦПК України, оскільки на порушення зазначеної норми в заяві про забезпечення доказів не були зазначені обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Ухвалою суду від 11 червня 2015 року заява про забезпечення доказів була залишена без руху і заявнику було надано строк для усунення недоліків заяви протягом 5-ти днів після отримання копії ухвали та розяснено, яким саме чином підлягають усуненню недоліки заяви.

Копія ухвали, згідно поштового повідомлення, була отримана заявником 15 червня 2015 року.

22 червня 2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» надало до суду нову заяву про забезпечення доказів на виконання вимог узвали про залишення заяви без руху, яка містить посилання на те, що отримання позивачем самостійно інформації щодо зареєстрованих власників певного автомобіля є неможливим як на цей час, так і буде неможливим в майбутньому. При цьому заява про забезпечення доказів так і не містить зазначення обставин, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

З обґрунтування заявником вимог за заявою вбачається, що ТОВ «Порше Мобіліті» не розрізняє забезпечення доказів (ст. 133 ЦПК України) та витребування доказів (ст. 137 ЦПК України). Фактично позивач просить суд витребувати докази, що може бути вирішено судом під час судового провадження, тоді як для забезпечення доказів необхідною умовою їх застосування є обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим: виїзд свідка за межі країни, псування речових доказів тощо, тобто обставини, які обґрунтовують необхідність негайної процесуальної фіксації таких доказів.

Згідно ч. 2 ст. 134 ЦПК України, до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст. 119 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За наведених обставин, заяву про забезпечення доказів слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Керуючись ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 134 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», заінтересована особа ОСОБА_1, про забезпечення доказів вважати неподаною та повернути заявнику.

Розяснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», що ухвала суду не перешкоджає поданню клопотання про витребування цих же доказів під час судового розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя:

24.06.2015