Провадження № 2/742/479/15
Єдиний унікальний № 742/934/15-ц
27 травня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді Бездідько В.М.,
при секретарі : Карпенко В.О., Хотінь Ж.О.,
за участю представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2 за первісним позовом ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання частково недійсними договору купівлі-продажу магазину продовольчих товарів від 24.01.2014 року, визнання частково недійсним договору дарування від 07.02.2014 року та визнання частково недійсним договору купівлі-продажу магазину продовольчих товарів від 21.10.2014 року та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-
ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою в якій остаточно просить суд визнати частково недійсним договір купівлі-продажу магазину продовольчих товарів розташованого за адресою АДРЕСА_1 укладений 24.01.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською Інессою Володимирівною, в частині продажу належної ОСОБА_4 на праві власності ? частини вказаного магазину продовольчих товарів. Визнати частково недійсним договір дарування магазину продовольчих товарів розташованого за адресою:АДРЕСА_1 укладений 07.02.2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Колодуб Світланою Миколаївною, а саме в частині дарування належної ОСОБА_4 на праві власності ? частини вказаного магазину продовольчих товарів. Визнати частково недійсним договір купівлі - продажу магазину продовольчих товарів розташованого за адресою: АДРЕСА_1 укладений 21.10.2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Колодуб С.М., в частині продажу належної ОСОБА_4 на праві власності ? частини вказаного магазину продовольчих товарів. Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору иа витрати на правову допомогу.
Свій позов мотивує тим, що в період шлюбу з ОСОБА_2, за спільні сімені кошти, на ім'я останнього, 18 вересня 2003 року, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку був придбаний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 Чернігівської області. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 17.01.2014 року за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/2 частину
вищевказаного житлового будинку. Однак під час розгляду справи в суді про визнання майна спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 вчинив дії по переведенню вищевказаного житлового будинку в нежитлове приміщення, магазин продовольчих товарів, який в послідуючому продав без її на то згоди, видавши даний магазин за особисте майно.
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 21 листопада 2014 року було скасоване рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17.01.2014 року в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на ? частину спільного майна подружжя, в тому числі на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 Прилуцького району. Визнано за ОСОБА_4 право власності на ? частину магазину продовольчих товарів, який розташований в АДРЕСА_1

Оскільки відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24 січня 2014 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., ОСОБА_2 продав ОСОБА_5 магазин продовольчих товарів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Після чого ОСОБА_5, 07.02.2014 року, відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Колодуб С.М. подарувала вищевказаний магазин продовольчих товарів ОСОБА_6, а в послідуючому ОСОБА_7 21.10.2014 року придбав магазин продовольчих товарів по АДРЕСА_1 Прилуцького району згідно договору купівлі продажу посвідченого привантним нотаріусом Колодуб С.М. Прилуцького міського нотаріального округу

ОСОБА_4 вважає, що договори купівлі-продажу та договір дарування магазину продовольчих товарів є недійсними в частині продажу та дарування належної їй 1/2 частини магазину продовольчих товарів, оскільки продаж магазину відбувся без її згоди в ,зв'язку з чим порушено її право власності на ? частину магазину.

ОСОБА_5 у зустрічній позовній заяві просить суд визнати договір купівлі продажу магазину продовольчих товарів розташований Прилуцький район АДРЕСА_1 укладений 24.01.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 посвідчений Тверською І.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 24.01.2014 року реєстровий номер № 16 чинним (дійсним) та стягнути з ОСОБА_4 судовий збір

Позовні вимоги мотивує тим,що зі слів Продавця ОСОБА_2 за особисті кошти в 2003 році на прилюдних торгах було придбано на підставі Договору купівлі продажу житлового будинку від 18.09.2003 року житловий будинок з надвірними будівлями під номером АДРЕСА_1 Чернігівської області, який розташований на земельній ділянці земель Малодівицької селищної ради, та на підставі поданих відповідних документів, відповідно до рішення виконкому Малодівицької селищної ради за № від 25 березня 2004 року, затверджено Акти приймання в експлуатацію магазин продовольчих товарів, загальною площею 43.1 кв. м. в АДРЕСА_1 який ОСОБА_5 придбано у особисту приватну власність та сплачено всі необхідні визначені чинним законодавством збори та обов' язкові платежі. В момент вчинення правочину, продавцем ОСОБА_2, надано приватному нотаріусу свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1, від 29.07.2013 року, зареєстрований реєстраційною службою Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, який і на сьогоднішній день не скасований, не визнаний уповноваженим органом недійсним, а відтак належним чином засвідчував і на разі засвідчує право приватної власності на зазначений магазин продовольчих товарів.

В судовому засіданні представник позивачки за первісним позовом підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити їх.

Відповідачі за первіним позовом в судове засідання не з"явилися з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені завчасно та належним чином, а також не повідомили про поважність причин неявки в судове засідання. Представник ОСОБА_4 не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв"язку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Так, досліджені в судовому засіданні докази, підтверджують ті обставини, що 18 вересня вересня 2003 року Прилуцька об»єднана державна податкова інспекція продала а ОСОБА_2 купив житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1

Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24 січня 2014 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. вбачається, що ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_5 купила магазин продовольчих товарів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.02.2014 року, відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Колодуб С.М., ОСОБА_5 подарувала магазин продовольчих товарів розташований в АДРЕСА_1 ОСОБА_6.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.10.2014 року, відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Колодуб С.М. ОСОБА_6 продав магазин продовольчих товарів розташований в АДРЕСА_1 ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без їі, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення або державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників право чину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Відповідно до ст.ст. 15, 203, 215 ЦК України оспорити правочин має особа права якої порушені або не визнані.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 листопада 2014 року визнано за ОСОБА_4 право власності на ? частину магазину продовольчих товарів, який розташований в АДРЕСА_1

Згідно ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 06 лютого 2015 року рішення Прилуцького міськрайонного суду від 21 листопада 2014 року залишено без змін.

З урахуванням встановлених обставин, які підтверджені в судовому засіданні доказами суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 в частині визнання частково недійсними догорорів купівлі-продажу та дарування підлягають до задоволення так як рішенням суду визнано за ОСОБА_4 право власності на ? частину магазину продовольчих товарів, який розташований в АДРЕСА_1.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання частково недійсними договору купівлі-продажу магазину продовольчих товарів від 24.01.2014 року, визнання частково недійсним договору дарування від 07.02.2014 року та визнання частково недійсним договору купівлі-продажу магазину продовольчих товарів від 21.10.2014 року підлягають до задоволення суд вважає за необхідне в позові ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним необхідно відмовити.

Що стосується вимог ОСОБА_4, щодо стягнення на її користь судових витрат понесених по справі, вони підлягають частковому задоволенні, а саме в частині стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 254 грн., які документально підтверджені. Витрати понесені позивачкою за первісним позовом на правову допомогу задоволенню не підлягають, оскільки в порушення вимог ст. 88 ЦПК України ОСОБА_4 суду не надала документально підтверджені докази витрат на правову допомогу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Кашпур Вікторії Олександрівни до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання частково недійсними договору купівлі-продажу магазину продовольчих товарів від 24.01.2014 року, визнання частково недійсним договору дарування від 07.02.2014 року та визнання частково недійсним договору купівлі-продажу магазину продовольчих товарів від 21.10.2014 року - задовольнити частково.

Визнати частково недійсним договір купівлі-продажу магазину продовольчих товарів розташованого за адресою АДРЕСА_1 укладений 24.01.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською Інессою Володимирівною, в частині продажу належної ОСОБА_4 на праві власності ? частини вказаного магазину продовольчих товарів.

Визнати частково недійсним договір дарування магазину продовольчих товарів розташованого за адресою:АДРЕСА_1 укладений 07.02.2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Колодуб Світланою Миколаївною, а саме в частині дарування належної ОСОБА_4 на праві власності ? частини вказаного магазину продовольчих товарів.

Визнати частково недійсним договір купівлі - продажу магазину продовольчих товарів розташованого за адресою: АДРЕСА_1 укладений 21.10.2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Колодуб С.М., в частині продажу належної ОСОБА_4 на праві власності ? частини вказаного магазину продовольчих товарів.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в солідарному порядку понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 254 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_5 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.М.Бездідько