У Х В А Л А

Іменем України

12 січня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Мацунича М.В., Ігнатюка Б.Ю.,

при секретарі - Саварина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 22 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляції та трьох відсотків річних ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляції та трьох відсотків річних.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 22 жовтня 2014 року вищевказаний позов задоволено частково: стягнено з ОСОБА_1.(ІН-НОМЕР_1), мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 (ІН-НОМЕР_2), мешканця м.Мукачево, АДРЕСА_2 - 15784 грн. 20 коп. витрат на інфляцію та 6360 грн. 16 коп. трьох процентів річних, а всього на загальну суму - 22144 (двадцять дві тисячі сто сорок чотири) 36 коп. та судовий збір.

Відповідачка не погодилася з вказаним рішенням, порушила питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального права.

Апелянтка та її представник в судове засідання не явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд розглянув справу у їх відсутності, відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Позивач вважав, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розрахунок суми, яка підлягає стягненню слід здійснити за період з 17 жовтня 2010 року (з урахуванням дати звернення до суду) по 31 серпня 2014 року.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на твердженні апелянта про те, що в даному випадку строк позовної давності почав відраховуватися з 1 січня 2005 року та закінчився 1 січня 2008 року.

Однак, з таким доводом апеляційної скарги погодитись не можна на підставі наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 05 жовтня 2004 року між сторонами укладений договір позики, згідно якого відповідач отримала 54000 грн. які зобов'язалася повернути до 31 грудня 2004 року. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 умов договору, приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 27 серпня 2010 року вчинено виконавчий напис. Даний виконавчий напис перебуває на виконанні у відділі ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції, заборгованість не погашена.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що на момент постановлення рішення суду апелянт не виконав взятих на себе зобов'язань, борг існує, а тому суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив частково позовні вимоги.

Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції та не ґрунтуються на вимогах закону.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 22 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :