Справа № 158/204/15-ц
Провадження № 2/0158/132/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Костюкевича О.К.

секретаря Хмілевської І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовні вимоги мотивує тим, що між ним та ОСОБА_2, ОСОБА_4 01.12.2013 року укладено договір позики грошових коштів, згідно якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 та ОСОБА_4 60 000 доларів США (по 30 000 доларів США кожному) з кінцевим терміном повернення до 31.12.2014 року, про що було написано розписки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина ОСОБА_3 Посилаючись на те, що до цього часу відповідачі будь-яких коштів не повернули, просить стягнути з відповідачів на його користь по 30 000 доларів США з кожного заборгованості за договором позики.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Від представника позивача ОСОБА_5 до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися. Від представника відповідачів - адвоката ОСОБА_6 до суду надійшла заява, згідно якої просить проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 01.12.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_4 було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1, як позикодавець надав, а ОСОБА_2 та ОСОБА_4 отримали грошові кошти в сумі 60 000 доларів США (по 30 000 доларів США кожному) зі строком повернення до 31.12.2014 року. На підтвердження укладеного договору позичальниками видано розписки, вчинені у простій письмовій формі (а.с. 4-5).

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, на підтвердження вимог названого закону відповідачі надали позивачеві розписку про позичені гроші. Умови надання позики та відповідальність за порушення умов договору, викладені у договорі, підписаному сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

В силу ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується повідомленням Рожищенської державної нотаріальної контори (а.с. 19).

Станом на день смерті позичальник ОСОБА_4 свої зобов'язання по договору позики не виконав, загальна сума заборгованості становить 30 000 доларів США.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (ст. 1282 ЦК України).

Статтею 1261 ЦК передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Факт того, що спадкодавець ОСОБА_4 приходиться чоловіком ОСОБА_3 та факт прийняття спадщини останньою шляхом подачі 12.03.2014 року до Рожищенської нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, стверджується матеріалами спадкової справи № 31/2014 від 11.03.2014 року (а.с. 21-24) та не заперечується відповідачем ОСОБА_3

З метою досудового вирішення спору позивачем на адресу відповідача ОСОБА_3 було надіслано вимогу про повернення боргу, в порядку ст. 1282 ЦК України, як спадкоємцю померлого ОСОБА_4, і зазначена вимога була отримана відповідачем (а.с. 6).

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.

В підтвердження своїх заперечень відповідачами не подано жодного належного доказу. Вказаний договір недійсним не визнано, позов про це не заявлявся і предметом судового дослідження не був. Ніяких клопотань з цього приводу відповідачі не заявляли.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за договором позики підставний та підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, у виді судового збору в сумі 3654 грн., сплаченого позивачем при поданні позовної заяви, слід стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 608, 1216, 1218, 1219, 1054, 1056, 1261, 1268,1270, 1282 ЦК України, суд -, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30 000 (тридцять тисяч) доларів США, що по курсу НБУ на день подачі позову складає 484710 (чотириста вісімдесят чотири тисячі сімсот десять) гривень заборгованості за договором позики від 01.12.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 30 000 (тридцять тисяч) доларів США, що по курсу НБУ на день подачі позову складає 484710 (чотириста вісімдесят чотири тисячі сімсот десять) гривень заборгованості за договором позики від 01.12.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в рівних частинах по 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які були відсутні під час проголошення рішення, в цей же термін з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Ківерцівського районного суду Костюкевич О.К.