Справа № 353/1426/14-ц
Провадження № 22-ц/779/476/2015
Головуючий у 1 інстанції Луковкіна У. Ю.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Тлумацької районної державної адміністрації, Бортниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права на земельну частку (пай), виділення її в натурі та поновлення пропущеного строку позовної давності, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Тлумацької районної державної адміністрації, Бортниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області щодо визнання права на земельну частку (пай), виділення її в натурі та поновлення пропущеного строку позовної давності. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона з 09.08.1975 по 11.11.2002 працювала обліковцем, а пізніше різноробочою колгоспу «Червона зірка» (надалі спілка пайовиків «Прикарпаття», ПАФ «Бортники»), тобто була членом колгоспу. Постійно виконувала доведену норму людиноднів, отримувала заробітну плату, а також в рахунок заробітної плати отримувала зерно та ін., як і всі члени колгоспу, які відробляли трудодні. Зі слів позивача, рішенням 5-ої сесії XXIV скликання Бортниківської сільської ради народних депутатів від 27.10.1995 на виконання земельної реформи та паювання землі затверджено списки громадян, які мають право на одержання сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки. Середній розмір земельної частки (паю) по Бортниківській сільській раді Тлумацького району 1,55 га (на конкретну особу окрема земельна частка). Як зазначає ОСОБА_2, у вказані списки її включено не було. В 1996 році вона в усній формі зверталась до голови сільської ради з проханням виділити їй земельну частку (пай) та внесення її до списку на отримання земельного паю, однак їй було відмовлено, хоча на той час і залишалась членом колгоспу. З 1996 року по 2002 рік вона продовжувала працювати, знову ж зверталась з проханням виділити їй земельний пай, на що сільська рада не заперечувала, проте в наявності вільних земельних ділянок не було. На даний час, як вказує позивач, на території Бортниківської сільської ради в урочищі «Лиса Гора» знаходиться земельна ділянка площею 1,1500 га, що перебуває у землях запасу. З метою реалізації права на отримання земельної частки (паю) як особа, яка працювала в колгоспі «Червона Зірка» (СП «Прикарпаття», ПАФ «Бортники») і має право на одержання паю в межах середньої частки та для включення в списки пайовиків для отримання цієї земельної частки, ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в розмірі земельної частки 1,15 га, виділити її в натурі із земель запасу Бортниківської сільської ради та поновити їй строк позовної давності.

Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай), виділення її в натурі та поновлення пропущеного строку позовної давності відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності без поважних причин.

Позивач ОСОБА_2 оскаржила вказане рішення в апеляційному порядку, вважає його незаконним та таким, що порушує її права та законні інтереси. Зі слів апелянта, на день звернення до суду їй стало відомо, що на території Бортниківської сільської ради Тлумацького району в урочищі «Лиса Гора» знаходиться земельна ділянка площею 1,1500 га, що перебуває у землях запасу, а тому нею поставлено питання про поновлення строку позовної давності. Крім того, апелянт заперечила, що вона відмовлялася від отримання земельної частки (паю), як зазначено у рішенні суду. Про наявність вищевказаної земельної ділянки позивач дізналася у сільській раді, коли звернулася до сільського голови Слободян Г.М. Як зазначає ОСОБА_2, дана ділянка менше середнього розміру земельної частки (паю), однак вона погодилася на її отримання, а сільська рада не заперечує проти виділення цієї ділянки в натурі.

Просить рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2015 року скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити з указаних у ній мотивів.

Представник Бортниківської сільської ради щодо задоволення апеляційної скарги не заперечила.

Представник Тлумацької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився.

Заслухавши сторін по справі, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 в період з 09.08.1975 по 01.03.1991 працювала в колгоспі «Червона Зірка» на посаді обліковця. 01.03.1991 позивач була переведена в с/п «Прикарпаття» на посаду різноробочої.31.03.2000 вона була переведена в IIАФ «Бортники» та з 01.04.2002 ОСОБА_2 була прийнята різноробочою у ПАФ «Бортники», де і пропрацювала до 11.11.2002, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с. 11-13).

Згідно копії Рішення 5-ої сесії XXIV скликання Бортниківської сільської ради народних депутатів від 27.10.1995 на виконання земельної реформи та паювання землі затверджено списки громадян, які мають право на одержання сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки (а.с. 5, 6).

Відповідно до Довідки Бортниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 524 від 18.11.2014 середній розмір земельної частки (паю) по Бортниківській сільській раді Тлумацького району становить 1,55 га (а.с. 7).

Згідно Довідки Бортниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 308 від 30.09.2014 ОСОБА_2 не внесена у списках громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю) на території Ботниківської сільської ради Тлумацького району (а.с. 8).

Відповідно до Довідки Бортниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 193/02-24 від 30.09.2014 на території сільської ради в урочищі «Лиса Гора» знаходиться земельна ділянка площею 1,500 га, що перебуває у землях запасу (а.с. 9).

На а.с 4 міститься відповідь Відділу Держземагенства у Тлумацькому районі Івано-Франківської області № Ж-45 від 13.11.2014 з якої вбачається, що для включення позивача до списку пайовиків по Бортниківській сільській раді та отримання дозволу на оформлення права власності на земельну частку (пай) позивачу необхідно звернутися до сільської ради та вирішити питання в судовому порядку (а.с. 4).

Згідно з Довідкою № 198/02-24 від 28.11.2014 Бортниківська сільська рада Тлумацького району Івано-Франківської області не заперечує у виділенні земельного паю громадянці ОСОБА_2 жительці с. Бортники Тлумацького району (а.с. 10).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції вірно встановив право позивача на земельну частку (пай) на час паювання сільськогосподарських земель на території Бортниківської сільської ради, а також обґрунтовано вважав, що за змістом пункту 6 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України правила цього Кодексу щодо позовної давності стосуються тільки тих позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Якщо ж строк позовної давності закінчився до зазначеної дати, то до відповідних відносин застосовуються правила про позовну давність, передбачені Цивільним кодексом Української РСР 1963 року. Судом правильно застосовано положення ст. ст. 76, 71, 75, 80 ЦК Української РСР та правомірно відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 у зв'язку з пропуском останньою строку позовної давності, оскільки право на позов у позивача виникло ще в 1995 році.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки позивач в доводах апеляційної скарги підтвердила, що на час паювання у 1995 році вона певний час не працювала в колгоспі, але коли повернулася до роботи, то звернулася до відповідача з проханням виділити їй земельну частку (пай). Таким чином ОСОБА_2 дізналася про порушення свого права ще 19 років тому.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Однак всупереч наведеній нормі апелянтом не було надано жодних доказів поважності причин пропуску строку позовної давності, а її посилання на незнання закону при вирішенні цієї справи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вона мала всі можливості протягом всього періоду з'ясувати положення закону з цього приводу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.М. Васильковський

О.Є. Меленко