Справа № 308/6772/15-ц
У Х В А Л А

23 червня 2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Світлик О.М., при секретарі судового засідання Копчі Є.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді подання головного державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1, погоджене з начальником РВ ДВС Ужгородського МРУЮ, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернулася до суду з даним поданням, посилаючись на те, що у РВ ДВС Ужгородського МРУЮ на виконанні знаходиться виконавче провадження ЄДРВП № 43028165 з примусового виконання виконавчого листа № 559/3164/13-ц від 09.12.2013 року, виданого Дубенським міськрайонним судом Рівненської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07.10.2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Головним державним виконавцем Созанською М.Г., відповідно до вимог ст. ст. 17, 19, 20 та 25 Закону України «Про виконавче провадження», 18.04.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у зазначеному законодавством порядку та зобовязано його зявитись в строк до 25.04.2014 року. Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження боржнику було надіслано розрахунок заборгованості по аліментам.

Боржник на зазначену у постанові про відкриття виконавчого провадження дату (25.04.2014 року) до відділу не зявився.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем розпочато примусове виконання рішень.

Зазначає, що 23.04.2014 року державним виконавцем було надіслано запити до реєструючих майно установ про зареєстроване за боржником рухоме та нерухоме майно. Згідно відповідей - нерухоме та рухоме майно за боржником не зареєстровано.

1)
року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, копії якої надіслано до відповідних установ для виконання та боржнику - для відома. Інформацію про заборону відчуження було внесено до Єдиних державних реєстрів заборон відчуження рухомого та нерухомого майна.

2) року державним виконавцем було надіслано на адресу боржника розрахунок заборгованості по аліментам та зобовязано його з явитись до відділу ДВС 21.08.2014 року для надання пояснення з приводу несплати аліментів. Боржник не зявився.

3) року державним виконавцем письмово було проінформовано стягувана ОСОБА_3 про його право звернутись до правоохоронних органів з заявою про притягнення боржника ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів.

Заборгованість по сплаті аліментів станом на 31.03.2015 року склала суму 10683,87 грн. Протягом періоду з 07.10.2013 року по 27.04.2015 року рішення суду боржником не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито всіх передбачених законодавством України заходів примусового виконання рішення, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Враховуючи вищевикладене, головний державний виконавець РВ ДВС Ужгородського МУЮ просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на неї рішенням Дубенського міськрайонного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, -ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07.10.2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Дослідивши матеріали подання, суддя приходить до висновку, що дане подання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, де говірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

За положеннями п. 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в'їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів.

Згідно з приписами п. 4 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов'язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право не пропускати через державний кордон України осіб, яким за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється вїзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Отже, наявність у боржника невиконання зобовязань покладених на нього судовим рішенням є достатньою підставою для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 19, 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», ст. ст. 208-210, 293, 294, 377-1 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1, погоджене з начальником РВ ДВС Ужгородського МРУЮ, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України задоволити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на неї рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, -ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07.10.2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Виконання ухвали доручити Державній прикордонній службі України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків для подання апеляційної скарги, передбачених ст. 294 ЦПК.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6