Справа № 320/6958/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

"02" грудня 2015 р. Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Пономаренко Л.Е., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення Мелітопольського міськрайонного суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить «визнати недійсним рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року, ухвалене з ОСОБА_3, померлим 29 березня 2010 року, не субєктом цивільних правовідносин.

Вивчивши зміст позовних вимог та додані до позову документи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається зі змісту позову, ОСОБА_1 вважає, що приймаючи рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, про визнання недійсним правочину щодо купівлі-продажу земельної ділянки, про визнання права власності на земельну ділянку, про встановлення постійного земельного сервітуту, стягнення судових витрат та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум, суд припустився певні порушення. Зазначає, що судове рішення за своєю суттю є правочином, зміст якого суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Слід зазначити, що судове рішення є найважливішим актом правосуддя, яке покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Згідно ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини).

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів міститься в ст.16 ЦК України

Із змісту позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 ототожнює судове рішення з правочином і вважає, що до судового рішення можуть бути застосовані норми ст. 203 ЦК України. Однак, такий висновок позивача є хибним.

Судове рішення приймається відповідно до норм діючого законодавства і після набрання законної сили є обовязковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України

Із доданого до позову оскаржуваного судового рішення (копія) вбачається, що рішення набрало законної сили, а отже є обовязковим для виконання.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Наведене свідчить про те, що зазначені у позові відносини не є цивільними і цивільним законодавством не регулюються, а тому справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення Мелітопольського міськрайонного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Л. Е. Пономаренко