Справа № 211/5075/14-ц
Провадження № 2/211/176/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарях Улісько О.М, Жуковій А.С.

за участі представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

у відсутність представника третьої особи ПАТ СК " Уніка" ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу по позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Уніка» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті злочину, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої злочином, вказавши, що 01.07.2013 р., о 18-10 годині в м. Кривому Розі по вул. Кириленка, водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ-21099 (держномер НОМЕР_1) виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з мікроавтобусом Мерседес-Бенц (держномер НОМЕР_2), яким керував водій ОСОБА_6

Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.10.2013 р. відповідача було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України. На час скоєння ДТП відповідачем ОСОБА_4 була застрахована цивільно-правова відповідальність у ПрАТ СК «Уніка».

Згідно з висновком експерта від 08.07.2013 р. № Д19/07/13 сума вартості завданої мікроавтобусу шкоди склала загалом 80 883,51 грн., тому із вказаним висновком позивач звернувся до вказаної страхової компанії. ПАТ СК «Уніка» виплатило йому страхове відшкодування у розмірі 26 183,51 грн. Таким чином, різниця між розміром фактично завданої шкоди та страховою виплатою склала 54 700.00 грн., яку він просить стягнути з відповідача на свою користь.

Крім того, вказаними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 20000,00 грн. та яку просить стягнути з відповідача.

У судовому засіданні 07 10 2014 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, позов підтримав покладаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду у повному обсязі. Зазначив, що автомобіль вже відремонтовано і перебуває в експлуатації.

Відповідач ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 , кожний окремо , 07 10 2014 року в судовому засіданні позов не визнали, зазначивши, що згідно з висновком експерта від 08.07.2013 р. сума вартості завданої мікроавтобусу шкоди склала загалом 80 883,51 грн , а сама вартість транспортного засобу складає всього 54700 грв. Транспортним засобом користується позивач. Так як вартість відновлювальних робіт перевищує вартість самого транспортного засобу, то позивач повинен був передати транспортний засіб відповідачу та вимагати сплатити йому вартість автомобіля, чого зроблено ним не було. Вважає, що позивачу моральна шкода не спричинена, так як він транспортним засобом не користується, а передав його за довіреністю ОСОБА_7 який і розпоряджається ним.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату слухання були повідомлені своєчасно та належним чином.

У зв"язку з тим, що сторони надали заяви про подальший розгляд справи у їх відсутність, 11 лютого 2015 року , у відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов в частині стягнення матеріальних збитків задоволенню не підлягає , позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.2 ст. 59 Цивільного процесуального кодексу України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі.

Як встановлено судом 11 жовтня 2013 року вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 286 ч.1 КК України та призначено покарання за ст.. 286 ч. 1 КК України у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі. Відповідно до ст.. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку в один рік (л.с. 3-6 - копія вироку).

Вказаним вироком, встановлено, що ОСОБА_4, 01 07 2013 року , близько о 18-10 год. , будучи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався з боку вулиці Серафимовича в напрямку вулиці Кокчетавська по проїзній частині дороги вулиці Кириленко в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області і в районі електричної опори № 178 на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю та умовах недостатньої видимості з метою обігнати транспортні засоби, які рухалися у попутному напрямку, виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення із автобусом марки «Mersedes Benz» 312 D, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку прямо під керуванням водія ОСОБА_6 В результаті дорожньо- транспортної пригоди пасажир автобусу «Mersedes Benz» 312 D ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху правого плеча, закритого уламкового перелому середньої третини правої променевої кістки зі зміщенням уламків, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1969 від 06 08 2013 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням, за ознакою тривалого розладу здоров'я більше 21 доби.

Згідно висновку експерта від 08.07.2013 року № Д19/07/13 автомобілю «Mersedes Benz» 312 D , реєстраційний номер НОМЕР_2 нанесена майнова шкода, яка складає 80883,51 грн. , вартість відновлювального ремонту складає 86704,11 грв, ринкова вартість автомобіля скаладає 80883, 51 грв. (л.с. 8 - копія довіреності, л.с. 9-26 - копія висновку).

На час скоєння ДТП відповідачем ОСОБА_4 була застрахована цивільно-правова відповідальність у ПрАТ СК «Уніка» ( л.с. 57 - поліс ).

Приватним акціонерним товариством СК «Уніка» виплачено ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 26183,51 грн. (л.с. 7 - копія страхового акту, л.с. 58 - платіжне доручення ).

Позовні вимоги в частині матеріальних збитків задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стаття, що коментується, передбачає два способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: а) в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити річ тощо); б) відшкодування завданих збитків.

Згідно вказаної правової норми потерпілому надається право вибору способу відшкодування шкоди як найбільш прийнятного для нього, однак кінцеве рішення залишається за судом.

Відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на момент розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Як роз'яснено в п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.15 вищевказаної постанови , якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Умовами п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 .11.2003 року № 142/5/2092, ринкова вартість КТЗ - це вартість за яку можливе відчуження КТЗ на ринку подібного КТЗ на дату оцінки за договором, укладеним між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно п. 2.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 .11.2003 року № 142/5/2092, утилізаційна вартість КТЗ - грошова сума, яку передбачається одержати від продажу непридатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників.

Оскільки ринкова вартість автомобіля відповідно до вищезазначеного висновку нижча , ніж вартість відновлювального ремонту. Автомобіль вже відремонтований, та знаходиться в експлуатації, віддавати автомобіль відповідачу позивач не має наміру, тому у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальних збитків слід відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги в частині спричинення моральної шкоди позивач обгрунтовує тим, що він не отримав у повному обсязі відшкодування завданої йому матеріальної шкоди . Крім того, вказаний мікроавтобус був задіяний у якості маршрутного таксі та був для нього засобом для заробітку.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди в заявленій позивачем сумі 20000 грн. суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог виходячи з такого.

Статтею 23 ЦК України встановлено яку форму може набувати моральна шкода та в яких випадках вона може бути заподіяна особі, право на відшкодування якої особа має внаслідок порушення її прав. Пунктом 3 ч.2 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. З врахуванням ступеню немайнових витрат, тривалості страждань, можливості відновлення попереднього стану ,та виходячи із засад розумності та справедливості ,суд визначає розмір моральної шкоди,що підлягає стягненню на користь позивача -1000 грн.

Доводи позову що вказаний мікроавтобус був задіяний у якості маршрутного таксі та був для позивача засобом для заробітку судом до уваги при визначенні розміру відшкодування немайнових витрат не приймається оскільки позивачем не надані докази того, що вказаний автомобіль був задіяний у якості маршрутного таксі та був засобом для заробітку саме для позивача оскільки відповідно до Довіреності від 11 02 2013 року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_7 бути його представником з питань користування , розпорядження автомобілем, отже фактично автомобілем користується ОСОБА_7

Однак суд враховує, що власником автомобіля є ОСОБА_2, йому за платіжним дорученням 26 03 2014 року було сплачене страхове відшкодування, само по собі спричинення шкоди автомобілю позивача вже тягне за собою наявність моральної психологічної травми, так як пошкоджено майно, яке має значну матеріальну вартість та вимагає від нього певних дій для відновлення цього автомобілю. З урахуванням конкретних обставин даної справи , суд вважає суму матеріальної шкоди в 1000 грн., такою, що є справедливою та такою, що підлягає стягненню з особи яка пошкодила автомобіль - ОСОБА_4

Також, з відповідача, на користь держави, повинно бути стягнуто судовий збір, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 213,215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Нововолодимирівка, Казанківського району, Миколаївської області, ІПН НОМЕР_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1000 ( одна тисяча ) грв.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, на користь держави судовий збір у розмірі 243 ( двісті сорок три ) грв. 60 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко