Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 322/1140/13-ц Головуючий у 1-й інстанції Гасанбеков С.С.
Номер провадження 22-ц/778/3380/15 Суддя-доповідач Воробйова І.А.
26 листопада 2015 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого Бєлки В.Ю.
суддів Воробйової І.А.,
при секретарі Книш С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -
У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнювала, до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.
Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на частину спільного майна подружжя, а саме:

- на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 56,25 кв.м.;

- на 1/3 частину земельної ділянки площею 8,30 га (кадастровий номер НОМЕР_2), розташована на території Підгірненської сільської раді Новомиколаївського району Запорізької області.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на частину спільного майна подружжя, а саме:

- на 2/3 частину земельної ділянки площею 8,30 га (кадастровий номер НОМЕР_2), розташована на території Підгірненської сільської раді Новомиколаївського району Запорізької області;

- причіп 2ПТС-4, державний номер НОМЕР_1, заводський НОМЕР_3, 1985 року виготовлення.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету недоплачений нею судовий збір в розмірі 2541,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір і розмірі 1143,60 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 6848, 64 грн.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 01 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року у цій справі змінено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на частину спільного майна подружжя, а саме:

- на квартиру АДРЕСА_1.

- на земельну ділянки площею 8,30 га (кадастровий номер НОМЕР_2), розташована на території Підгірненської сільської раді Новомиколаївського району Запорізької області.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на частину спільного майна подружжя - причіп 2ПТС-4, державний номер НОМЕР_1, заводський НОМЕР_3, 1985 року виготовлення.

В іншій частині рішення залишено без змін.

При ухваленні рішення суду 01 жовтня 2015 року в частині позовних вимог не ухвалено рішення.

Розглянувши питання про ухвалення додаткового рішення, судова колегія вважає можливим ухвалити додаткове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України в резолютивній частині рішення суду зазначається висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку суду по суті позовних вимог; розподілу судових витрат; строку і порядку набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

За роз'ясненнями п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просила суд, змінити рішення суду першої інстанції, визнавши за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 8,30 га (кадастровий НОМЕР_2), розташовану на території Підгірненської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 04.11.2010, зареєстрованим за № 2003 та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 31.03.2007, зареєстрованим за № 555. Визнати за ОСОБА_4 право власності на причіп 2ПТС-4, державний номер НОМЕР_4, заводський НОМЕР_3, 1985 року виготовлення та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 відповідну компенсацію вартості майна, що було приховано від поділу.

Задовольняючи повністю апеляційну скаргу ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції в мотивувальній частині рішення обґрунтував її доводи, проте в резолютивній частині рішення, вимогу апеляційної скарги про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації від вартості майна в сумі 159387,00 грн. не зазначив.

Враховуючи, що при ухваленні рішення судом в резолютивній частині не було вирішено питання про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації від вартості майна проданого відповідачем в сумі 159387,00 грн., судова колегія вважає, що є підставі для ухвалення додаткового рішення, оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, а рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року змінено.

Керуючись ст.ст. 215, 220 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію від вартості майна проданого відповідачем в розмірі 159387,00 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: