АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4027/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г.,Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.12.2005 між ПАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 8 49.28/9З/С-Н-05, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 108 000 доларів США з розрахунку 10.5% річних за користування кредитом на строк з 21.12.2005 до 21.12.2030. У відповідності до п. 2 кредитного договору, позичальник - відповідач зобов'язується повертати отриманий кредит та сплачувати проценти за його користування щомісяця 21 числа включно кожного календарного місяця, наступного за звітним.

26.06.2013 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передало (відступило) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором), у тому числі права вимоги за зобов'язаннями відповідача ОСОБА_5 з правом вимоги повного належного виконання обов'язків останнього за кредитними та забезпечувальними договорами.

У зв′язку з невиконанням відповідачем своїх зобов′язань за договором станом на 20.05.2014 утворилась заборгованість у розмірі 1 147 645,45 грн. з яких: тіло кредиту - 1089818,89 грн.; відсотки - 57 826,57 грн., яку ПАТ «Дельта Банк» просило стягнути на його користь із відповідача, а також судові витрати.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ПАТ „Дельта Банк" суму заборгованості в розмірі 1 147 645,45 грн. та судовий збір у розмірі 3654 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення суду від 19 грудня 2014 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухваленим заочним рішенням суду першої інстанції представник відповідача подав апеляційну скаргу в загальному порядку.

В апеляційній скарзі представник відповідача порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовити, мотивуючи тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції в достатній мірі не з'ясував характер спірних правовідносин, права та обов'язки сторін за укладеним договором. Судом не з'ясовано яким чином позивачем нараховані суми заборгованості, при цьому позивач не надав до матеріалів жодного розрахунку заборгованості.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 підтримала доводи апеляційної скарги. Представник позивача Маляр М.В. - заперечував, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.12.2005 між ПАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 8 49.28/9З/С-Н-05, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 108 000 доларів США з розрахунку 10.5% річних за користування кредитом на строк з 21.12.2005 до 21.12.2030. У відповідності до п. 2 кредитного договору, позичальник - відповідач зобов'язується повертати отриманий кредит та сплачувати проценти за його користування щомісяця 21 числа включно кожного календарного місяця, наступного за звітним.

26.06.2013 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передало (відступило) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором), у тому числі права вимоги за зобов'язаннями відповідача ОСОБА_5 з правом вимоги повного належного виконання обов'язків останнього за кредитними та забезпечувальними договорами.

У відповідності до вимог 514 ЦК України та умов договору купівлі-продажу до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

На час передачі права вимоги новому кредитору залишок основного боргу складав суму - 93 018,54 доларів США, нараховані несплачені відсотки - 2 029,07 доларів США.

У зв′язку з тим, що позичальник після заміни кредитора у зобов'язанні належним чином не виконував своїх зобов′язань за кредитним договором, перестав виконувати щомісячні зобов′язання з погашення кредиту та зі сплати процентів за користування кредитом, тому новий кредитор ( ПАТ «Дельта Банк») 04 вересня 2014 року звернувся до суду з вимогою про стягнення суми заборгованості за кредитом, який існував на момент переходу права вимоги, а також відсотків за користування кредитом за період з 01 липня 2013 по 20 травня 2014 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Встановивши у ході розгляду справи, що відповідач порушив свої зобов′язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, суд першої інстанцій дійшов до обґрунтованого висновку, що новий кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам закону.

Доводи представника відповідача про те, що сума заборгованості позивачем не підтверджена належними доказами спростовуються розрахунком заборгованості по кредитному договору, який міститься в матеріалах справи. У даному розрахунку зазначені усі складові для обчислення суми заборгованості - це період нарахування, основна сума кредиту, процентна ставка, сума нарахованих процентів, сума погашених процентів, а також сума нарахованих та несплачених платежів (а.с. 61, 121) .

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 - відхилити.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: