Справа № 738/41/15-ц
№ провадження 2/738/54/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого Волошиної Н.В.

з участю секретаря Костюка І.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 та зняття останнього з реєстрації, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона є власником вказаного будинку, де, окрім неї, зареєстровані та проживають мати - ОСОБА_1, сестра - ОСОБА_5, чоловік сестри - ОСОБА_6, а також зареєстрований батько - ОСОБА_3, який з вересня 2007 року у вказаному будинку не проживає, не несе витрати по утриманню будинку та не оплачує комунальні послуги, місце проживання його на даний час невідоме, у зв'язку з чим вона не може оформити субсидію через ненадання ним відповідних довідок, що призводить до порушення її прав власника.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, просила справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема через оголошення в пресі (газета „Деснянська правда" від 05 лютого2015 року, №5 (28463)), причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи - Менський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору поклався на розсуд суду.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі відповідача та представника третьої особи, за наявності доказів у матеріалах справи.

Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 21 червня 1996 року, нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за №2-1207. Право власності на вказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_7 Чернігівським МБТІ (реєстрова книга № 3, реєстровий № 1677) (а.с.10-14).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, 19 серпня 2014 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище «ОСОБА_2» (а.с.6).

Як вбачається із довідки №3168 від 08 грудня 2014 року Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області, у житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2, 1991 року народження, її мати - ОСОБА_1, 1962 року народження, батько - ОСОБА_3, 1961 року народження, сестра - ОСОБА_5, 1984 року народження, чоловік сестри - ОСОБА_6, 1983 року народження (а.с.7).

З актів обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 10 грудня 2014 року та від 16 лютого 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований у жилому будинку по АДРЕСА_1, проте фактично не проживає у вказаному будинку з вересня 2007 року, в будинку відсутні його речі, одяг (а.с. 9, 32).

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Приписами ч.2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що позивач довела той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації в житловому будинку по АДРЕСА_1 без поважних причин, а тому ОСОБА_3 необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке належить позивачу.

Водночас з тим, відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Отже, вимога про зняття з реєстрації є у даному випадку зайвою, оскільки зняття особи з реєстрації відбувається на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням при зверненні зацікавленої особи до відповідних органів в передбаченому законом порядку.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені останньою при подачі позову - 243,60 грн. (а.с.1 ).

Керуючись ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 88, 158-160, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Суддя Н. В. Волошина