справа № 216/8516/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року. Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Рашник С.В.

розглянувши в порядку ст.197 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність,-

В С Т А Н О В И В:

26.11.2014 р. представник ПАТ «Дельта Банк» /далі Банк/ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність.

В обґрунтування позову вказує, що 24.10.2007 р. між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 /далі Договір-1/. Відповідно до умов Договору-1 ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 55 000 доларів США, який зобовязувався повернути у повному обсязі в строк до 23.10.2018 р. або достроково зі сплатою 12,90 відсотків річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним Договором Іпотекодавець ОСОБА_1 передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Миколаївське шосе, буд. 4, приміщення 73; загальною площею: 80,5 кв.м., що підтверджується договором іпотеки № 0-З /далі Договір-2/ від 25.10.2007 р., укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, нежилого приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 20.06.2007 р. за реєстром №3686. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек.

На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 р. АКІБ «УКСИББАНК» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК».

08.12.2011 р. між Публічним акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного договору до Банку перейшло право вимоги, яке виникло з Договору-1 та Договору-2 у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

Через неналежне виконання умов Договору-1 у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 150 443,03 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 1 202 491,13 грн., яка складається з:

-80 557,29 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 643 894,42 грн. заборгованість за кредитом;

-69 885,74 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 558 596,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Банк, як новий кредитор та Іпотекодержатель має право вимагати виконання зобовязання на свою користь та звернути стягнення на предмет іпотеки.

Законом України «Про іпотеку», а саме: статтями 33, 36, 37 та Договором іпотеки визначено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки та набуття Іпотекодержателем права власності на нього за вартістю, визначеною субєктом оціночної діяльності.

Крім того, зареєстроване за Іпотекодавцем право власності на предмет іпотеки, яке не припинено, може стати підставою для відмови у реєстрації права власності за Іпотекодержателем, що вбачається із змісту ст. 19, п.6 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання, визнати за Банком право власності на предмет іпотеки, припинити право власності на предмет іпотеки у відповідача, та витребувати в останнього правовстановлюючі документи на предмет іпотеки.

Представник позивача ОСОБА_3 на судовий розгляд справи не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає.

Відповідач в судове засідання не зявився, судові повістки направлені йому за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст.77 ЦПК України суду не надано. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у звязку з чим, суд визнає неповажною неявку ОСОБА_1

Представник відповідача ОСОБА_4 про час, день та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч.5 ст.76 ЦПК України, вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що як відповідач так і його представник повідомлені належним чином про час, день, місце слухання справи, та вважає можливим проводити розгляд справи в їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 24.10.2007 р. між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір-1, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 55 000 дол. США, який зобовязувався повернути у повному обсязі в строк до 23.10.2018 р. або достроково зі сплатою 12,90 відсотків річних за користування кредитом а.с.10-14, за Договором-2 укладеним 25.10.2007 р., відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Миколаївське шосе, буд. 4, приміщення 73; загальною площею: 80,5 кв.м., що належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 20.06.2007 р. за реєстром №3686 а.с.27-31.

Рішенням Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 р. АКІБ «УКСИББАНК» змінено назву на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК», а 08.12.2011 р. між Публічним акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким до Банку перейшло право вимоги, яке виникло з Договору-1 та Договору-2 у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора а.с.53-79.

У звязку з невиконанням відповідачем умов Договору-1 заборгованість відповідача перед Банком станом на 12.11.2013 р. складає 150 443,03 дол. США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 1 202 491,13 грн., яка складається з:

-80 557,29 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 643 894,42 грн. заборгованість за кредитом;

-69 885,74 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 558 596,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, що підтверджується розрахунком а.с.34-44.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст.572 ІІК України, ст.ст. 1, 33 Закону України «Про іпотеку» в силу застави (іпотеки) кредитор має право у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою (іпотекою), одержати задоволення за рахунок заставленого майна.

Частиною 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання.

Листом від 04.12.2013 р. Банк звертався до відповідача з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання порушеного зобовязання у тридцятиденний строк та вимогою про добровільне звільнення приміщення, передачу ключів та документів, а також попереджено, що у випадку невиконання вимоги на предмет іпотеки буде звернено стягнення у порядку, передбаченого Законом України «Про іпотеку» - а.с.45-46, підтверджуючі докази вручення вищевказаного листа в матеріалах справи відсутні.

Однак, договору між сторонами про задоволення вимог іпотекодержателя укладено не було.

Відповідно до 4.2 Договору-2, звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, позасудового врегулювання у відповідності до умов цього Договору та Закону України «Про іпотеку». Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням із застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього Договору та Закону України «Про іпотеку».

Розділ 5 Договору-2, визначає можливість та способи звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Таким чином, за змістом вищевикладених умов Договору-2 задоволення вимог шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», є способом позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За рішенням суду звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається за правилами ст.39 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають застосуванню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно з розясненнями, викладеними в п.38 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у випадку, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачив би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, у рахунок виконання основного зобовязання (ст.37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст.39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

За таких підстав суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача не відповідає умовам Договору-2 та Закону України «Про іпотеку».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 33, 35 37, 38, 39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 526, 527, 530, 1051 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідосин», ст.ст. ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: