Справа №591/9633/13-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Клімашевська І. В.
Номер провадження 22-ц/788/369/15 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової Л. О.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 грудня 2014 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Звертаючись з позовом який в подальшому уточнив ПАТ КБ «Пиватбанк» просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в межах строку позовної давності, а саме: з 05.11.2010 року по 30.09.2013 року (за три роки до звернення до суду із позовом) на загальну суму -7050,89 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 30 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено зв'язку з пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача Гакаль Р.В., відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи 13 квітня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір б/н, за яким банк надав, а позичальник отримала 5600 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Але взятих на себе зобов'язань відповідач не виконала, у зв'язку з чим станом на 30.09.2013 року за нею виникла заборгованість на загальну суму 13196,62 грн., що складається з 3053,84 грн. заборгованості за кредитом, 9038,18 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов і Правил надання банківських послуг штраф 500 грн. (фіксована частина), 604,60 грн. (процентна складова).

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 29.11.2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 13196,62 грн.

22 вересня 2014 року представник ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29.11.2013 року, в якому зазначив, що відповідачка в судовому засіданні участі не брала, а тому була позбавлена можливості звернутися з клопотанням про застосування строку позовної давності. 26 грудня 2014 року представник ОСОБА_3 звернувся з відповідним клопотанням про застосування строку позовної давності в даній справі.

24.10.2014 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми зазначене заочне рішення суду було скасовано та справу призначено до судового розгляду.

Останній платіж за умовами договору ОСОБА_3 здійснила у січні 2009 року, після чого грошові зобов'язання за договором нею не виконувались.

Відмовляючи в задоволені позову місцевий суд виходив з того, що відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (місяць і рік) і вона діє до останнього дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці. Враховуючи такі обставини, оскільки останній платіж здійснено в січні 2009 року, дія картки закінчилася 31 березня 2009 року, а з позовом до суду банк звернувся лише 5.11.2013 року, то в даному випадку підлягає застосуванню строк позовної давності відповідно до ст. 256 ЦК України, ч. 1 та ч. 5 ст. 261 ЦК України, ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Проте з даним висновком колегія суддів погодитися не може, так як він не відповідає фактичним обставинам справи, суперечить умовам укладеного між сторонами кредитного договору.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 та Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.10-14) 13.04.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 5600 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно п. 9.12 Умов і Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. На виконання умов кредитного договору позивачем було відкрито картковий рахунок та випущено платіжні картки по кредитній схемі, а саме: НОМЕР_1 зі строком дії 03/09, тобто до 31 березня 2009 року включно, та іменні картки НОМЕР_2 зі строком дії до 03/09, тобто до 31 березня 2009 року, а також НОМЕР_2 зі строком дії 03/13, тобто до 31 березня 2013 року (а.с.109,118).

Погашення заборгованості по кредиту здійснюється щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості, шляхом внесення коштів на картку відповідачем або шляхом договірного списання коштів, передбаченого заявою та п.п. 4.6 Умов і Правил надання банківських послуг.

Відповідачка користувалась наданим кредитом та вносила кошти на погашення заборгованості. Останній платіж здійснила у січні 2009 року.

Відповідно до п. 5.3 Умов і Правил надання банківських послуг строки і порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам з встановленим мінімальним обов'язковим платежем наведений в Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами і частину заборгованості по кредиту.

Відповідно до п. 5.4. Умов та Правил надання банківських послуг строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжних картках без встановленого мінімального обов'язкового платежу проводиться в наступному порядку: строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - в повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

З розрахунку заборгованості (а.с. 7-9, 121-128) вбачається, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору, він здійсненний саме виходячи зі змісту п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг, тобто з врахуванням узгодженого сторонами порядку погашення кредиту - по 7% щомісячно від суми заборгованості і такий порядок не передбачає обов'язкового погашення кредиту в останній день строку дії картки.

Дані обставини підтвердила і сама відповідачка ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду. Даючи пояснення зазначила, що дійсно строк дії договору не відповідав строку дії картки, обов'язку повністю погасити заборгованість в останній день дії картки, тобто 31 березня 2009 року у неї не було. Із заявою про припинення кредитних відносин вона не зверталася. Останнє часткове погашення заборгованості вона здійснила в січні 2009 року і про наявність у неї заборгованості на 31 березня 2009 року знала, проте жодних дій на її погашення до 31 березня 2009 року не здійснила, у зв'язку з відсутністю у неї такого обов'язку.

Тому висновок суду про те, що навіть за умови встановлення мінімального обов'язкового щомісячного платежу останнім днем погашення всієї суми кредиту є останній день строку дії картки, не відповідає умовам укладеного між сторонами договору, зокрема п.п. 5.3, 5.4 Правил користування платіжною карткою, розділу «Платіжна картка», заяві позичальника.

Враховуючи умови укладеного договору, дії сторін у справі, які свідчать про відсутність у них бажання припинення даних відносин, колегія суддів приходить до висновку що кредитний договір не припинив свою дію після 31 березня 2009 року, банк випустив для ОСОБА_3 нову іменну картку під НОМЕР_2 з терміном дії до 31 березня 2013 року та проводив щомісячні нарахування обумовлених договором платежів.

В повному обсязі тіло кредиту вийшло на прострочку 31 грудня 2012 року. З позовом банк звернувся до суду 5 листопада 2013 року. Тому застосування судом строку позовної давності саме з 31 березня 2009 року на думку колегії суддів є необґрунтованим.

Враховуючи помісячне нарахування платежів та виходячи з вимог ст. 257,261 ЦК України колегія суддів вважає, що стягненню підлягають платежі нараховані в межах строку позовної давності терміном три роки, що передували дню звернення до суду, тобто з 05.11.2010 року по 30.09.2013 року, що складають заборгованість по кредиту в сумі 1073,84 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 5977,05 грн.

На стягненні даних сум наполягав і позивач, уточнивши свої вимоги.

У зв'язку з цим рішення місцевого суду підлягає скасуванню згідно вимог ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача 7050 грн. 89 коп.

У зв'язку з задоволенням позову та апеляційною скарги сплачений позивачем судовий збір в сумі 229,40 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та 121,80 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Тому керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 грудня 2014 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за договором кредиту № б/н від 13.04.2006 року, яка виникла за період з 5.11.2010 року по 30.09.2013 року в сумі 7050,89 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 351,20 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -