Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1039/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2015 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Лисюк І.О.

при секретарі Федорів О.П.

за участю позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою, посилаючись на те, що рішенням Гусятинського районного суду від 28.10.1985р. проведено поділ колгоспного двору, який знаходиться в с. Коцюбинці Гусятинського району, виділивши мені, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (по батькові допущенна була помилка, правильно Омелянівна) веранду 1-1,коридор 1, кімнату 1-5, кімнату 1-6, сарай літній «Б», прибудову літню «Б»,підвал під «Б», літню кухню літ «В», гараж літ «В», ворота літ «Б», огорожу. Частка позивача згідно ухвали Гусятинського районного суду від 18 грудня 2014 р. збільшилася на 4/100 частин даного будинковолодіння. Відповідно до довідки Гусятинського РК БТІ від 16.01.2015 р. № 8 частка будинковолодіння по вул. Кайданка, 23 в с. Коцюбинці Гусятинського районну, що належить позивачу становить 37/100 частин, а дружини ОСОБА_3 як другого співвласника становить - 32/100 частин.

У проведенні реєстрації будинковолодіння на підставі рішення Гусятинського районного суду від 28.10.1985 року у позивача виникли труднощі. Відповідач ОСОБА_3, як співвласник 32/100 частини будинковолодіння не бажає реєструвати за собою право власності, відмовитися від частки будинковолодіння на користь позивача. Просить на підставі ст.ст. 346, 347 ЦК України визнати за ним право власності на 32/100 частин домоволодіння по вул. Кайданка, 23 в с. Коцюбинці Гусятинського району, що належала відповідачу ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю. ОСОБА_3 додатково пояснила, що її визнання позову є безумовним, вона відмовляється від своєї частки в домоволодінні на користь чоловіка, тому що вони вирішили подарувати свої частки доньці.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Норми статтей 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статтей 346, 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Підставою припинення права власності, зокрема, є відмова власника від права власності.

Судом встановлено, що житловий будинок садибного типу по вул. Кайданка, 23 в с. Коцюбинці Гусятинського району Тернопільської області належить на праві приватної власності сторонам по справі, а саме: ОСОБА_1 37/100 частини домоволодіння, ОСОБА_3 32/100 частини домоволодіння, ОСОБА_4 31/100 частини домоволодіння. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_3 відмовляється від права власності на частку в зазначеному домоволодінні на користь ОСОБА_1

Суд, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб і є безумовним, приходить до висновку, що позов про визнання права власності підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. . ст. 10, 11, 60, 61, 174, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 328, 334, 346, 347 Цивільного кодексу України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 32/100 частини житлового будинку садибного типу, загальною площею 32,7 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м. по вул. Кайданка, 23 «А» в с. Коцюбинці Гусятинського району Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк