Справа № 736/393/15-ц Провадження № 22-ц/795/1250/2015 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Синько О. О. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:прокурора Оліфір А.В., представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (що є правонаступником Головного управління Держземагенства у Чернігівській області) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2015 року у справі за позовом прокурора Корюківського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Чернігівській області до ОСОБА_6, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_7 сільська рада Корюківського району Чернігівської області, про припинення права постійного користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Чернігівській області до відповідача про припинення права постійного користування ділянкою площею 28,7 га, на території ОСОБА_7 сільської ради Корюківського району Чернігівської області, що була надана йому для ведення селянського (фермерського) господарства, згідно Державного акту на право постійного користування серії ЧН б/н від 05.06.1995 року та повернення земельної ділянки до земель державної власності; скасування запису про державну реєстрацію державного акта на право постійного користування землею серії ЧН б/н від 05.06.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею за № 57, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_6 не використовує земельну ділянку протягом тривалого часу (близько 10 років) та не сплачує земельний податок.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2015 року позов прокурора Корюківського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Чернігівській області до ОСОБА_6, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_7 сільська рада Корюківського району Чернігівської області, про припинення права постійного користування земельною ділянкою задоволено частково, припинено право постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_6 площею 28,7 га, яка розташована на території ОСОБА_7 сільської ради Корюківського району Чернігівської області, що була надана йому для ведення селянського (фермерського) господарства, згідно Державного акту на право постійного користування серії ЧН б/н від 05.06.1995 року та повернено цю земельну ділянку до земель державної власності. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2015 року в частині задоволення позову прокурора Корюківського району в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Чернігівській області про припинення права користування земельною ділянкою та припинення права постійного користування земельною ділянкою, прийняте нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви прокурора Корюківського району в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Чернігівській області про припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 28,7 га, вартістю 584169,06 грн., яка розташована на території ОСОБА_7 сільської ради Корюківського району Чернігівської області, що була надана йому для ведення селянського (фермерського) господарства, згідно Державного акту на право постійного користування серії ЧН б/н від 05.06.1995 року та повернення вказаної земельної ділянки до земель державної власності.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що 28 липня 1995 року ОСОБА_6 було засновано селянське (фермерське) господарство «НИВА», яке і до цього часу функціонує на території ОСОБА_7 сільської ради. Дане селянське (фермерське) господарство «НИВА» перебуває на спрощеній системі оподаткування, не являється платником земельного податку та не сплачує вказаний податок та орендну плату, що підтверджується листами Корюківської обєднаної державної податкової інспекції від 30.12.2014 №6386/10/15-043/418 та №1409/10/14-023 від 05.03.2015 року.

Також апелянт зазначає, що через фінансові труднощі в селянському (фермерському) господарстві «НИВА», яке очолює ОСОБА_6, внаслідок чого у апелянта не було змоги обробляти всю свою земельну ділянку, а лише частину, що і призвело до тих негативних факторів, зазначених в акті перевірки.

Вислухавши суддю-доповідача,пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, апеляційну скаргу відхилити, рішення залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до положень ч.1п.»а» ст.19 ЗК України за основним цільовим призначенням землі закріплено категорії земель України серед яких землі сільськогосподарського призначення. Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого режиму.

При цьому абзац другий частини»п»ятої статті 20 ЗК України встановлює обов»язок власників використовувати землі зазначеної категорії виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31,33-37 цього Кодексу.

Стаття 1 Закону України «Про землеустрій» містить визначення поняття»цільове призначення земельної ділянки», згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землекористування у встановленому законом порядку.

Цільове призначення земельних ділянок, які надані громадянам, юридичним особам у власність чи постійне користування, зазначається в державних актах на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою.

Згідно державного акту на право постійного користування землею серії ЧН б/н від 05.06.1995 року, ОСОБА_6 має в постійному користуванні земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 28,7 га для ведення селянського (фермерського) господарства на території ОСОБА_7 сільської ради Корюківського району Чернігівської області.

Положеннями ст.7 Земельного кодексу України 1990 року (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачалось надання у постійне користування землі громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства.

Відповідачем після одержання Державного акта на право постійного користування землею, 28.07.1995 року було засновано фермерське господарство «Нива» .

Статтею 96 ЗК України визначено перелік обов»язків землекористувачів у тому числі: забезпечувати використання землі за цільовим призначенням, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Статтею 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та систематична несплата земельного податку або орендної плати.

У відповідності до п.а ч.1 ст.143 Земельного кодексу України у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку.

Однак як встановлено судом першої інстанції, відповідач ОСОБА_6, незважаючи на надання йому як землекористувачу у постійне користування 28,7га., землі для ведення селянського (фермерського ) господарства, не виконує обов»язок землекористувача тривалий час ( близько десяти років) відповідно до умов її надання, що призвело до забур»янення та заліснення землі сільськогосподарського призначення. Дані обставини невикористання ОСОБА_6М, наданої йому землі сільськогосподарського призначення підтверджені: ОСОБА_3 перевірки дотримання вимог земельного законодавства складеного 25 січня 2013 року складеного головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель - Державним інспектором сільського господарства ОСОБА_8М (ас.19), ОСОБА_7 сільської ради від 25.01.2013 року № 2-8/56, зазначено що громадянин ОСОБА_6 знятий з реєстрації по ОСОБА_7 сільській раді 17.02.2006 року. Земельну ділянку, яка надана йому у постійне користування, не використовує з 2006 року (ас.23).

Таким чином, судом першої інстанції на підставі належних та допустимих доказів встановивши, що земельна ділянка надана ОСОБА_6 тривалий час не використовується ним за цільовим призначенням зазначеним у документах на право землекористування, прийшов до обґрунтованого висновку що до відповідача як землекористувача може застосовуватися санкція у вигляді примусового припинення права землекористування.

Згідно із ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об»єктом плати за землю є земельна ділянка.

Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до чинного законодавства власники земельних ділянок та землекористувачі сплачують земельний податок з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно з інформацією, наданою Корюківською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Чернігівській області, відомості про сплату земельного податку відповідачем відсутні, а СФГ «Нива» платником земельного податку не являється.

Як вбачається з Податкових декларацій Про майновий стан і доходи ОСОБА_6, ним при подачі декларацій не зазначалися відомості про земельну ділянку надану йому у постійне користування площею 28,7 га. На підставі Державного акту від 05.06.1995 року (ас.131-145), і таким чином ним не сплачувався земельний податок, від якого він не звільняється відповідно до положень статті 297 Податкового Кодексу України.

Таким чином, матеріалами справи встановлено безплатність землекористування відповідача що суперечить принципам земельного права, та закріплення за ним великого земельного угіддя яке тривалий час залишається невикористаним.

Враховуючи вищезазначене, конкретні обставини справи, правову суть спору, суд першої інстанції встановивши юридичні факти з якими земельний закон пов»язує припинення права користування земельної ділянкою, прийшов до обґрунтованого висновку про припинення права постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_6 площею 28,7 га., яка розташована на території ОСОБА_7 сільської ради Корюківського району, що була надана йому для ведення селянського (фермерського) господарства.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, щодо недоведеності обставин, які мають значення для справи є безпідставними, оскільки факти які мають важливе значення для справи підтверджені передбаченими законом доказами та оцінені судом у відповідності з правилами ст.212 ЦПК України.

У апеляційного суду відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, у зв»язку з чим апеляційну скаргу необхідно відхилити і залишитьи рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: