Справа № 2/489/152/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

02.02. 2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

представника позивача - Віляйкіной М.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2014 р. ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивували тим, що надають послуги теплопостачання до квартири АДРЕСА_1, де проживає та зареєстрована відповідачка. Позивач фактично надав вказані послуги, проте відповідачка ОСОБА_2 не в повному обсязі сплачувала за їх постачання, в зв'язку з чим за даною квартирою утворилася заборгованість станом на 01.09.2008 року. Між сторонами по справі було укладено договір реструктуризації боргу. Проте, відповідачка не виконувала в повному обсязі договір реструктуризації та не сплачувала поточні платежі, через що виник борг у загальному розмірі - 9 702 грн. 32 коп..

Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму боргу, індексацію суми боргу за поточними платежами та за договором реструктуризації в розмірі 606 грн. 32 коп. та 560 грн. 89 коп., 3 % річних за прострочення поточних платежів та платежів за договором реструктуризації в розмірі 286 грн. 89 коп. та 228 грн. 14 коп., що разом складає 11 384 грн. 56 коп., а також судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково. Посилаючись на своєчасне та в повному обсязі виконання договору реструктуризації, вважає, що не повинна сплачувати індексацію та 3 % річних за невиконання цього договору. Також вважає, що борг за поточними платежами складає 4017,53 грн., у стягненні якого на користь позивача не заперечує.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно Рішення Миколаївської міської ради № 1078 від 26.05.2006 р. ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" з 01.06.2006 р. визнано виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та проведення розрахунків із населенням та бюджетними організаціями міста.

ОСОБА_2 проживає та зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 Даний будинок підключений до системи централізованого енерго-, водо- і теплоенергопостачання. За таких обставин всі мешканці будинку, включаючи відповідачку, є споживачами послуг ОКП «Миколаївоблтеплоенерго».

Відповідно до ст.ст. 19, 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відсутність підписаного договору не звільняє споживачів від оплати наданих їм послуг.

Зобов'язання по поставці теплової енергії позивач виконав, про що свідчать наряди на підключення будинкової системи до теплопостачання.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Заборгованість ОСОБА_2 за надані послуги з теплопостачання за період з 01.09.2008 р. по 01.12.2010 р. складала 4 844 грн. 21 коп.

06.12.2010 р. між ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» та ОСОБА_2 було укладено Договір № 11/1591 про реструктуризацію заборгованості за період з 01.09.2008 р. по 01.12.2010 р., станом на 01.12.2010 р, у розмірі 4 844 грн. 21 коп.

Відповідно до положень п.1.3. Договору реструктуризації відповідачка зобов'язана була щомісячно до 10 числа погашати заборгованість згідно графіку, та сплачувати поточні платежі.

Відповідачкою було сплачено за договором реструктуризації загальну суму - 4860 грн., що на 15 грн.79 коп. більше,ніж передбачено договором. Проте оплата відбувалась без дотримання графіку платежів ( 405 грн. за квитанцією № 245 від 4.12.2013 року; 135 грн. за квитанцією № 188 від 09.12.2010 року; 135 грн. за квитанцією № 342 від 29.01.2011 року; 135 грн. за квитанцією № 163 від 28.02.2011 року; 135 грн. за квитанцією № 265 від 01.04.2011 року; 135 грн. за квитанцією № 266 від 01.04.2011 року; 135 грн. за квитанцією № 227 від 27.05.2011 року; 135 грн. за квитанцією № 191 від 07.07.2011 року; 135 грн. за квитанцією № 410 від 10.08.2011 року; 135 грн. за квитанцією № 240 від 17.09.2011 року; 135 грн. за квитанцією № 139 від 07.10.2011 року; 135 грн. за квитанцією № 67 від 15.11.2011 року; 135 грн. за квитанцією № 9716 від 08.12.2011 року; 135 грн. за квитанцією № 319 від 22.02.2012 року; 135 грн. за квитанцією № 275 від 26.03.2012 року; 135 грн. за квитанцією № 89 від 05.07.2012 року; 135 грн. за квитанцією № 90 від 05.07.2012 року; 135 грн. за квитанцією № 91 від 05.07.2012 року; 540 грн. за квитанцією № 299 від 22.10.2012 року; 270 грн. за квитанцією № 226 від 29.10.2012 року; 135 грн. за квитанцією № 221 від 20.12.2012 року; 135 грн. за квитанцією № 222 від 20.12.2012 року; 405 грн. за квитанцією № 274 від 14.06.2013 року; 135 грн. за квитанцією від 25.05.2013 року; 270 грн. за квитанцією № 165 від 04.07.2013 року; 270 грн. за квитанцією № 244 від 23.09.2013 року).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Виходячи із сум несвоєчасного внесення платежів за договором реструктуризації, згідно наданого розрахунку, втрати позивача від інфляції складають 606 грн. 32 коп., 3 % річних - 286 грн. 89 коп.

Суд вважає, що заявлені вимоги в частині стягнення зазначених сум підлягають задоволенню.

Крім того, згідно наданого позивачем розрахунку, за період з 01.12.2010 року по 01.08.2014 року за послуги теплопостачання відповідачу позивачем було нараховано до сплати 10723 грн.37 коп.

З яких сплачено відповідачем 975 грн.26 коп. ( 340 грн.34 коп. за квитанцією № 10 від 29.12.2010 року за грудень 2010 року; 356 грн.07 коп. за квитанцією № 422 від 07.05.2011 року за січень 2011 року; 278 грн.85 коп. за квитанцією від 14.12.2013 року за травень - липень 2011 року).

Таким чином залишок боргу, станом на 01.08.2014 року, складає 9 732 грн. 32 коп. ( 10723 грн.37 коп.- 15 грн.79 коп. - 975 грн.26 коп.). З яких позивач просить стягнути 9 702 грн.32 коп.

Крім того, відповідно до розрахунку позивача, втрати позивача від інфляції через несплату боргу складають 560 грн. 89 коп., 3 % річних - 228 грн. 14 коп.

Отже, з урахуванням наведеного вище, суд вважає, що заявлені вимоги в частині стягнення боргу, 3% річних та втрат від інфляції підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, на підставі ст.ст. 10, 34, 60, 62, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги теплопостачання в розмірі 9 702 грн. 32 коп., втрати від інфляції в розмірі 606 грн. 32 коп. та 560 грн. 89 коп., а також 3 % річних в розмірі 286 грн. 89 коп. та 228 грн. 14 коп., що разом складає 11 384 грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: