АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 685/16/15-ц
Провадження № 22-ц/792/834/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді П'єнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

при секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» Москалюк С.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи служба у справах дітей Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області, Теофіпольська державна нотаріальна контора, про визнання договору іпотеки недійсним.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи служба у справах дітей Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області, Теофіпольська державна нотаріальна контора, про визнання договору іпотеки недійсним. В обґрунтування якого зазначала, що 07.03.2001 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у них народились діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказувала, що 17.08.2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», було укладено кредитний договір №HMTWGA 00007715, за умовами якого ОСОБА_2 отримав готівковий кредит в розмірі 55625 грн. з кінцевим терміном повернення до серпня 2017 року. Зазначала, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним було укладено договір іпотеки, де предметом іпотеки являється будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Теофіпольського району. У зв'язку із виникненням заборгованості по вищевказаному кредитному договору рішенням Теофіпольського районного суду від 04.03.2014 року звернуто стягнення на предмет іпотеки. Посилається на те, що при укладанні договору іпотеки були порушенні права неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які постійно проживали у житловому будинку по АДРЕСА_1, та користувались зазначеним житлом, в інше місце проживання не вибували та право користування житловим будинком не втрачали. Позивач вважає, що оскільки не було отримано дозволу органу опіки та піклування на укладання договору іпотеки, такий правочин підлягає визнанню недійсним. Відповідно, підлягають застосуванню наслідки недійсності правочину, а реєстраційні записи в Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна скасуванню.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. На думку апелянта, в рішенні суд першої інстанції не врахував житлові права малолітніх дітей, та не взяв до уваги норми міжнародного права в сфері захисту прав ті інтересів дітей. Зазначає, що позивачем в повній мірі було доведено факт права користування дітьми житловим будинком. А тому, на час укладення угоди необхідний був дозвіл органу опіки та піклування. За відсутності такої згоди відповідного органу, договір іпотеки є недійсним.

В судовому засіданні представник позивача та відповідач ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. Крім того, органом опіки та піклування подано суду заяву про слухання справи у відсутності представника органу опіки та піклування, в якій також повідомлено про підтримання позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення або зміни рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суд повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності порушень прав дітей позивача при укладенні договору іпотеки.

Однак, суд першої інстанції дійшов таких висновків при неповному з'ясуванні обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенні норм матеріального та процесуального права.

Встановлено, що 17 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» ) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №HMTWGA00007715, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 55625 грн. з кінцевим терміном повернення до 16.08.2017 року (а.с. 85-87).

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 17.08.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» ) та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, за яким предметом іпотеки являлось будинковолодіння по АДРЕСА_1 (а.с. 82-84).

19.04.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої визначено порядок погашення заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, та графік погашення кредиту в новій редакції (а.с. 11).

На час укладення договору іпотеки ОСОБА_2 було надано довідку, видану виконкомом Святецької сільської ради №1137 від 10.09.2007 року, про те, що в будинку по АДРЕСА_1 малолітні та неповнолітні діти не проживають та права користування цим житловим будинком не мають (а.с. 88).

З витягу з по господарських книг по господарству по АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, вибули в господарство №28 09.08.2007 року та прибули з господарства 02.12.2009 року (а.с. 39).

Разом з тим, за показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 встановлено, що сім'я ОСОБА_9 з часу придбання ними будинку - 2005 року весь час разом з дітьми постійно в ньому проживали.

За довідкою лікарської амбулаторії Святецької сільської ради №12 від 02.02.2015 року, з 2006 року ОСОБА_6 наглядався лікарем і патронажною медичною сестрою за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 41).

Згідно відомостей, які містяться в паспорті ОСОБА_4, остання з 29.12.2005 року значиться зареєстрованою в АДРЕСА_1 (а.с. 148).

За повідомленням Святецької сільської ради №95 від 05.05.2015 року, ОСОБА_4 з неповнолітніми дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знялась з реєстрації місця проживання (АДРЕСА_1) 09.08.2007 року згідно усного звернення та були зареєстровані в АДРЕСА_2 - 09.08.2007 року на підставі письмової заяви ОСОБА_10 08.12.2009 року ОСОБА_4 з неповнолітніми дітьми ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 згідно усного звернення була виписана з господарства по АДРЕСА_2 та прописані в господарство по АДРЕСА_1 згідно заяви власника будинковолодіння ОСОБА_2 від 08.12.2009 року (а.с. 160-162).

За даними управління ДМС в Хмельницькій області ОСОБА_4 з 10.01.2006 року значиться за адресою АДРЕСА_1. Разом з нею зареєстрований ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованим (знятим з реєстраційного обліку) на території Хмельницької області не значиться (а.с. 167).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Частинами 1, 4 ст. 6 зазначеного Закону передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Заява особи про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для реєстрації місця проживання особи.

Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) , зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно п. 2.18.12. Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженої наказом Держкомстату від 18.04.2005 року № 95 (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), у рядку щодо відміток про членів домогосподарства, які зовсім вибули з нього, необхідно зазначити рік, місяць та причину вибуття члена домогосподарства. При цьому слід у записах про вибуття з різних причин на підставі заяви члена/членів домогосподарства зробити відмітку, чи вибула певна особа на постійне місце проживання в інше домогосподарство даної ради, чи за межі території ради.

З огляду на вищевикладене слід дійти висновку, що зняття з реєстрації ОСОБА_4 та її неповнолітніх дітей за адресою АДРЕСА_1 проведено з порушенням визначеного законом порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

У відповідності до роз'яснень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У п. 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що згідно зі ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України та ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

У зв'язку з наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки), не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності, колегія суддів вважає, що на момент укладення спірного договору іпотеки неповнолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично використовували житлову площу в житловому будинку по вул. Базаліських, 10 в с. Святець та мали право користування нею, а тому дані обставини були перешкодою для укладення договору іпотеки без отримання попередньої згоди органу опіки та піклування. Відповідно, позовні вимоги щодо визнання договору іпотеки від 17 серпня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «Приватбанк», та посвідченого державним нотаріусом Теофіпольської державної нотаріальної контори Сурмою Г.Ф., зареєстрованого в реєстрі за №2456, недійсним підлягають задоволенню.

В зв'язку з визнанням недійсним договору іпотеки, підлягають скасуванню реєстраційні записи про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомостей щодо предмету іпотеки.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З огляду на те, що за договором іпотеки майно в натурі не передавалось, відповідно позовні вимоги в частині застосування наслідків недійсності правочину задоволенню не підлягають.

Частиною 5 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. А тому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 к. в рівних частках з кожного.

З урахуванням вищевикладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати договір іпотеки від 17 серпня 2007 року, укладений між ОСОБА_2 та закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», та посвідчений державним нотаріусом Теофіпольської державної нотаріальної контори Сурмою Г.Ф., зареєстрований в реєстрі за №2456, недійсним.

Скасувати реєстраційні записи про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомостей щодо будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь держави по 121 грн. 80 к. судового збору з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. П'єнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Самойлович А.П. Провадження № 22-ц/792/834/15

Доповідач -П'єнта І.В. Категорія № 19