Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м енем У к р а ї н и

23 листопада 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Ковальовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Миколаївської міської ради, Управління Держземагенства у Миколаївському районі Миколаївської області про визнання недійсним окремих пунктів рішення, державного акту на право власності на земельну ділянку та договору оренди земельної ділянки, третя особа ОСОБА_5,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до відповідачів з позовом, в якому просила визнати недійсними пункти 8, 8.1, 8.2, 9, 9.1, 9.2 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради від 19.06.2009 року №35/54; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№502547, загальною площею 1000 кв.м., розташовану по вул. В. Морській, 77 в м. Миколаєві та скасувати його реєстрацію; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 83 кв.м., розташованої по вул.. В. Морській, 77 в м. Миколаєві, укладеного між Миколаївською міською радою та ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та скасувати його реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона до 12.04.2007 року була власником 7/100 частин (індивідуального) житлового будинку по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.01.2007 року 7/100 частин домоволодіння №77 по вул. В. Морській в м. Миколаєві надано нову адресу вул. Мала Морська, 17-а. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.03.2008 року установлено нові ідеальні частки вказаного домоволодіння: ОСОБА_3 26/100, ОСОБА_7 23/100, ОСОБА_6 26/100 та ОСОБА_4 25/100. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 19.06.2009 року ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 надано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 1000 кв.м. та в оренду терміном на 25 років земельну ділянку площею 83 кв.м. із домоволодіння загальною площею 1083 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві. Земельна ділянка, яка знаходиться під будинком, господарськими спорудами, будівлями позивача та необхідна для їх обслуговування знаходиться в межах земельної ділянки, яку отримали у власність та оренду відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 Таким чином, приватизувати земельну ділянку для обслуговування свого будинку з господарськими спорудами та будівлями позивач не має можливості внаслідок прийняття Миколаївською міською радою рішення №35/54 від 19.06.2009 року. За такого, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду притягнуто до участі у справі у якості третьої особи ОСОБА_5.

Позивач до судового засідання не з*явилася, направила свого представника.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду заяву про закінчення розгляду справи його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_6- ОСОБА_8, ОСОБА_9 позов не визнали, вважали його таким, що задоволенню не підлягає, оскільки позивачем пропущений строк звернення до суду, а також вказали на те, що позивач відмовилась від приватизації земельної ділянки, та має можливість порушення права іншим способом, та надали суду заяву про закінчення розгляду справи у їх відсутності.

Представник відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_9 позов не визнали з тих же причин, надала суду заву про закінчення розгляду справи у її відсутності.

Представник третьої особи ОСОБА_10 - ОСОБА_11 вважала позов таким, що підлягає задоволенню. У своїх поясненнях зазначила, що у межі земельної ділянки №:09:062:0008, відведеної відповідачам ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 для обслуговування домоволодіння №77 по вул. В. Морській, 77 в м. Миколаєві, входить земля, розташована під навісом та житловим будинком ОСОБА_5 Належний ОСОБА_5 навіс відображений на всіх кадастрових планах земельних ділянок, переданих у власність та в оренду відповідачам, що відображено на кадастровому та топографічному планах земельної ділянки №:09:062:0008. За такого, ОСОБА_5 не може узгодити технічну документацію та приватизувати землю під будинком по вул. В. Морській, 77-а в м. Миколаєві, оскільки має місце накладення земельної ділянки відповідачів, наданої їм у власність, з земельною ділянкою, необхідною для обслуговування його будинку. Окрім того, ОСОБА_5 не має права оформити право користування на земельну ділянку №:09:062:0008 «загальний двір», оскільки договір оренди був оформлений між відповідачами та Миколаївською міською радою. В склад орендарів не був включений попередній власник будинку по вул. В. Морській, 77-а в м. Миколаєві, тому ОСОБА_5 не набув права оренди загальним двором з набуттям прав на будинок.

У судовому засіданні надала заяву про закінчення розгляду справи у її відс утності.

Відповідачі та третя особа до судового засідання не з*явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Вивчивши доводи позовної заяви заяви, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентарної справи №24177 за адресою:м. Миколаїв, вул. В. Морська, 77-а, інвентарної справи б/н за адресою: м. Миколаїв, вул. В. Морська, 77/2, інвентарної справи №27447 за адресою: м. Миколаїв, вул. М. Морська, 17-а, інвентарної справи №31007 за адресою: м. Миколаїв, вул. В. Морська, 77/1-а, інвентарної справи №31807 за адресою: м. Миколаїв, вул. М. Морська, 17 Б, інвентарної справи №26909 за адресою: м. Миколаїв, вул. В. Морська, 77/1, інвентраної справи №441 за адресою: м. Миколаїв, вул. М. Морська, 17, інвентарної справи №443 за адресою: м. Миколаїв, вул. В. Морська, 77, судом встановлено наступне.

У відповідності до роз*яснень Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», даних у пункті 7, земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України; далі ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

За змістом ст.ст. 13, 14 Конституції Укрваїни, статті 11 ЦПК України, статей 123, 124, 127, 128 ЗК України, рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється волевиявлення власника землі і реалізовуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог ЗК України, спрямованих на раціональне використанння землі як об*єкта нерухомості (власності).

Реалізація земельних прав передбачає певну процедуру, порядок, механізм їх виконання.

Надання земельних ділянок у власність - це здійснювана в процесуальній формі упорядкована діяльність зацікавлених осб і державних органів, направлена на встановленння права власності на конкретну земельну ділянку.

Належне забезпечення процесу набуття суб*єктом права власності на землю здійснюється завдяки існуючим процесуально-правовим гарантіям, до яких відноситься законодавче визначення деяких процедур приватизації земель, встановленння послідовності дій та стадій передачі земель у власність, визначення термінів розгляду матеріалів приватизації, прийняття рішень і видачі правовстановлюючих земельно-правових документів.

Таким чином, підставою набуття права власності є рішення відповідних органів, а процедурою- передача ( надання ) земельних ділянок у власність чи користування.

Як зазначено у ст. 116 ЗК України, рішення щодо надання земельних ділянок у власність чи користування ухвалюють органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування.

Повноваженння щодо надання земельних ділянок у власність чи користування . передбачені главою 2, 3 ЗК України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про місцеві державні адміністрації».

За такого, набуття права власності та користування земельною ділянкою складається із заємопов*язаних стадій: порушення клопотанння про надання земельної ділянки, розгляду матеріалів та ухвалення рішення, визначення меж користування земельною ділянкою, видачі документів та їх реєстрації.

Визначення меж користування земельною ділянкою є необхідною умовою для виникнення відповідних прав землевласників і земелекористувачів, та заключається у визначенні та закріпленнні меж і конфігурації земельних ділянок.

Добровільна відмова від права власності або права постійного користування земельною ділянкою ( ст. 142 ) є самостійним волевиявленням, яке пов*язане з небажанням подальшої експлуатації земельної ділянки, яке иає бути здійснено у відповідній формі- письмовій заяві.

У разі набуття права влавності на житловий будинок, що знаходиться на земельній ділянці, наданій у користування , до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою.( ст. 120 ЗК України).

Порядок користування спільною земельною ділянкою, в тому числі і тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою в залежності від розміру їх часток у спільній сумісній власності на будинок.

Громадяни України відповідно до ст.121 ЗК України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок у місті не більше 0, 10 га.

Відповідно до ст. 118 ЗК України, рішення органів виконавчої влади щодо приватизації земельної ділянки ухвалюється у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів,що підтверджують розмір земельної ділянки.

Захист прав громадян на земельні ділянки відбувається згідно з ч.3 ст. 152 ЗК України. шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, зас тосування інших передбачених законом способів.

За змістом ст. 116 ЗК України чинної на час виникнення спірних правовідносин, громадяни та юридичні особи набували право власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Отже, рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки є необхідною передумовою виникнення права власності на земельну ділянку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право власності має абсолютний характер та є непорушним.

Забезпечуючи усім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

Рівність умов захисту прав власності на землю випливає із ст.ст. 21, 55 Конституції України та ст. 152 ЗК України.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Способами захисту субєктивних цивільних прав є матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення визнання порушених оспорюваних прав та вплив на порушника.

Згідно до ст.152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів.

Також статею 126 Земельного кодексу України, встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"

На підставі рішення Миколаївської міської ради №919 від 25.09.2002 року, 04.10.2002 року видані свідоцтва про право власності на будинок №77 по вулиці Великій Морській в м. Миколаєві, який складається із 4 житлових будинків, у наступних долях: ОСОБА_12- 3/100, ОСОБА_13-9/100, ОСОБА_3- 10/100, ОСОБА_14- 3/100, ОСОБА_1- 4/100, ОСОБА_15- 7/100, ОСОБА_16 ОСОБА_17 - 45/100, ОСОБА_6- 7/100, ОСОБА_18- 3/100, ОСОБА_7-9/100.

Площа земельної ділянки складала 1460 квадратних метрів.

За даними технічної інвентаризації станом на 29.03.2006 року власниками будинку №77 по вул. В.Морська, в м. Миколаєві являлись: ОСОБА_3- 18/100, ОСОБА_1- 7/100. ОСОБА_19- 13/100, ОСОБА_6- 18/100, ОСОБА_20- 16/100, ОСОБА_4- 17/100.

За даними МБТІ станом на 26.01.2007 року власниками домоволодіння №77 по вулиці В. Морська, являлись: ОСОБА_3- 18/100, ОСОБА_7- 16/100, ОСОБА_6- 18/100, ОСОБА_4- 17/100, ОСОБА_1-7/100, ОСОБА_19.- 13/100, ОСОБА_16 Рамзі-11/100.

На підставі рішення Миколаївської міської ради від 22.09.2006 року № 1987, 26.01.2007 року № 218, від 25.05.2007 року № 1041, частині домоволодіння, що належать ОСОБА_16, ОСОБА_1, ОСОБА_21, надані нові адреси: вул. Велика Морська, 77/1, ОСОБА_22, 17-А, ОСОБА_23, 77/2.

Рішенням № 743 від 25.03.2008 року встановлені ідеальні частки власників будинку по вул. В.Морська, 77 в м. Миколаєві: ОСОБА_3- 26/100, ОСОБА_7- 23/100, ОСОБА_6- 26/100. ОСОБА_4- 25/100.

Рішенням № 14/50 від 14.09.2007 року затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 982 кв.м для обслуговування житлового будинку по вул. В.Морська, 77.-а; за домоволодінням по вул. В.Морська, 77 залишена земельна ділянка 1083 кв.м., та встановлено сервітут, на земельну ділянку 53 кв.м по вул. В.Морська, 77.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.04.2007 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок літ. Г загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами.

Рішенням виконкому Миколаївської міської ради №1041 від 25.05.2007 року 13/100 часток домоволодіня, які належали ОСОБА_19 надано нову адресу вулиця Велика Морвська, 77/2, яке пізніше придбано ОСОБА_24 Ісса, за яким зареєстровано право власності на нерухоме майно по вул. Велика Морська, 77/2 в м. Миколаєві.

Рішенням виконкому Миколаївської міської ради №1041 від 25.05.2007 року житловому будинку літ. Г та гаражу літ. Л по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві надано нову адресу: вул. Велика Морська, 77/1. Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_16 ОСОБА_17.

На плані земельної ділянки, доданої до техпаспорту станом на 16.10.2007 року, вбачається, що на площі 1182 кв.м. розташовані наступні будівлі: літ. А, літ. Б., літ. Г., літ. Ж., літ. К., літ. О, літ. Л, літ. Щ.

01.10.2008 року ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 звернулись із заявою про оформлення правових документів на земельну ділянку за адресою м. Миколаїв, вулиця В.Морська, 77.

28.11.2008 року Миколаївська міська рада повідомила, що співвласникам необхідно замовити виготовлення технічної документації із землеустрою на зазначену земельну ділянку загальною площею 1182 кв.м.

Управлінння містобудування та архітектури 21.11.2008 року погодила відведення земельної ділянки площею 1000 кв.м.для обслуговування житлового будинку та споруд, а земельну ділянку площею 460 кв.м на умовах оренди.

ТОВ «Центральний -1» 10.10.2008 року надав дозвіл на розподіл земельної ділянки по вул. В.Морська, 77 в м. Миколаєві.

У травні 2009 року наданий висновок Управління держкомзему № 1943, згідно якого на земельну ділянку по вул. В.Морській, 77 в м. Миколаєві, за даними Державного земельного кадастру діють обтяження у використанні земельної ділянки.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 19.06.2009 року №35/54 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту , що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 1000 кв. м. для передачі у спільну сумісну власність, за рахунок земель, не наданих у власність або користування, для обслуговування жилого будинку, гоподарських будівель і споруд по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві (пункт 8); згідно з КООВЗД існують обмеження на використання земельної ділянки: код 01.05.23 «інші обмеження» та код 02.03.01 «право проходу та проїзду через земельну длянку» на площі 53 кв.м.(пункт 8.1); надано ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 1000 кв.м. із домоволодіння загальною площею 1083 кв.м. для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. В. Морській, 77 в м. Миколаєві (пункт 8.2); технічну документацію із землеустрою щодо складанняч догвоору оренди, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 83 кв.м. для передачі в оренду, за рахунок земель міста , не наданих у власність або користування, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. В. Морській, 77 в м. Миколаєві(пункт 9); згідно з КООВЗД існують обмеження земельно ділянки: код 01.05.23 «інші обмеження» (пункт 9.1); предано ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 в оренду терміном на 25 років земельну ділянку площею 83 кв.м. із домоволодіння загальною площею 1083 кв.м. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. В. Морській, 77.

Згідно технічної документації, доданої до рішення виконкому, актом від 05.05.2009 року, виконано перенесення на місцевість меж сервітуту на земельну ділянку 53 кв.м., який підписаний фізичною особою-підприємцем ОСОБА_25, підписи інших осіб, вказаних в акті - відсутні.

За даними тієї ж технічної документації, вказані суміжні землекористувачі по вулиці М.Морській, 17 та 19, ОСОБА_23, 77-а, ОСОБА_23, 75, однак погодження відсутні.

Порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю передбачено відповідною Інструкцією.

Згідно вимог п.п.2.1, Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і права постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі», затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року за №43, роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: підготовчі роботи, встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки, складання кадастрового плану земельної ділянки, заповнення бланка державного акта.

Пункт 2.4 даної інструкції вказує на те, що перенесення в натуру або відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з привязкою не менше двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі та до твердих точок на місцевості. Здійснюється кадастрова зйомка земельної ділянки з наступним вирахуванням координат поворотних точок меж і площі ділянки. За результатами виконаних робіт складається кадастровий план земельної ділянки.

За п. 28.8, на плані меж земельної ділянки в бланку державного акту показуються всі елементи , вказані в п. 2.6, крім елементів, зазначених в абз. 5,6,8 цієї ж інструкції.

Стаття 198 ЗК України передбачає, кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Кадастрова зйомка включає:

а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки;

б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та

землекористувачами;

в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості;

г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять

обтяження та обмеження щодо використання землі;

ґ) виготовлення кадастрового плану.

Технічна документація із землеустрою, що передувала видачі державного акту не відповідає вимогам закону: не містить плану встановлення меж, план земельної ділянки, акт відновлення меж земельної ділянки в натурі, збірний кадастровий план, координати кутів зовнішніх меж землекористування, меж контурів угідь в розрізі землекористування, всі необхідні правовстановлюючі документи, акти постійної комісії, дані технічної інвентаризації і т.д.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, включає в тому числі рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди.

Однією із причин цього стало надання розробнику технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта, що посвідчує право власності на земельну ділянку її замовниками копії технічного паспорту із планом земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку по вул. В. Морській, 77 в м. Миколаєві, виготовленого станом на 06.05.2006 року, тобто до виділення будинків заявників у окремі адреси.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№502547, виданого 25.11.2009 року Миколаївською міською радою на підставі рішення Миколаївської міської ради від 19.06.2009 року за №35/54, співвласниками земельної ділянки площею 0,10000 га, розташованої по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві є ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7

05.02.2010 року між Миколаївською міською радою та ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 укладено договір оренди земельної ділянки площею 83 кв.м. із домоволодіння загальною площею 1083 кв.м., без права передачі в суборенду терміном на 25 років.

22.07.2010 року на вих. №2725 внесено протест прокуратури м. Миколаєва на пункт 8 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради №35/54 від 19.06.2009 року.

Рішенням Миколаївської міської ради від 06.09.2010 року №48/55 «Про розгляд протесту прокуратури м. Миколаєва від 22.07.2010 року №2725 вих. На п. 8 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради від19.06.2009 року №35/34» протест прокуратури м. Миколаєва від 22.07.2010 року №2725 вих. задоволено, пункти 8.8.1 та 8.2 рішення міської ради від 19.06.2009 №35/54 «Про вилучення, надання, передачу у власність, спільну сумісну та спільну часткову власність, надання в оренду земельних ділянок громадянам, зміну цільового призначенн земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради до Центрального району м. Миколаєва» скасовано. Рекомендовано Миколаївській філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» скасувати запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на та право постійного користування землею, договір оренди землі за №98 щодо реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №502547.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.08.2013 року визнано незаконним та скасовано рішення Миколаївської міської ради №48/55 від 06.09.2010 року «Про розгляд протесту прокуратури м. Миколаєва від 22.07.2010 року №2725 вих. на п.8 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради від 19.06.2009 року №35/54. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.08.2013 року залишено без змін, та вказано, що захист порушеного права ОСОБА_16 та інших повинен здій снюватись в судовому порядку шляхом скасування п.8 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради від 19.06.2009 року № 35/ 54 за позовом зацікавлених осіб.

09.09.2014 року ОСОБА_7 померла.

Постановою державного нотаріуса Першої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_26 від 30.03.2015 року ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на 23/100 частки домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 77, у зв*язку з тим, що документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на вказане майно, не надано.

Згідно із ч.ч 1, ст. 120 Земельного кодексу України ( в редакції, чинній на момент прийняття рішення) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо за договором про відчуження житлового будинку, будівлі чи споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею чи спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля чи споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, тов разі їх відчудження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до ч.2 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право вланості на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені

У відповідності до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність.

В силу ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. ст. 57 - 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Для правильного вирішення спору про визнання недійсним договору оренди суттєве значення має з'ясування правового режиму спірної земельної ділянки та дотримання сторонами порядку передачі її в оренду згідно з вимогами статей 84, 118, 123, 124 ЗК України з урахуванням необхідності у певних випадках дотримання порядку її вилучення. З огляду на це судам потрібно встановлювати наявність у відповідної ради повноважень для вирішення питання щодо затвердження проекту відведення і передачі спірної земельної ділянки в оренду, а отже й дійсність укладеного договору, що оспорюється.

З огляду на це судам необхідно враховувати, що оскільки договір оренди укладається на виконання рішення органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, то без скасування таких рішень у встановленому законом порядку відсутні правові підстави для визнання відповідних договорів недійсними з підстав відсутності повноважень у відповідної місцевої ради чи органу виконавчої влади на затвердження проекту відведення та передачі спірної земельної ділянки в оренду.

Водночас згідно з частиною четвертою статті 15 Закону України "Про оренду землі" невід'ємними частинами договору оренди землі є: 1) план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; 2) кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; 3) акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); 4) акт приймання-передачі об'єкта оренди; 5) проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

У вирішенні спорів про визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки суди мають з'ясовувати наявність на момент укладення оспорюваного договору оренди рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки, оскільки його відсутність суперечить вимогам пункту 5 частини четвертої статті 15 Закону України "Про оренду землі" та пункту 3Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 677.

Також, розглядаючи справи у спорах про визнання недійсними договорів оренди, суди повинні з'ясовувати питання чинності рішень (розпоряджень), на підставі яких було укладено такі договори.

У відповідності до ст. 257 ЦК України та п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді судами цивільних справ», у спорах про захист прав власників земельних ділянок застосовується позовна давність тривалістю у три роки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові на цих підставах, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленого до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Строк позовної давності позивачем суд вважає не пропущеним, оскільки, починаючи з 2010 року між співвласниками будинку №77 по вулиці В.Морській в м. Миколаєві існує спір.

Заперечення представників відповідачів в цій частині не заслуговують уваги, оскільки іншим шляхом, передбаченим чинним законодавством поновити порушене право неможливо.

За такого, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання недійсними пунктів 8, 8.1, 8.2, 9, 9.1, 9.2 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради від 19 червня 2009 року №35/54; визнання недійсним державного аку на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№502547, загальною площею 1000 кв.м., розташовану по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 83 кв.м., розташованої по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві, укладений між Миколаївською міською радою та ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо скасування реєстації державного аку на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№502547, загальною площею 1000 кв.м., розташовану по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві та договору оренди земельної ділянки площею 83 кв.м., розташованої по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві, задоволенню не підлягають, оскільки ці наслідки передбачені законом. Окрім того, позивачем таких позовних вимог до відповідного відповідача не заявлено.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 14, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Визнати недійсними пункти 8, 8.1, 8.2, 9, 9.1, 9.2 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради від 19 червня 2009 року №35/54.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№502547, загальною площею 1000 кв.м., розташовану по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 83 кв.м., розташованої по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві, укладений між Миколаївською міською радою та ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в строки та порядку, передбаченому ст. 293 - 296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова