Ухвала

іменем україни

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Маляренка А.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - будинкоуправління № 3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району, про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, за касаційною скаргою квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира (далі - КЕВ м. Житомира) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, у якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 також такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2, на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК Української РСР. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі не проживають у зазначених квартирах більше шести місяців без поважних причин, взагалі не цікавляться спірним житлом, будь-яких обов'язків з утримання житла не несуть, мають значну заборгованість за комунальні послуги.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 10 лютого 2015 року, позов задоволено частково. Визнано ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі КЕВ м. Житомира просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Судові рішення в частині задоволення позову не оскаржуються, тому в цій частині в порядку ч. 1 ст. 335 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не переглядаються.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що на підставі акта передачі від 01 грудня 2008 року у гуртожитку по АДРЕСА_1 будинкоуправління № 3 на кімнату № НОМЕР_1 відкрито особовий рахунок на ім'я ОСОБА_3

Рішенням Житомирського міськвиконкому від 12 лютого 2009 року № 1906 гуртожитку по АДРЕСА_1 надано статус житлового будинку. Зазначений будинок перебуває на балансі КЕВ м. Житомира.

Відповідно до довідок адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби, управління Державної міграційної служби України в Житомирські області ОСОБА_3 зареєстрована у АДРЕСА_2. ОСОБА_4 зареєстрована у АДРЕСА_1. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за зазначеними адресами зареєстрованими не значаться.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою № НОМЕР_1, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано доказів, на підставі яких відповідачів можна визнати такими, що втратили право користування квартирою, з підстав, передбачених ст. ст. 71, 72 ЖК Української РСР.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції та залишив ухвалене ним рішення без змін. При цьому вказав, що єдиною підставою для вселення є ордер на жиле приміщення, який відповідачам не видавався, тому останні у розумінні ст. ст. 71, 72 Української РСР не можуть бути позбавлені права, якого вони не набули в установленому законом порядку.

Такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам закону та ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Відповідно до ст. 128 ЖК Української РСР жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

Згідно зі ст. 129 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

За змістом ст. ст. 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилою площею, зокрема, коли вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору - судом.

Вирішуючи спір у частині вирішення позовних вимог КЕВ м. Житомира до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання останніх такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦК України повно, всебічно та об'єктивно встановили фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та дійшли обґрунтованого висновку про відмову в позові, виходячи з того, що відповідачі не набули права користування спірним помешканням на законних підставах, тому вони не можуть бути визнанні такими, що втратили право користування ним. Для випадків виселення із самовільно зайнятого житлового приміщення передбачені інші способи захисту порушеного права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставинами, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів, викладених в оскаржуваних рішеннях, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

А.В. Маляренко

І.К. Парінова

О.В. Ступак