УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання договору дарування квартири прихованою угодою, визнання укладеним договір купівлі-продажу, визнання права власності на 1/2 частини квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2005 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з ОСОБА_7 з 7 вересня 1996 року по 13 вересня 2004 року перебували у шлюбі, в липні 2003 року вирішили за спільні кошти придбати житло. 1 серпня 2003 року ОСОБА_7 мав оформити договір купівлі-продажу квартири, однак згодом позивачу стало відомо, що замість договору купівлі-продажу відповідачами був оформлений договір дарування, яким фактично приховано договір купівлі-продажу.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 7 грудня 2009 року позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано угоду дарування квартири АДРЕСА_1 від 1 серпня 2003 року, укладену між ОСОБА_8, від імені якої діяла ОСОБА_10, та ОСОБА_7, посвідчену приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу ОСОБА_11, прихованою угодою, яка приховувала угоду купівлі-продажу. Визнано за ОСОБА_6 право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2014 року рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 7 грудня 2009 року скасовано, ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просила скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2014 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 7 вересня 1996 року, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 вересня 2002 року розірваний.

Свідоцтво про розірвання шлюбу видане в органах РАГС 7 вересня 2004 року.

Відповідно до договору дарування квартири відповідач ОСОБА_7 придбав 1 вересня 2003 року квартиру АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання договору дарування квартири прихованою угодою, визнання укладеним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на Ѕ частини квартири, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира придбана сторонами в період шлюбу та згідно з положеннями ст. 22 КпШС України є спільною сумісною власністю подружжя.

Колегія суддів апеляційного суду, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, виходила з того, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 вересня 2002 року розірвано шлюб між сторонами за позовом ОСОБА_6 та встановлено, що шлюбні відносини сторони припинили з січня 2000 року.

Колегія суддів апеляційного суду вважала, що спірна квартира придбана відповідачем згідно з договором дарування 1 вересня 2003 року після припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами за особисті кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2014 року, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна
Судді: О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік