Дата документу 05.02.2015
Провадження: № 2/320/4344/14
05 лютого 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Васильцова О.В.,
при секретарі - Назаренко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу відкриту за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.
Факт отримання відповідачем позикових коштів у вищезазначеній сумі та взятого ним зобов'язання повернути заборгованість до 11 березня 2014 року і сплатити 1 процент за кожний місяць користування позикою підтверджується виданою позивачу ОСОБА_1 розпискою від 11 березня 2013 року.
Станом на 30 листопада 2014 року відповідач борг позивачу не повернув навіть частково, проценти за користування позикою не сплачував.
Він ОСОБА_1 неодноразово за телефоном та листом від 10 квітня 2014 року звертався до відповідача ОСОБА_2 з вимогою повернути борг та сплатити проценти за весь період користування наданими ним відповідачу у позику коштами.
Факт отримання листа відповідачем позивач підтверджує рекомендованим повідомленням пошти.
Не зважаючи на багаторазові вимоги позивача до відповідача повернути борг та сплатити проценти, боржник ОСОБА_2 відповідні вимоги ігнорує, знаючи, що позивач ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок на місяць, та надані йому збереження позивача у вигляді позики, в силу існування багаторічних добрих та довірливих стосунків, в короткотермінову позику кошти могли б приносити ОСОБА_1 додатковий дохід від передачі їх в депозит банку під проценти для нормального життєзабезпечення.
Позивач зазначає, що реальних кроків для повернення боргу та сплати процентів за користування позикою до цього часу не було здійснено відповідачем, чим він грубо порушив права позивача.
Надана відповідачем ОСОБА_2 розписка від 11 березня 2013 року містить у собі всі істотні умови договору позики, підтверджує факт отримання ним від позивача позикових коштів у вищезазначеній сумі, обов'язок відповідача їх повернути у визначений у розписці строк, а саме до 11 березня 2014 року, сплатити 1% за кожний місяць користування коштами.
Позивач у судовому засіданні просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
Суд, вивчивши матеріали справи, письмові докази, вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення йому боргу, шляхом надсилання листа від 10 квітня 2014 року (а.с.11). Факт отримання листа відповідачем підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.12).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання боржника ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 станом на 30 листопада 2014 року заборгованість за договором позики складає 149692,69 гривень, що підтверджується розрахунком ціни позову від 01 грудня 2014 року (а.с.7).
Враховуючи вищевикладене, та те, що факт передання позивачем відповідачу грошових коштів підтверджується розпискою відповідача, відповідно до якої були визначені істотні умови виконання зобов'язання за договором позики, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу слід задовольнити повністю.
Крім того, оскільки відповідачем зобов'язання за вказаним договором позики у добровільному порядку виконані не були, позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору.
Оскільки вказані витрати були належним чином підтверджені позивачем наданим квитанціями (а.с.1-3), відповідно до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, 10, 60, 79, 88, 212, 215, 224-233 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ: