АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1399/15 Справа № 205/8706/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Остапенко Н. Г. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

11 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Волошина М.П.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у жовтні 2014 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину та просила стягувати з відповідача на її користь 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та встановити порядок індексації стягнення аліментів в залежності від розміру прожиткового мінімуму на території України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі /а.с.46-48/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, та те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права /а.с. 53-56/.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 30 липня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №722, від якого вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає разом з матір'ю /а.с.4, 5/.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 17 грудня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття /а.с.7/.

Також, згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2013 року з відповідача стягнуто аліменти та утримання позивача в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення трьох років дитини, тобто до 01 вересня 2015 року включно /а.с.8/.

Позивач посилається на те, що дитина має хворобливий стан здоров'я та перебуває на обліку у лікаря алерголога /а.с.11/.

Згідно довідки, виданої КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №282 комбінованого типу «Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує Комунальний заклад освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №282 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради з 26 серпня 2014 року /а.с.10/.

Відповідно до довідки від 25 вересня 2014року позивач знаходиться на обліку в Ленінському УПСЗ м. Дніпропетровська, та щомісячно отримує одноразову допомогу при народженні дитини, за період з березня 2014 р. по серпень 2014 р., яка склала 5731,26 грн /а.с.12/.

Також, відповідно до довідки Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 28 серпня 2014 року, згідно звіту про здійснення відрахування із заробітної плати боржника ОСОБА_3 за лютий 2014 року було утримано - 1217,23 грн., за березень 2014 року утримано - 1265,88 грн., за квітень 2014 року утримано - 1771,13 грн., за травень 2014 року утримано - 2000,39 грн., за червень 2014 року утримано - 3 144,92 грн. /а.с.13/

Позивачем на підтвердження додаткових витрат, надано довідку Комунального закладу "Дніпропетровського центр первинної медико-санітарної допомоги №5" від 01 грудня 2014 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на диспансерному обліку з приводу: часто хворіюча дитина та потребує частого медикаментозного лікування, при цьому відсутній відповідний лікарський висновок щодо призначеного лікування.

Крім того, апелянт у своїх поясненнях посилається на те, що після ухвалення судом першої інстанції рішення по справі малолітній ОСОБА_4 хворів три рази: 08 грудня 2014 року, 30 грудня 2014 року та 23 січня 2015 року. На підтвердження зазначеного надала копію виписки з медичної картки дитини, копію результатів ехокардіологічного обстеження дитини та прас-лист на медичні препарати.

При вищенаведених обставинах справи, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку що, по позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що дитина страдає на хронічні захворювання, які потребують постійного нагляду лікарів та медикаментозного втручання, що потребує додаткових витрат, що і є особливими обставинами, а витрати, які вона просить стягнути з відповідача на лікування і підтримання здорового стану дитини є додатковими витратами, які вона підтвердила чеками та довідками медичних закладів, то з ними погодитися неможна.

Відповідно до роз'яснень п.п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст.185 СК України участі у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягнути лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначити у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обгрунтування необхідності майбутніх витрат.

Такі документи в матеріалах справи відсутні, а позивач надавши суду копії чеків пов'язаних з витратами на ліки, не надала рекомендацій лікаря на приймання дитиною цих ліків.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданих нею доказів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 308 ЦПК України, колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П. Демченко Е.Л.