Справа № 604/504/15-ц
Провадження № 2-о/604/29/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Генеральне консульство Республіки Польща в Луцьку про встановлення факту переселення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту її переселення з с. Брижава Перемишльського повіту (Польща) у Тернопільську область у зв'язку із угодою між УРСР і Польщею від 09 вересня 1944 року у складі родини: батька - ОСОБА_3, 1906 року народження, матері ОСОБА_4, 1906 року народження, брата - ОСОБА_5, 1927 року народження, сестри ОСОБА_6, 1929 року народження, сестри ОСОБА_7, 1931 року народження.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на те, що у відповідності до свідоцтва про народження вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Брижава Бірчанського району Жешівської області, проте її прізвище помилково замість ОСОБА_1 вказано ОСОБА_1, батьками зазначено - ОСОБА_9 та ОСОБА_10. 10 листопада 1961 року після реєстрації шлюбу із ОСОБА_11 її прізвище змінено на ОСОБА_1, при цьому у свідоцтві про одруження також дошлюбне прізвище вказано ОСОБА_12, 1942 року народження. Згідно довідки, виданої Державним архівом Львівської області № К-4346-00/п від 29 вересня 2000 року, у 1945 році заявник разом із родиною у складі голови родини ОСОБА_3, 1906 року народження, членів родини - ОСОБА_4, 1906 року народження, ОСОБА_5, 1927 року народження, ОСОБА_6, 1929 року народження, ОСОБА_7, 1931 року народження, ОСОБА_13, 1942 року народження, переселена у Тернопільську область із с. Брижава Перемишльського повіту (Польща). На даний час у ОСОБА_1 виник намір отримати шенгенську візу з правом багаторазового в'їзду як переселенці з території Польщі за договором між ПКНВ та Урядом УРСР від 09 вересня 1944 року та договором між Тимчасовим Урядом Національної Єдності і Урядом СРСР від 09 липня 1945 року, однак при зверненні до Пункту приймання візових анкет Консульства Польщі в м. Тернополі їй роз'яснено, що у зав'язку із допущеними помилками у документах їй може бути відмовлено. Враховуючи наведене, а також те, що внесення змін до актових записів про народження та одруження у позасудовому порядку неможливо, ОСОБА_1 просить заяву задовольнити.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що іншим чином виправити допущено помилку чи довести факт переселення в позасудовому порядку неможливо, а тому з метою отримання шенгенської візу з правом багаторазового в'їзду як переселенці з Польщі просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Генерального консульство Республіки Польща в Луцьку,будучи в установленому законом порядку повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомо.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти :

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11 червня 1960 року, вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Брижава Бірчанського району Жешівської області. Батьками її вказано ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Згідно довідки, виданої Державним архівом Львівської області № К-4346-00/п від 29 вересня 2000 року, у 1945 році заявник разом із родиною у складі голови родини ОСОБА_3, 1906 року народження, членів родини - ОСОБА_4, 1906 року народження, ОСОБА_5, 1927 року народження, ОСОБА_6, 1929 року народження, ОСОБА_7, 1931 року народження, ОСОБА_13, 1942 року народження, у 1945 році переселена у Тернопільську область із с. Брижава Перемишльського повіту (Польща).

У відповідності до свідоцтва одруження НОМЕР_2 прізвище заявника «ОСОБА_1» змінено на шлюбне прізвище «ОСОБА_1» після реєстрації одруження 10 листопада 1961 року.

Таким чином встановлена невідповідність прізвища «ОСОБА_1» вказаного у свідоцтвах про народження та одруження заявника до запису прізвища «ОСОБА_1 Розалія Іванівна», зазначеного у довідці Державного архіву Львівської області № К-4346-00/п від 29 вересня 2000 року, якою стверджується факт переселення. Наслідком вказаної невідповідності є позбавлення заявника права на отримання єдиної багаторазової візи, оскільки у відповідності до візової інформації Посольства Республіки Польща у Києві громадяни України, які були переселені з території Польщі за договором між ПКНВ та Урядом УРСР від 9 вересня 1944 р. та договором між Тимчасовим Урядом Національної Єдності і Урядом СРСР від 9 липня 1945 р., і які можуть представити оригінали:- постанови рішення виданого бувшим Державним Репатріаційним Управлінням; - офіційний документ, виданий державним архівом в РП або в Україні, - або також документ виданий польським або українським державним органом або органом самоуправління, який підтверджує факт проживання на теперішній території РП та евакуацію з неї, можуть звертатися до польських консульських установ про видачу єдиної багаторазової візи на в'їзд з терміном дії:а) 2 роки, якщо раніш не отримували жодних єдиних віз, б) 5 років, якщо вже раніш мали принаймні одну єдину візу, яку використали без порушень законодавства відвідуваної держави (держав) зони Шенген.

Ці норми застосовуються також по відношенні до дітей і внуків переселених осіб а також до дружини/чоловіка репатріанта та дружини/ чоловіка дітей і онуків репатріанта, якщо представлять оригінал вищезгаданого документу, що підтверджує факт репатріації їх батька або дідуся, а також документ, котрий підтверджує спорідненість з евакуйованою особою.

22 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до відділу ДРАЦС реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області із заявою про внесення змін до актового запису про народження, зокрема змінити прізвище дитини та батьків «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», та внести зміни у актовий запис про шлюб, проте їй відмовлено у задоволенні заяви, мотивуючи, що такі зміни можуть вноситись на підставі первинного актового запису про народження батька та про шлюб батьків заявниці, яких остання не пред'явила, в архіві відділу

дана інформація відсутня, архівна довідка Державною архіву Львівської області не є підставою для внесення змін в актовий запис про народження та шлюб, про що ОСОБА_1 видана відповідна відмова начальника відділу ДРАЦС реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області.

Із матеріалів справи, зокрема із свідоцтва про народження, свідоцтва одруження НОМЕР_2, довідки, виданої Державним архівом Львівської області № К-4346-00/п від 29 вересня 2000 року, судом встановлено, що ім'я та по батькові заявника «Розалія Іванівна» та дата її народження - ІНФОРМАЦІЯ_6 є ідентичними, що свідчить про те, що це є одна і та ж особа, при цьому запис прізвища «Кос`ць» у свідоцтвах про народження та одруження суд розцінює як вчинений помилково.

Крім того, будучи допитаними в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16 ствердили, що у 1945 році вони разом із ОСОБА_13 та її родиною переселені з Польщі у с. Іванівка Підволочиського району. ОСОБА_3 є батьком заявниці.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» значиться, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи наведене, а також те, що встановлення факту переселення відповідатиме інтересам заявника та забезпечить реалізацію її права на отримання шенгенської візи з правом багаторазового в'їзду як переселенці з Польщі, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити, встановити факт переселення ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки с. Іванівка Підволочиського району Тернопільської області у 1945 році з с. Брижава Перемишльського повіту (Польща) у Тернопільську область у зв'язку із угодою між УРСР і Польщею від 09 вересня 1944 року у складі родини: батька - ОСОБА_3, 1906 року народження, матері ОСОБА_4, 1906 року народження, брата - ОСОБА_5, 1927 року народження, сестри ОСОБА_6, 1929 року народження, сестри ОСОБА_7, 1931 року народження.

Керуючись ст. ст. 15, 212, 213, 215, 256, 257,259 ЦПК України, п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд,

В И Р І Ш И В:

Заявлені вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Встановити факт переселення ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки с. Іванівка Підволочиського району Тернопільської області у 1945 році з с. Брижава Перемишльського повіту (Польща) у Тернопільську область у зв'язку із угодою між УРСР і Польщею від 09 вересня 1944 року у складі родини: батька - ОСОБА_3, 1906 року народження, матері ОСОБА_4, 1906 року народження, брата - ОСОБА_5, 1927 року народження, сестри ОСОБА_6, 1929 року народження, сестри ОСОБА_7, 1931 року народження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя