Справа № 274/307/15-ц
пр.№ 2/0274/563/15
Рішення

Іменем України

17.02.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Потапової Т.М., з участю секретаря Білань О.В., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Слепенчука О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Національної акціонерної страхової компанії „Оранта" про стягнення суми страхового відшкодування, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до страхової компанії про стягнення страхового відшкодування. Просить стягнути з НАСК „Оранта" страхове відшкодування в розмірі 12057,42 грн., пеню в розмірі 1757 грн. за прострочення виплати страхового відшкодування, а також витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.12.2013 року сталася ДТП, внаслідок якої був пошкоджений належний йому автомобіль Ford Scorpio , держ.номер НОМЕР_1. Винним у ДТП визнаний ОСОБА_4 - водій автомобіля Mersedes-Bens Vito, держ.номер НОМЕР_2. Відповідальність заподіювача шкоди була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування № АВ 9297375 від 10.01.2013 року у НАСК „Оранта". Він звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, станом на 22.12.2014 року страхового відшкодування не отримав. Відповідно до розрахунку розмір страхового відшкодування визначений в сумі 12057,42 грн.. Відповідно до п.36.5 ст.36 ЗУ „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика просить стягнути пеню з 02.05.2014 року по 23.12.2014 року за 224 дні прострочення. Витрати на правову допомогу складають 2000 грн..

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з зазначених підстав. Просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 2436 грн., на підтвердження даної суми надав розрахунок вартості правової допомоги, наданої позивачеві.

Представник НАСК „Оранта" Слепенчук О.В. позовні вимоги визнав частково. Погоджується з розміром страхового відшкодування в сумі 12057,42 грн., розмір пені просить зменшити до суми 1462,41 грн. за період з 01.07.2014 року по 23.12.2014 року за 176 днів прострочення, мотивуючи тим, що пеня рахується після закінчення 90 календарних днів, протягом яких страховик повинен виплатити страхове відшкодування відповідно до п.36.2 ст.36 Закону „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Проти відшкодування витрат на правову допомогу заперечив мотивуючи тим, що стороною не надано доказів про надання правової допомоги на суму 2436 грн., квитанція не відповідає вимогам закону, немає акту приймання виконаних робіт.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Постановою судді Бердичівського міськрайсуду від 17.03.2014 року ОСОБА_4 визнаний винним за вчинення правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП. Згідно постанови 30.12.2013 року о 20 год 10 хв. в м.Бердичеві по вул..Свердлова, 62 розпочинаючи рух на автомобілі Mersedes-Bens Vito, держ.номер НОМЕР_2, не надав переваги в русі автомобілю Ford, який рухався в попутному напрямку, порушив п.10.1 ПДР, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.(а.с.6)

Відповідальність власника автомобіля Mersedes-Bens Vito ОСОБА_4 застрахована згідно із полісом № АВ/9297375 на строк з 10.01.2013 по 09.01.2014 року страховиком НАСК „Оранта".

01.04.2014 року ОСОБА_3 звернувся до страховика з заявою про страхове відшкодування.(а.с.5)

Згідно з розрахунком страхове відшкодування становить 12057,42 грн..(а.с.7)

Відповідачем позов в частині стягнення страхового відшкодування саме в такій сумі визнаний та не підлягає доказуванню відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України.

Станом на день розгляду справи судом страхове відшкодування позивачеві не виплачено.

Згідно із п.36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст..35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Отже, пеня за прострочення виплати страхового відшкодування має рахуватися після спливу 90 календарних днів з дня отримання страховиком заяви від потерпілого про виплату страхового відшкодування, в даному випадку - з 01.07.2014 року до 23.12.2014 року, що становить 176 днів прострочення.

Порядок нарахування пені сторонами не оспорюється, розбіжності лише у кількості днів прострочення.

Суд вважає вірним період нарахування пені з 01.07.2014 року по 23.12.2014 року за 176 днів прострочення в розмірі 1462,41 грн.., а саме: 12057,42 х (9,50 х 2) х 16 дн. = 100,42 грн.; 12057,42 х (12,5 х 2) х 119 дн. = 982,76 грн.; 12057,42 х (14,00 х 2) х 41 дн. = 379,23 грн...

Позивач ОСОБА_5 не є власником автомобіля Ford Scorpio, реєстраційний номер НОМЕР_1, але має право володіння та розпорядження цим транспортним засобом на підставі довіреності від власника ОСОБА_6, посвідченої нотаріусом 28.01.2014 року, в тому числі на право одержання страхового відшкодування.

Таким чином, страхове відшкодування та пеня за прострочення його виплати підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_5.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст..ст.84 ЦПК України склад і розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги входять до предмету доказування. На підтвердження цих обставин суду повинно бути надано договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку ( наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Представник позивача ОСОБА_1 просить стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2436 грн. згідно з наданим ним розрахунком. Проте, в матеріалах справи наявна складена самим представником квитанція на суму 2000 грн. за направлення запиту та складання позовної заяви. Вказана квитанція не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки не містить відмітки про сплату даної суми позивачем, розрахунок об"єму наданої правової допомоги не є обгрунтованим, виходить за межі суми, зазначеній у квитанції.

Виходячи з наведено, суд вважає позов в цій частині безпідставним.

Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.. Позивач при подачі позову до суду не сплачував судовий збір як інвалід першої групи відповідно до ст..5 ЗУ „Про судовий збір".(а.с.12)

Керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_3 до Національної акціонерної страхової компанії „Оранта" про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії „Оранта" на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 12057,42 грн., пеню в сумі 1462,41 грн..

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії „Оранта" на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайсуд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Потапова Т.М.