провадження № 2/760/5079/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2015 року м. Київ
Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,
за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,
за участю представника позивача Мозолевської В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, ухвалив таке рішення.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
03.06.2015 позивач звернувся до Апеляційного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (відповідач-2) про стягнення заборгованості.
Апеляційний суд м. Києва своєю ухвалою від 05.06.2015 визначив підсудність цієї справи Солом'янському районному суду м. Києва.
02.12.2013 ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Астра Банк» відступив ПАТ «Дельта Банк» за кредитними та забезпечувальними договорами право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора.
Відповідач-1 порушив свої зобов'язання в частині повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 06.04.2015 складає 34 969,18 грн., з яких:
24 766,97 грн. - заборгованість за кредитом;
453,91 грн. - заборгованість за процентами;
9 748,30 грн. - комісія за ведення кредиту.
Зважаючи на те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 34 969,18 грн.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином відповідно до частини дев'ятої статті 74 ЦПК через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 128 (5502) від 17.07.2015.
Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи».
Враховуючи ці обставини та зважаючи на думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
З'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд
02.12.2013 ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Астра Банк» відступив ПАТ «Дельта Банк» за кредитними та забезпечувальними договорами право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків (ас. 26-29).
Згідно з додатком до акту приймання-передачі прав вимоги від 02.12.2013 до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги від відповідача-1 виконання ним своїх зобов'язань, забезпечених порукою відповідача-2 (а.с. 30).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 06.04.2015 у відповідача-1 виникла заборгованість за кредитним договором, яка складає 34 969,18 грн., з яких:
24 766,97 грн. - заборгованість за кредитом;
453,91 грн. - заборгованість за процентами;
9 748,30 грн. - комісія за ведення кредиту.
Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з таких підстав.
Частина перша статті 1054 ЦК передбачає, що «за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти».
Суд встановив факт укладення кредитного договору.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК).
Таким чином, на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 позивач набув статус нового кредитора.
Згідно з статтею 526 ЦК «зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».
Відповідно до частини першої статті 527 ЦК «боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту».
Стаття 610 ЦК встановлює, що «порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)».
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК «боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом».
Суд зазначає, що відповідач-1 порушив свої зобов'язання за договором щодо повернення кредиту, сплати процентів і комісії, внаслідок чого виникала заборгованість. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, складеним та завіреним позивачем (а.с. 17).
Відповідно до частини першої статті 546 ЦК «виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком».
Частина перша статті 553 ЦК передбачає, що «за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником».
Відповідно до статті 554 ЦК «у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки».
Солідарний обов'язок боржників передбачений статтею 543 ЦК, згідно з якою «у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.
Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі».
Отже, суд констатує, що відповідач-2 також є зобов'язаним перед позивачем, як солідарний боржник.
З урахуванням викладеного суд робить висновок про необхідність захистити порушені права позивача в обраний ним спосіб судового захисту, що відповідає статті 16 ЦК.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Розподіляючи судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд зазначає, що з відповідачів в рівних частинах належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 349,69 грн.
Керуючись статтями 16, 512, 514, 526, 527, 533, 543, 546, 553, 554, 610, 612, 1054 ЦК, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 74, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко