Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дербенцевої Т.П., Касьяна О.П., Савченко В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УніверсалБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за касаційною скаргою ОСОБА_6 в особі представника на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 01 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 грудня 2009 року задоволено позов публічного акціонерного товариства «УніверсалБанк» (далі - ПАТ «УніверсалБанк»). Стягнуто солідарно із ОСОБА_4 як боржника ОСОБА_5 як поручителя заборгованість за кредитним договором № 037-2915/840-0598 від 30 листопада 2007 року у розмірі 326 984, 95 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 01 липня 2014 року відмовлено ОСОБА_6 у відкритті апеляційного провадження у справі за скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 грудня 2009 року у зв'язку із неповажністю причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 в особі представника, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно ч. 3 ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 грудня 2009 року у справі подана ОСОБА_6 у червні 2014 року.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України (тут і далі в редакції станом на червень 2014 року), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження (ч. 3 ст. 297 ЦПК України).

Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції заявник обґрунтовувала тим, що вона була відсутня у судовому засіданні під час проголошення рішення, копія цього рішення їй не вручалася й не надсилалася та отримана нею за власним запитом лише 27 травня 2014 року.

Наведені причини судом апеляційної інстанції визнано неповажними у зв'язку з тим, що особиста присутність ОСОБА_6 у суді першої інстанції підтверджується журналом судового засідання та прослуховуванням технічного запису судового засідання.

Висновки апеляційного суду ґрунтуються на матеріалах справи.

Інших підстав для поновлення пропущеного строку заявником не наведено, а тому суд обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за поданою із пропуском строків, встановлених ст. 294 ЦПК України, апеляційною скаргою.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, у жовтні 2012 року ОСОБА_5 зверталася до районного суду із заявою про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 грудня 2009 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, яку обґрунтовувала із посиланням на мотивувальну частину ухваленого судом рішення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Європейський суд з прав людини зазначає, якщо строк на

ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року заява № 3236/03).

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Заявником порушено процедуру оскарження рішення суду першої інстанції, а тому відмова апеляційним судом ОСОБА_6 у відкритті апеляційного провадження у справі за скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 грудня 2009 року у зв'язку із неповажністю причин пропуску строку на апеляційне оскарження узгоджується із принципом юридичної визначеності та не свідчить про обмеження права на доступ до правосуддя.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в особі представника відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 01 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Т.П. Дербенцева

О.П. Касьян

В.О. Савченко