Номер провадження: 22-ц/785/811/15
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т.С.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Козак М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до департаменту комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю третіх осіб комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський», комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_3, апеляційною скаргою ОСОБА_7, апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 8 жовтня 2013 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 28 лютого 2006 року нотаріально посвідчено між ОСОБА_10, діючою від свого імені та імені ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ним ОСОБА_3 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. 26 грудня 2006 року нотаріально посвідчено укладений між ним та ВАТ КБ «Надра» іпотечний договір, за яким він ОСОБА_3 як майновий поручитель позичальника за кредитним договором ОСОБА_13 передав квартиру в іпотеку. Квартира потребувала капітального ремонту, тому в такій не проживав. На початку 2013 року виявив, що квартиру переобладнано на дві самостійні квартири, де проживають невідомі йому особи, які набули квартири на підставі нотаріально посвідчених договорів. Позивач зазначив, що на підставі розпорядження департаменту міського господарства від 20 квітня 2011 року №219005 ОСОБА_4 в порядку приватизації передано у власність квартиру АДРЕСА_2 в

м.Одесі, 20 вересня 2011 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на житло. На підставі нотаріально посвідченого 17 лютого 2012 року договору купівлі-продажу ОСОБА_4. продала квартиру № 20 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках. 16 серпня 2012 року співвласники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поділи квартиру відповідно до належних їм часток та отримали свідоцтва як на самостійні квартири № 20 та № 20«а». 19 вересня 2012 року ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування подарувала квартиру АДРЕСА_10 в м. Одесі ОСОБА_8, 5 грудня 2012 року ОСОБА_6 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу продав квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_7 Посилаючись на те, що квартири АДРЕСА_4 не існувало, що фактично ОСОБА_4 передано у власність квартиру № 12, що є його власністю, позивач ОСОБА_3 після уточнення вимог просив визнати незаконним розпорядження органу приватизації від 20 квітня 2011 року № 219005 про передачу ОСОБА_4 у власність квартири АДРЕСА_5; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_6, видане ОСОБА_4 департаментом міського господарства Одеської міської ради 20 квітня 2011 року за № 8-23431; визнати недійсним посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_15 за реєстровим №321 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_10 в м. Одесі між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6; витребувати з володіння ОСОБА_7 частину квартири АДРЕСА_7 в м. Одесі на користь ОСОБА_3; витребувати з володіння ОСОБА_8 частину квартири АДРЕСА_7 в м. Одесі на користь ОСОБА_3, усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_7 в м. Одесі шляхом виселення ОСОБА_7. з площі квартири 48,5 кв.м та ОСОБА_8 з площі квартири 49,6 кв.м (т.1 а.с.4-8, т.2 а.с.96-100).

Відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_7 позов не визнали (т.2 а.с.124-126).

Відповідачі департамент міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до суду першої інстанції не з'явилися, пояснень, заперечень не надали.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2014 року позов задоволено частково, визнано незаконним та скасовано розпорядження органу приватизації та свідоцтво про право власності на житло; витребувано на користь ОСОБА_3 з володіння ОСОБА_7 квартиру № 12 загальною площею 48,5 кв.м та з володіння ОСОБА_8. квартиру №12 загальною площею 49,6 кв.м; усунено перешкоди ОСОБА_3. у користуванні квартирою № 12 шляхом виселення ОСОБА_7 та ОСОБА_8.; в частині вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири № 20 від 17 лютого 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено (т.2 а.с.157-161).

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду в частині відмови у визнанні недійсним договору купівлі-продажу скасувати, ухвали в цій частині нове рішення про задоволення вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири (т.2 а.с.236-238).

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги ОСОБА_3 залишити без розгляду (т.2 а.с.165-171).

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.2 а.с.176-178).

Неправильність рішення суду апелянти мотивували порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційних скарг з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_10, діючою від свого імені та імені ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_3, посвідченого 28 лютого 2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_17, зареєстрованого в реєстрі за № 490, ОСОБА_3 купив квартиру АДРЕСА_7 в м.Одесі. Державну реєстрацію права власності на нерухоме майно на підставі вказаного договору купівлі-продажу за ОСОБА_3 проведено 3 березня 2006 року. Квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Шостою одеською державною нотаріальною конторою 1 березня 2005 року за реєстровим № 6-331, свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Шостою одеською державною нотаріальною конторою 4 жовтня 2005 року за реєстровим № 6-1793, № 6-1795, свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням ЖКГ виконкому Одеської міської ради 1 жовтня 2001 року за № 8-11813 (т.1 а.с.9-11, 15-16, т.2 а.с.13, 16-17, 25-29, 30-34, 36-37, 45-63).

На підставі іпотечного договору від 25 грудня 2006 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3, квартиру АДРЕСА_7 передано ОСОБА_3 як майновим поручителем в іпотеку для забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії №05/08/2006/840-к/277 від 9 серпня 2006 року та додатковою угодою №1 від 25 грудня 2006 року, укладеними між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_13 на суму 500 000,00 доларів США на строк до 6 серпня 2021 року (т.1 а.с.12-13).

Таким чином, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_7, право власності на нерухоме майно не є спірним.

20 квітня 2011 року виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі розпорядження органу приватизації № 219005 від 20 квітня 2011 року на ім'я ОСОБА_4 видано свідоцтво №8-23431 про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_10 в м. Одесі (т.1 а.с.17-20).

Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 17 лютого 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_15, зареєстрованого в реєстрі за № 321, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 купили в рівних частках квартиру АДРЕСА_10 в м. Одесі. Державну реєстрацію права спільної часткової власності за покупцями проведено 27 лютого 2012 року (т.1 а.с.142-151).

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 реконструювали квартиру № 20 з поділом на дві самостійні квартири. 16 серпня 2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради видано на ім'я ОСОБА_5 свідоцтво САЕ № 670553 про право власності на квартиру АДРЕСА_10 в м. Одесі; державну реєстрацію права власності проведено 29 серпня 2012 року. 16 серпня 2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради видано на ім'я ОСОБА_6 свідоцтва САЕ № 670552 про право власності на квартиру АДРЕСА_10 в м. Одесі; державну реєстрацію права власності проведено 22 серпня 2012 року (т.1 а.с.127-179, 180-271).

Згідно договору дарування, укладеного 18 вересня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8, посвідченого державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Масловою М.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2198, ОСОБА_8 отримала в дар квартиру АДРЕСА_10 в м. Одесі. Державну реєстрацію права власності за обдарованою проведено 3 жовтня 2012 року (т.1 а.с.23-25, 30-32).

Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 5 грудня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_19, зареєстрованого в реєстрі за № 1774, ОСОБА_7 купив квартиру АДРЕСА_10. Державну реєстрацію права власності за покупцем проведено 13 грудня 2012 року (т.1 а.с.21-22, 27-29).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст.387 ЦК України).

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача в разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом (п.3 ч.1 ст.388 ЦК України). Якщо майно було набуто безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (ч.3 ст.388 ЦК України).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, його висновки відповідають таким, та дійшов обґрунтованого висновку про право ОСОБА_3 на витребування належного йому нерухомого майна як то квартири АДРЕСА_8 з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_7 та ОСОБА_8 право позивача як власника на витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення не спростовують.

Віндикаційний позов - це позов неволодіючого власника до володіючого не власника про витребування і повернення майна. Незаконне володіння - це не лише володіння без відповідної правової підстави, а й таке володіння, коли особа, набуваючи річ, не знала і не могла знати, що набуває її не від власника (добросовісний набувач).

За даними паспорту ОСОБА_4 з 2 березня 2011 року була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_12 в м. Одесі. За інформацією КП ЖКС «Фонтанський» квартири АДРЕСА_12 в м. Одесі не має, посадові особи, що видали ОСОБА_4 документи на квартири № 15«а», № 20 на підприємстві не працювали (т.2 а.с.1104-106,109-112).

Заведені бюро технічної інвентаризації інвентарні справи на квартиру АДРЕСА_7 реконструйовану в квартиру № 20 та № 20«а», схематичні плани житлового будинку АДРЕСА_7 в м. Одесі та по етажні плани квартир в будинку підтверджують відсутність в будинку квартири № 20, тотожність місцярозташування квартири № 12 та квартири № 20, на яку ОСОБА_4 безпідставно отримала документи (т.1 а.с.100-126,127-179,180-271, т.2 а.с.1-65).

В наданій на запит суду 2 грудня 2013 року за вихідним № 1067/01-03 та на запит слідчого управління 3 квітня 2014 року інформації КП «Міське агентство з приватизації житла» зазначено про відсутність в комп'ютерній та архівній базі даних про проведення приватизації квартири АДРЕСА_10, про прийняття розпорядження № 219005 від 20 квітня 2011 року органу приватизації, про видачу свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_4; за реєстраційними номерами розпорядження та свідоцтва значиться видача документів іншим особам на інші об'єкти нерухомого майна (т.1 а.с.78, т.2 а.с.113, 114).

В наданій на запит суду 27 січня 2014 року за вихідним № 434-06/93 інформації КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради зазначено про відсутність реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_10 до 20 вересня 2011 року та проведення вперше реєстрації вказаного об'єкту 20 вересня 2011 року за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Одеської міської ради 20 квітня 2011 року за № 8-23431 (т.1 а.с.80).

Таким чином, мала місце незаконна приватизація ОСОБА_4 житла, що належить ОСОБА_3 Квартира №12 вибула з володіння власника ОСОБА_3 поза його волі. ОСОБА_7 набув нерухоме майно за відплатним договором у ОСОБА_6, ОСОБА_8 набула майно безвідплатно у ОСОБА_5, відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 набули майно за відплатним договором у ОСОБА_4, яка заволоділа нерухомим майном без відповідної правової підстави. Відтак, право ОСОБА_3 на витребування частини нерухомого майна від добросовісного набувача ОСОБА_7 передбачено статтею 387, частиною 1 статті 388 ЦК України, на витребування частини нерухомого майна від добросовісного набувача ОСОБА_8 передбачено статтею 387, частиною 3 статті 388 ЦК України.

Апелянти ОСОБА_7, ОСОБА_8 не заперечили факт належності квартири № 12 на праві власності ОСОБА_3 та не спростували належними та допустимими доказами ту обставину, що квартира №20 є фактично квартирою № 12, на яку ОСОБА_4 незаконно отримала приватизаційні документи.

Підставою набуття права власності ОСОБА_4 було видане 20 квітня 2011 року виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі розпорядження органу приватизації № 219005 від 20 квітня 2011 року на ім'я ОСОБА_4 свідоцтво № 8-23431 про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_10 в м. Одесі. На підставі вказаного свідоцтва про право власності на житло бюро технічної інвентаризації провело 20 вересня 2011 року державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Вказане свідоцтво підтверджувало належність ОСОБА_4 нерухомого майна при нотаріальному посвідченні 17 лютого 2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_15 за реєстровим № 321 укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ОСОБА_5 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_11. Після вказаного правочину мали місце отримання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в органах місцевого самоврядування замість договору купівлі-продажу свідоцтв про право власності на квартири № 20 і № 20«а» та подальше відчуження майна на підставі нотаріально посвідчених правочинів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Договір купівлі-продажу від 17 лютого 2012 року не був первинним, відтак, визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності на житло та розпорядження органу приватизації, на підставі якого видано свідоцтво, як первинної підстави набуття права власності ОСОБА_4, з послідуючим витребуванням нерухомого майна від останніх набувачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є обґрунтованим для ОСОБА_3 способом захисту порушеного права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у визнанні недійсним договору купівлі-продажу від 17 лютого 2012 року та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення цих вимог безпідставні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до департаменту комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю третіх осіб комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський», комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков