У х в а л а

іменем україни

18 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Коротуна В.М.,Попович О.В.,
Парінової І.К.,Штелик С.П.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Ужгородської міської ради, третя особа - Відділ охорони здоров'я Ужгородської міської ради, про визнання незаконним та скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 вересня 2014 року позов задоволено.

Скасовано розпорядження № 133 від 22 квітня 2014 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_6.», прийнятого в.о. Ужгородського міського голови - секретарем ради Щадеєм В.І.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням апеляційного суду, ОСОБА_6 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з розпорядженням Ужгородського міського голови від 4 лютого 2013 року № 48 і наказом від 4 лютого 2013 року № 12 відділу охорони здоров'я Ужгородської міської ради ОСОБА_6 перебуває у трудових відносинах з Ужгородською міською поліклінікою, працюючи на посаді головного лікаря.

Розпорядженням в.о. міського голови, секретаря міської ради від 22 квітня 2014 року № 133 на підставі доповідних начальника відділу охорони здоров'я від 8 квітня 2014 року № 32/29-3 та заступника міського голови від 18 квітня 2014 року № 22 на головного лікаря Ужгородської міської поліклініки ОСОБА_6 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за статтею 147 КЗпП України за неналежне виконання службових обов'язків (а.с. 6-7, 66-70).

Звертаючись до суду з позовом про скасування зазначеного розпорядження, ОСОБА_6 заперечує факт порушення нею трудової дисципліни, та вказує на належне виконання своїх посадових обов'язків.

Суд першої інстанції вважав, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, однак задовольнив позов, так як відповідач порушив процедуру застосування до працівника дисциплінарного стягнення.

Апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки вважав, що строки та порядок застосування дисциплінарного стягнення за проступок, факт скоєння якого було визнано судом першої інстанції, не порушено.

Рішенням Ужгородської міської ради від 19 грудня 2013 року № 1152 «Про передачу приміщень» припинено право оперативного управління Ужгородської міської поліклініки на визначені у цьому рішенні міської ради приміщення з їх передачею в оперативне управління Ужгородському міському центру первинної медико-санітарної допомоги. У зв'язку з цим ухвалено рішення про передачу майна шляхом оформлення актів приймання-передачі (а.с. 30).

Відповідно до доручення № 29-19/39 від 7 лютого 2014 року начальника відділу охорони здоров'я ОСОБА_6 зобов'язано підготувати та надати у відділ охорони здоров'я до 20 лютого 2014 року перелік матеріальних цінностей (визначений попередньою комісією), які будуть передані з балансу МП, МДКЛ на баланс Ужгородського міського центру первинної медико-санітарної допомоги (а.с. 85).

Актом комісії щодо факту відсутності актів прийому-передачі будівель було встановлено, що доручення начальника відділу охорони здоров'я № 29-19/39 від 7 лютого 2014 року станом на 28 березня 2014 року не виконано (а.с. 72).

Із листа ОСОБА_6 від 28 лютого 2014 року № 164/04-10 вбачається, що доручення начальника відділу охорони здоров'я не виконувалися нею у зв'язку з незгодою з рішенням міської ради від 19 грудня 2013 року № 1152 «Про передачу приміщень» (а.с. 76-77).

Згідно з посадовою інструкцією, затвердженою наказом начальника відділу охорони здоров'я Ужгородської міської ради від 3 лютого 2014 року, головний лікар у своїй діяльності підпорядкований відділу охорони здоров'я Ужгородської міської ради, здійснює керівництво діяльністю поліклініки та несе персональну відповідальність за невиконання покладених на заклад завдань перед міським головою, відділом охорони здоров'я тощо (а.с. 8, 9).

Таким чином суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно вважав, що ОСОБА_6 не виконала доручення начальника відділу охорони здоров'я від 7 лютого 2014 року № 29-19/39.

Однак із висновком апеляційного суду в частині дотримання відповідачем процедури застосування дисциплінарного стягнення повністю погодитися не можна, адже він не відповідає вимогам закону і не ґрунтується на доказах, наявних у матеріалах справи.

Працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір (норми статті 139 КЗпП України).

Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Згідно з нормами частин 1, 3, 4 статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (стаття 148 КЗпП України).

Законодавство України про працю не містить прямої заборони застосування до працівників дисциплінарних стягнень під час їх хвороби, разом із тим власник чи уповноважений ним орган у такому разі позбавлений можливості вимагати від працівника до застосування дисциплінарного стягнення надати письмові пояснення та повідомити працівника про застосування до нього дисциплінарного стягнення під розписку.

Час звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю виключається зі строку застосування дисциплінарного стягнення.

Судом встановлено, що з 28 березня по 25 травня 2014 року ОСОБА_6 перебувала на лікарняному.

Отже, ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що розпорядження про застосування до працівника дисциплінарного стягнення у вигляді догани було прийнято у період його тимчасової непрацездатності. Крім цього, письмові пояснення від ОСОБА_6 щодо невиконання нею доручень не відбирались (а.с. 41).

До того ж із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_6 повідомлена про розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення під розписку.

Крім того, апеляційний суд належним чином не з'ясував часу виявлення роботодавцем проступку та дотримання ним строків накладення дисциплінарного стягнення відповідно до статті 148 КЗпП України.

За таких обставин суд неправильно застосував норми матеріального права, в порушення норм процесуального права не встановив усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, відтак судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, визначених частинами 2, 3 статті 338 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:В.М. Коротун
І.К. Парінова
О.В. Попович
С.П. Штелик