Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/77/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Бондаренко В. В.
Доповідач Белінська І. М.
УХВАЛА

Іменем України

29.01.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Кривохижі В.І.,

Чельник О.І.,

при секретареві - Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому с удовому засіданні у м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства виробниче договірне об?єднання Асоціація «Південна» ( далі - ПрАТ Асоціація «Південна» про визнання договору оренди землі недійсним за апеляційною скаргою ПрАТ Асоціація «Південна» на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Асоціація «Південна» про визнання договору оренди землі недійсним.

Посилалась на те, що 25.05.2005 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди належної їй на праві приватної власності земельної ділянки, розташованої на території Червонодолинської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Вважала цей договір недійсним, оскільки вона його не підписувала.

Рішенням Бобринецького районного суду від 29 жовтня 2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, а також просить призначити повторну судово-почеркознавчу експертизу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм цивільного процесуального права та матеріального права, недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими. Зазначає про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні заяви відповідача про застосування позовної давності, який минув 25.05.2008 року, та дійшов помилкового висновку про те, що позивач отримувала орендну плату, начебто за договором оренди земельної частки (паю), укладеного 31.03.2000 року, який припинив свою дію 25.10.2001 року, тобто з часу одержання позивачкою державного акта про право власності на земельну ділянку.

Суд не взяв до уваги, що навіть якщо позивач і не підписувала договір, отримуючи орендну плату, вона вважається такою, що схвалила дії особи, яка його підписала.

Суд не дав належної оцінки висновку судової почеркознавчої експертизи, яка була проведена з порушенням вимог пп.2,12 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 8.10.1998 року №53/% ( у редакції від 30.12.2004 року ), оскільки кількість наданих вільних зразків (4) не відповідає цим вимогам, які передбачають їх надання у кількості не менше 15.

З урахуванням обставин справи та наявності висновку експерта, який не відповідає вимогам законодавства, суд мав вирішити питання про призначення повторної експертизи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не підписувала договір оренди належної їй на праві приватної власності земельної ділянки від 25.05.2005 року, що свідчить про відсутність її вільного волевиявлення на укладення цього договору.

Такий висновок відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, якими урегульовані спірні правовідносини та на підставі яких вирішено спір.

Оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов правильного висновку про доведеність позивачкою її доводів про те, що вона не укладала договору оренди належної їй земельної ділянки від 25.05.2005 року. Цей факт підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи №1533 від 24.09.2014 року, яким встановлено, що у договорі оренди землі від 25.05.2005 року, в акті про визначення меж земельних ділянок в натурі від 25.05.2005 року та в акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 29.06.2005 року підписи від імені ОСОБА_5 виконані не нею самою, а іншою особою, з деяким наслідуванням підпису ОСОБА_5

Підстав для призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи не встановлено, у зв»язку з чим відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про її призначення.

Посилання представника відповідача на те, що нібито справжність підпису позивачки на договорі оренди землі від 25.05.2005 року посвідчено секретарем Червонодолинської сільської ради Бобринецького району, не спростовує висновку експертизи, оскільки відповідно до ст.37 Закону України «Про нотаріат», під.6.1 п.6 гл.7 розд.П Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, посадова особа органу місцевого самоврядування не має права засвідчувати справжність підпису фізичної особи на документах, який має характер угоди (правочину). Згідно із ч.2ст.78 Закону України «Про нотаріат» на угоді може бути засвідчена справжність підпису особи, що підписалась за іншу особу, яка не могла це зробити власноручно внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин. У цьому випадку встановлюється особа як того, хто підписався, так і того, за кого ця особа підписалася. Про причини, з яких фізична особа, заінтересована у вчиненні нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається в посвідчувальному написі. Крім того, позначка секретаря сільської ради про засвідчення підпису ОСОБА_5 не є посвідчувальним написом як нотаріальною дією, оскільки не містить необхідних реквізитів такого напису.

З урахуванням обставин справи та положень ст.ст.256, 257, ч.1ст.261 ЦК України суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності, про яку заявив відповідач. Зважаючи на те, що договір оренди землі від 25.05.2005 року ОСОБА_5 не підписувала, вона вважала, що отримує орендну плату ( у грошовому виразі через банківську установу) на підставі договору оренди земельної частки (паю), укладеного нею з відповідачем 31.03.2000 року на 15 років, який долучено до матеріалів справи. Не маючи наміру продовжувати орендні відносини з відповідачем, вона через свого сина звернулася у 2014 році до відповідача і тоді дізналася про наявність договору оренди землі від 25.05.2005 року з терміном дії на 15 років.

Відповідач зі своєї сторони не надав доказів того, що позивачці було відомо про укладення договору від 25.05.2005 року раніше строку, який вона зазначає як початок перебігу позовної давності.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що суд ухвалив його з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, ч.1ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПрАТ ВДО Асоціація «Південна» відхилити, а рішення Бобринецького районного суду від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: