АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Литвинюк І.М., Міцнея В.Ф.

при секретарі: Лук»янишиній М.В.

з участю сторін: представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4, правонаступником якої є ОСОБА_5, на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 травня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Драчинецької сільської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання та ведення спільного господарства із спадкодавцем на час його смерті,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Драчинецької сільської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання та ведення спільного господарства із спадкодавцем на час його смерті.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Кіцмань помер її син ОСОБА_7, якого вона похоронила та понесла всі витрати на його поховання. Син проживав в АДРЕСА_1. ? частину цього будинку вона успадкувала після смерті матері і спору між нею та сином з приводу права на будинок ніколи не виникало.

____________________________________________________________________________

№ 22ц/794/7/ 2015 р. Головуючий у 1 інстанції: Олексюк Т.І.

Категорія:67 Суддя - Доповідач: Владичан А.І.

Рішенням виконкому Драчинецької сільської ради від 08.06.2011 року за № 48/06 визнано за нею право власності на дане будинковолодіння і 04.08.2011 року вона отримала свідоцтво про право власності на дане нерухоме майно.

В грудні 2010 року в даний будинок поселилася відповідачка ОСОБА_2, яка не визнає за нею право на спадщину після смерті сина ОСОБА_7, оскільки вважає, що вона спадщини не прийняла оскільки не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Посилаючись на ст.ст. 1268, 1270 ЦК України та ст. З СК України, ОСОБА_4 просила суд встановити факт постійного проживання та ведення спільного господарства із спадкодавцем на час його смерті, мотивуючи це тим, що вона проживала разом із сином на день його смерті та вела із ним спільне господарство. Оскільки на день смерті сина ІНФОРМАЦІЯ_5 року було вирішено питання права власності на житловий будинок, то вважала, що це є підтвердженням належності права на будинок.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 травня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та доказам, які були досліджені в судовому засіданні. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по справі про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що в ході розгляду справи суду були доведені ті обставини, що вона дійсно проживала з сином однією сім'єю, що вони були пов'язані спільним побутом. На момент вселення у будинок відповідачка ОСОБА_2 отримувала дозвіл на проживання у неї та її сина, тим самим підтверджуючи, що вони спільно користувалися та розпоряджалися будинком.

Крім того, вказує, що довідкою сільської ради підтверджено той факт, що вона з сином були членом однієї сім»ї, а відповідачка з чоловіком та сином вели окреме господарство, користувалися окремими приміщеннями в будинку, що свідчить про те, що вони не були членами сім»ї .

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Рішенням Кіцманського районного суду від 13.11.1991 року виділено ОСОБА_8 та ОСОБА_7 будинковолодіння в с. Драчинці Кіцманського району, де головою колгоспного двору є ОСОБА_9 Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 грошові кошти як частку її та двох дітей з майна колгоспного двору.

ОСОБА_9 померла згідно актового запису № 40 від 22.08.1995 року.

Згідно довідки виконкому Драчинецької сільської ради № 394 від 27.02.2012 року станом на 15.04.1991 року у домоволодінні по АДРЕСА_2 були зареєстровані і проживали: голова - ОСОБА_8, онук - ОСОБА_7, невістка - ОСОБА_10, правнуки: ОСОБА_6 та ОСОБА_11.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.02.2012 року.

Рішенням виконкому Драчинецької сільської ради від 08.06.2011 року за № 48/06 визнано за позивачем право власності на житловий будинок в АДРЕСА_3, і 04.08.2011 року позивачу видано свідоцтво про право власності на дане нерухоме майно та зареєстровано в Кіцманському КРБТІ.

Згідно довідки виконкому Драчинецької сільської ради № 396 від 27.02.2012 року, з ОСОБА_7 станом на 31.06.2011 року (зі слів сусідів) у домоволодінні по АДРЕСА_1 проживали: донька - ОСОБА_2, зять - ОСОБА_12, онук - ОСОБА_13.

Рішенням Кіцманського районного суду від 11.03.2013 року, ухвалою від 24.12.2013 року про виправлення описки, додатковим рішенням від 24.12.2013 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/4 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_7, що складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, Кіцманського району; встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_7 на момент його смерті; визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Драчинецької сільської ради від 08.06.2011 року за № 48/06 «Про оформлення права власності на житловий будинок».

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 26.03.2014 року додаткове рішення Кіцманського районного суду від 24.12.2013 року змінено, визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Драчинецької сільської ради від 08.06.2011 року за № 48/06 «Про оформлення права власності на житловий будинок» в частині оформлення права власності на 1/4 частину у цьому нерухомому майні; визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 04.08.2011 року серії САЕ № 504009 в частині посвідчення права ОСОБА_4 на 1/4 частину у цьому нерухомому майні.

Відповідно до змісту довідки виконкому Драчинецької сільської ради № 674 від 14.04.2014 року ОСОБА_4 вела спільне господарство разом із своїм сином ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Згідно копії паспорта ОСОБА_4 зареєстрована АДРЕСА_1 Кіцманського району, з 08.05.2012 року, тобто після смерті ОСОБА_7, позивач на день відкриття спадщини була зареєстрована за іншою адресою.

За встановлених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІНФОРМАЦІЯ_7 Правонаступником ОСОБА_4 є її син ОСОБА_5, який прийняв спадщину. Виниклі між сторонами правовідносини допускають правонаступництво, тому ухвалою суду від 30 січня 2015 року залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_4 - ОСОБА_5.

Із системного аналізу ч.4 ст.256 ЦПК України, п.3 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вбачається, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб або за наявності інших спадкоємців і спору між ними розглядаються судами за правилами позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_4 до10 травня 2012 року була зареєстрована та проживала АДРЕСА_4, тобто позивач на день відкриття спадщини була зареєстрована за іншою адресою.

Спадкова справа до майна ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року Кіцманською державною нотаріальною конторою не заводилася. ОСОБА_4 заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідним документами, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року).

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), слід врахувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 обов'язковою умовою для визнання особи членом сім»ї, крім факту спільного проживання є ведення спільного господарства, що передбачає наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних та письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням та інших обставин, що засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Зі змісту Закону вбачається, що місцем проживання особи вважається місце її державної реєстрації у встановленому законом порядку.

З роз'яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, вбачається зокрема, в спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

Позивач на день відкриття спадщини була зареєстрована за іншою адресою - по вулиці Миру,12 в с. Драчинці Кіцманського району Чернівецької області.

В розумінні ст. 57-59 ЦПК України не знайшли свого підтвердження переконливими, належними та допустимими доказами доводи позивача щодо постійного проживання позивача із ОСОБА_7

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про спільний побут чи ведення спільного господарства ОСОБА_4 разом із сином ОСОБА_7 сплату нею комунальних послуг чи інших витрат позивачкою не надано.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, правонаступником якої є ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 травня 2014 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: