Справа № 148/1634/14-ц Провадження № 22-ц/772/481/2015Головуючий в суді першої інстанції Ковганич С. В.
Категорія 47Доповідач Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

ГоловуючогоВавшка В.С.,
суддів:Колоса С.С., Іващука В.А.,
При секретарі:Пантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до Тульчинської міської ради, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_11, Відділу Держземагенства у Тульчинському районі про визнання недійсними рішень Тульчинської міської ради, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_8 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 29.09.2009 року батько третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_9 мав намір отримати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність. У зв'язку з чим написав та подав клопотання на ім'я міського голови.

27.05.2009 року продовжуючи оформлювати документи на дану земельну ділянку ОСОБА_9 разом з членами комісії підписав акт вибору земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаража у АДРЕСА_1, а також підписав схему земельної ділянки яка виділяється для будівництва гаража.

На основі даного клопотання, акту вибору земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаража від 27.05.2009 року, було прийнято рішення 35 сесії Тульчинської міської ради 5 скликання №860 від 23.06.2009 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Тульчинської міської ради за рахунок земель житлової та громадської забудови на земельну ділянку площею 0,0024 га для будівництва та обслуговування гаража.

В 2010 році ОСОБА_9 помер. Його син ОСОБА_11., використовуючи ідентичність прізвища, ім'я та по-батькові вирішив заволодіти правом на земельну ділянку та продовжив оформляти документи на земельну ділянку на своє ім'я.

20 травня 2011 року Тульчинська міська рада 6 скликання 10 сесії, розглянувши заяву ОСОБА_8, вирішила надати йому дозвіл на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 0026 га для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1, для надання у власність. ОСОБА_8 з 2003 року по даний час відкрито безперервно користується зазначеною земельною ділянкою.

30 січня 2012 року було створено комісію, яка склала акт про те що на спірній земельній ділянці розташовано збірно-розбірний гараж ОСОБА_8, тобто земельна ділянка не була вільною. З приводу звільнення зайнятої земельної ділянки Тульчинська міська рада до суду не зверталась, рішення не приймалось.

17 лютого 2012 року Тульчинська міська рада прийняла рішення № 408 про надання у власність та видачу державного акту на спірну земельну ділянку ОСОБА_9

23 липня 2012 року ОСОБА_9 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 0021 га, яка розташована по АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0083.

03 жовтня 2013 року було подано заяву до прокуратури Тульчинського районну та РВ УМВС України про відкриття кримінального провадження щодо шахрайства при набутті права на отримання земельної ділянки.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_8 просив:

1) визнати недійсним рішення Тульчинської міської ради 35 сесії 5 скликання № 860 від 23.06.2009 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Тульчинської міської ради ОСОБА_9, за рахунок земель житлової та громадської забудови, площею 0,0024 га для будівництва та обслуговування гаража, яка розташована по АДРЕСА_1;

2) визнати недійсним рішення Тульчинської міської ради 17 сесії 6 скликання № 480 від 17.02.2012 року щодо видачі державного акту серія ЯМ № 422284 ОСОБА_9 на земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів;

3) скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 422284, що виданий на ім'я ОСОБА_9 на підставі рішення Тульчинської міської ради, реєстр № 480, 17 сесії 6 скликання від 17.02.2012 року , площею 0,0021 га у межах згідно з планом, яка розташована по АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0083.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_8 відмовлено.

На таке рішення ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Тульчинського районного суду в цивільній справі (№226 /6676/12) за позовом ОСОБА_10 до Тульчинської міської ради, ОСОБА_9, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_8, було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення 35 сесії 5 скликання Тульчинської міської ради № 860 від 23.09.2009 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Тульчинської міської ради ОСОБА_9; про скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 422284, що виданий на ім'я ОСОБА_9 на підставі рішення Тульчинської міської ради № 480 17 сесії 6 скликання від 17.02.2012 року площею 0,0021 га, у межах згідно з планом, яка розташована по АДРЕСА_1, яка призначена для будівництва індивідуальних гаражів (а.с. 88-90).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_8, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України вказане рішення суду набрало законної сили, обставини встановлені судовим рішенням не доказуються при розгляді інших справ. Спірна земельна ділянка перебувала у власності міської ради, тому відповідно до повноважень органів місцевого самоврядування, визначених ст. 122 ЗК України та згідно ст. 123, 124 ЗК України могла бути надана громадянам у власність чи користування. ОСОБА_9 була подана відповідна заява до Тульчинської міської ради про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0024 га для будівництва та обслуговування гаража по АДРЕСА_1, оскільки він є співвласником будинку АДРЕСА_1. Рішенням Тульчинської міської ради 35 сесії 5 скликання від 23.06.2009 року надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0024 га для будівництва та обслуговування гаража, розташованого за вказаною адресою, для надання у власність. ОСОБА_9 був виготовлений проект щодо відведення земельної ділянки, який рішенням 17 сесії 6 скликання Тульчинської міської ради від 17.02.2012 року був затверджений і земельна ділянка передана безкоштовно останньому, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини та правильно застосовані норми матеріального права.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегією суддів встановлено, що підставою задоволення позовних вимог ОСОБА_8 вважає ту обставину, що третя особа ОСОБА_9 особисто не звертався до Тульчинської міської ради із заявою про надання йому у власність спірної земельної ділянки для будівництва гаражу і в клопотанні про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки від 29.09.2009 року та акт вибору земельної ділянки від 27.05.2009 року підпис належить не ОСОБА_9, а іншій особі, що підтверджено висновками почеркознавчих експертиз, проведених в рамках розслідування кримінального провадження №0000368 (а.с.10-18).

Колегія суддів вважає ці доводи позивача нобгрунтованими, оскільки висновки експерта, про які заявляв позивач у апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і їм надана відповідна правова оцінка.

Окрім того суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що експертизи були проведені без отримання зразків підпису ОСОБА_9, а тому не є належними доказами. До того ж на час розгляду справи відсутній вирок чи постанова, якими встановлені певні обставини, та які суд мав би враховувати відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що на час постановлення спірного рішення Тульчинської міської ради № 480 17 сесії 6 скликання від 17.02.2012 року, на земельній ділянці був розташований металевий гараж Позивача, колегія суддів не приймає до уваги на підставі ч.3 ст.61 ЦПК України, оскільки ця обставина досліджена та їй надана правова оцінка у рішенні Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.01.2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 18.02.2014 року, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Загалом, апеляційна скарга ОСОБА_8 фактично є відтворенням його позовної заяви та не містить в собі обґрунтувань про порушення судом першої інстанції конкретних норм матеріального чи процесуального права.

До апеляційної скарги ОСОБА_8 подав письмове клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи підписів ОСОБА_9 у клопотанні про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки від 29.09.2009 року та акт вибору земельної ділянки від 27.05.2009 року, однак будь-якого обґрунтування, як того вимагає ч.2 ст.303 ЦПК України, про необхідність у призначенні такої експертизи апеляційна скарга та саме клопотання не містить.

З метою з'ясування питання про необхідність призначення експертизи та вирішення інших супутніх питань у разі її призначення ( відбір зразків підпису, витребування оригіналів документів та інше) судом апеляційної інстанції належним чином двічі викликався позивач ОСОБА_8, однак останній скористався своїми правами на власний розсуд, у судові засідання не з'явився без поважних причин, клопотання не підтримав.

За таких обставин, та в силу ст.308 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя : (підпис) В.С. Вавшко

Судді : (підпис) С.С. Колос

(підпис) В.А. Іващук

З оригіналом вірно :