Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/4665/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Шумейко О.І.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Іванченка М.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» - Лукянчука АртемаВолодимировича на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк», ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування та збитків.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_3 до ПАТ «СК «Альфа Страхування», треті особи: ПАТ «Ідея Банк», ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування та збитків.

Стягнуто з ПАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 138 600 грн.

Стягнуто з ПАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_3 втрати на правову допомогу 568,40 грн., судовий збір у сумі 1 468,02 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «СК «Альфа Страхування» просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_3 є неналежним позивачем, а також те, що ПАТ «Ідея Банк», як вигодонабувач, не надавало своєї письмової згоди на виплату страхового відшкодування на користь позивача. Вказує на порушення процесуального закону, а саме відсутність ухвали про допуск до участі у справі ОСОБА_5 як особи, яка надає правову допомогу, документу про те, що ОСОБА_5 є фахівцем у галузі права, отже судом безпідставно стягнуто з відповідача сплачені позивачем кошти на правову допомогу.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому процесуальним законом порядку.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 06 лютого 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 910.20559, за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 219 389 грн. на строк 84 місяці на купівлю транспортного засобу: автомобіля, марки Mitsubishi, модель L200, 2012 року випуску.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 є власником автомобіля марки Mitsubishi, модель L200, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. (а.с. 14)

06 лютого 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.0448251.062, дія якого була продовжена відповідно до договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.0771814.062 від 28 січня 2014 року. (а.с. 18)

За умовами договору страхування вигодонабувачем є ПАТ «Ідея Банк», застрахованим транспортним засобом є автомобіль марки Mitsubishi, модель L200, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, франшиза безумовна (10% при незаконному заволодінні транспортним засобом третіми особами), страхова сума 220 000 грн.

Одним із страхових випадків сторонами визначено незаконне заволодіння транспортним засобом третіми особами (крадіжка, розбій, грабіж).

Строк дії договору страхування з 07 лютого 2014 року по 06 лютого 2015 року включно.

01 червня 2014 року о 06:15 год. невстановлені особи із застосуванням невстановленої вогнепальної зброї, по вул. Д. Бєдного в м. Словянську незаконно заволоділи автомобілем марки Mitsubishi, модель L200, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, з місця скоєння злочину втекли, викраденим розпорядилися на свій розсуд. Такі обставини підтверджуються витягом з кримінального провадження № 0001585. (а.с. 49)

03 червня 2014 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом та виплату страхового відшкодування. Заяву прийняв аварійний комісар ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування». (а.с. 43)

Згідно з розрахунком страхового відшкодування до страхового акту№1805.206.14.01.01 ринкова вартість автомобіля на моменту настання страхового випадку становила 288 756,00 грн., ліміт відповідальності страховика - 220 000 грн., розмір першої виплати страхового відшкодування за умовами договору страхування (30%) - 59 400 грн.

Листом від 16 січня 2015 року позивача повідомлено про прийняття рішення про проведення авансової виплати страхового відшкодування у розмірі 59 400 грн., що складає 30% від загального розміру страхового відшкодування, грошові кошти були перераховані 14 січня 2015 року на рахунок вигодонабувача ПАТ «Ідея Банк».

У заяві від 16 липня 2014 року позивач повідомив третю особу про настання страхового випадку, пов'язаного з незаконним заволодінням застрахованим транспортним засобом, який перебуває у заставі банку, та запропонував ПАТ «Ідея Банк» звернутися до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що страхова компанія зволікає з виплатою страхового відшкодування у позасудовому порядку. Однак, вигодонабувач ПАТ «Ідея Банк» не скористався своїм правом звернення до суду.

ПАТ «Ідея Банк» був залучений до участі в цій справі в якості третьої особи, отримав копію позовної заяви (а.с. 58), повідомлявся про час та місце розгляду справи, заяв, клопотань на адресу суду з приводу своїх заперечень щодо стягнення страхового відшкодування на користь позивача не надіслав.

Суд встановив, що загальна сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті на підставі договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, дорівнює 198 000 грн. (220000 грн. (ліміт відповідальності страховика) - 22 000 грн. (безумовна франшиза), частково сума страхового відшкодування 59 400 грн. була виплачена відповідачем у позасудовому порядку, сума невиплаченого страхового відшкодування становить 138 600 грн.

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на наведені обставини, просив ухвалити рішення, яким стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» страхове відшкодування у розмірі 220 000 грн., збитки, завдані внаслідок необхідності сплати процентів за кредитним договором, у сумі 4 668,88 грн., витрати на правову допомогу у сумі 20 000 грн.

Відповідач позов не визнав, у запереченнях на позов зазначав, що ОСОБА_3 є неналежним позивачем по справі, оскільки за умовами договору страхування вигодонабувачем є ПАТ «Ідея Банк».

Третя особа ОСОБА_4 надіслав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Третя особа ПАТ «Ідея Банк» явку свого представника у судове засідання не забезпечила, заперечень проти позову не надала.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування у сумі 138 600 грн., суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості цих вимог.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, вважає, що вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що в даному випадку належним позивачем в справі є ПАТ «Ідея Банк» - вигодонабувач за договором страхування, судова колегія відхиляє, зважаючи на обставини справи, відповідно до яких вигодонабувач фактично відмовився від стягнення страхового відшкодування, оскільки не вчинив дій, спрямованих на отримання страхового відшкодування у повному обсязі, та не надав заперечень проти стягнення такого відшкодування на користь позивача, а також вимогам закону, а саме положенням ст. ст. 636, 985 ЦК України, ст. 3 Закону України "Про страхування».

З доводами апеляційної скарги про безпідставне стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу судова колегія не погоджується, оскільки при вирішенні питання про розподіл судових витрат, до складу яких входять витрати на правову допомогу, судом дотримано вимог ст. ст. 79, 84, 88 ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», наведено у рішенні розрахунок витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню.

Особа, яка надавала позивачу правову допомогу за договором, була допущена судом до участі в справі, ст. 56 ЦПК України, на яку посилається відповідач, не визначає обов'язковість постановлення ухвали суду про допуск особи, яка надає правову допомогу, окремим процесуальним документом. Представник позивача діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 07 липня 2014 року та ордеру адвокатської фірми, у якому зазначено про наявність у представника свідоцтва №2944 від 11 червня 2006 року про право на зайняття адвокатською діяльністю.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» - Лукянчука Артема Володимировича відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: