АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2571/15 Справа № 204/724/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Дубіжанська Т. О. Доповідач - Ремез В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

при секретарі - Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 3 грудня 2014р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП, і уточнивши в ході розгляду справи свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 2 038,84грн., та в рахунок відшкодування моральної шкоди 80 000грн., посилаючись на те, що 29.12.2011р. близько 18.00год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Кіа-черато» р.н. НОМЕР_1, рухаючись по вул. Кротова зі сторони вул. Шинної у м. Дніпропетровську, в районі електроопори, розташованої на вул. Героїв Сталінграда, здійснив наїзд на неї, завдавши при цьому їй тілесні ушкодження.

04.01.2012р. було порушено кримінальну справу за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень в результаті ДТП, яку 13.06.2012р. було припинено у зв'язку з відсутністю в діях відповідача складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно вказаної постанови в діях відповідача вбачається порушення п. 12.3 ПДР України, і копію постанови направлено для притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

З 10.04.2012р. по 26.04.2012р. вона знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «ДГКБ №16» ДОР з діагнозом «Пізній відновлювальний період ЧМТ, струс головного мозку (29.12.2011р.) з помірним лікворно-гіпертензійним синдромом, помірним вестибуло-атактичним синдромом, вираженим астенічним синдромом», і для проведення лікування нею було придбано медичні препарати на суму 2 038,84грн.

Крім того у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 80 000грн.

Зазначені суми на відшкодування матеріальної та моральної шкоди позивач просила стягнути з відповідача.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2014р. позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 2 008,84грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000грн., а всього 32 008,84грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати за подачу позову у розмірі 487,20грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_3 частково, та стягнути з нього на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 304,74грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 695,26грн., відмовивши в іншій частині в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2011р. близько 18год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Кіа-черато» реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Кротова зі сторони вул. Шинної у м. Дніпропетровську, в районі електроопори, розташованої на вул. Героїв Сталінграда, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, завдавши їй при цьому тілесні ушкодження.

04.01.2012р. слідчим слідчого відділу ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було порушено кримінальну справу за фактом нанесення тілесних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_3

Постановою слідчого відділу ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 13.06.2012р. кримінальну справу було закрито по п.2 ст. УПК України, у зв'язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2012р. було закрито провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 у зв'язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому вказаними постановами було встановлено порушення відповідачем п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Згідно виписки з історії хвороби, ОСОБА_3 у період з 10.04.2012р. по 26.04.2012р. знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «ДГКБ №16» ДОР з діагнозом «Пізній відновлювальний період ЧМТ, струс головного мозку (29.12.2011р.) з помірним лікворно-гіпертензійним синдромом, помірним вестибуло-атактичним синдромом, вираженим астенічним синдромом».

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з відповідача коштів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2008,84грн., суд зазначав, що позивачем у зв'язку з отриманою травмою за наслідками ДТП було понесено витрати на лікування саме у вказаному розмірі, що підтверджується відповідними квитанціями.

Крім того вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації завданої моральної шкоди, суд зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачці було завдано моральну шкоду, яка виразилася у психологічних стражданнях щодо погіршення стану здоров'я, втраті частини волосяного покрову голови внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, викривленні носової перегородки, знаходженні у стресовому стані після дорожньо-транспортної пригоди, вимушеному припиненні праці для відновлення здоров'я, і компенсація завданої моральної шкоди складає 30 000грн.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно виписки з історії хвороби №3404/440 ОСОБА_3 знаходилась на лікування з 10.04.2012р. по 26.04.2012р. і для лікування їй було прописано вжиття медичних препаратів, а саме милдронат, тиоцетам, церегин, армадин, актовегин, афобазол, вестибо, а також фізіолікування.

Разом з тим, на підтвердження понесених витрат у зв'язку з ДТП позивач надала квитанції датовані липнем - серпнем 2012р. про придбання нею лікарських препаратів: - хондроксид, мукосат, дексалгід на загальну суму 704,10грн., які не були їй прописані для відновлення здоров'я за наслідками отриманої травми в результаті ДТП, а тому колегія суддів вважає, що заявлені позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим, сума матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у зв'язку з отриманими травмами за наслідками ДТП складає 1 304,74грн., і вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Що ж стосується рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000грн., то в цій частині рішення суду підлягає зміні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.2, ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 5 постанови від 31 березня 1995р. N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинового зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так з матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода, за насідками якої відповідач керуючи належним йому автомобілем здійснив наїзд на позивача та завдав матеріальної і моральної шкоди відбулась у зв'язку з тим, що позивач перебігала дорогу у невстановленому місці за межами пішохідного переходу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо необхідності стягнення з відповідача на користь позивача коштів на відшкодування моральної шкоди, однак колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції слід зменшити, враховуючи конкретні обставини справи, та керуючись принципами розумності і справедливості, а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення стягнутої суми в рахунок відшкодування моральної шкоди з 30 000грн. до 1 500грн., тим самим змінити рішення суду в цій частині.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення коштів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди підлягає скасуванню і в частині стягнення коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди зміні на підставі ст. 309 ЦПК України з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 304,74грн., та зменшення суми моральної шкоди з 30 000грн. до 1 500грн., відмовивши ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог в іншій частині.

Керуючись ст.ст. 303,304,309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 3 грудня 2014р. в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суми 2 008,84грн. скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 304грн. 74коп.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 3 грудня 2014р. в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди змінити з суми 30 000грн., до 1 500грн., та вважати, що всього з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню сума 2 804грн.74коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: