Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 211/830/15-ц
Провадження № 6/211/51/15
У Х В А Л А

іменем України

10 лютого 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рибаєва О.А., при секретарі судового засідання Масловій К.В., у відсутність сторін, згідно ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі подання державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Серженко Л.К., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, 1968 року народження,-

В С Т А Н О В И В :

09 лютого 2015 року до суду надійшло подання державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Серженко Л.К. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, 1968 року народження. На підстави вимоги № Ф-50-у від 08.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_2, 1968 року народження суми у розмірі 1055,70 відкрито виконавче провадження. Боржником в добровільному порядку виконавчий документ не виконується, на неодноразові виклики до державного виконавця не з'являється, від виконання рішення ухиляється.

Державний виконавець просить вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, 1968 року народження.

Представник відділу ДВС в судове засідання не з'явився. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Зі змісту ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України вбачається, що питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і в"їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року ( в ред.. від 8 березня 2011 року) (надалі Закон).

Відповідно до ст. 6 зазначеного Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та громадянинові України, який має паспорт , може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, а він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

З аналізу цих правових норм вбачається, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України, та має такий намір, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку ухиленні від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов'язань.

Враховуючи вимоги закону, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням, органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов'язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду з зазначеним поданням державний виконавець не надав доказів наявності у боржника паспорту для виїзду за кордон, доказів про намір виїхати за кордон чи перебування за кордоном.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, на підставі ст. 33 Конституції України, ст. 11, ст. 32 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, суд ,-

У Х В А Л И В:

подання державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Серженко Л.К. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, 1968 року народження - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення її без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рибаєв О. А