Справа № 352/2729/14-ц
Провадження № 2/352/184/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Кожуховської О.І.

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и в :

Позивачка 09.12.2014 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2013 р. сторони разом не проживають, діти постійно проживають з позивачкою. Відповідач не надає матеріального утримання дітям. Просила стягнути з відповідача, який не має постійного доходу, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він не відмовляється від надання матеріальної допомоги своїм дітям. Однак, він не згодний на даний час сплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки позивачка, яка у листопаді 2013 р. без його згоди та відому, коли він перебував на заробітках в Росії, вивезла їхніх малолітніх дітей в Італію, де перебуває з ними по даний час, позбавила його можливості бачитися з дітьми, спілкуватися з ними, брати участь у їх вихованні. У січні 2014 р. за його заявою, внесеною до ЄРДР, щодо позивачки розпочато кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, у зв'язку з незаконним переправленням малолітніх дітей через державний кордон України; ним порушено справу про сприяння поверненню в Україну малолітніх дітей, що розглядається в суді у справах неповнолітніх в м. Неаполі (Італійська Республіка). Крім того, Тисменицьким районним судом ще не вирішено спір між ним та позивачкою щодо визначення місця проживання малолітніх дітей. Підтвердив, що він здоровий, інших дітей не має, має матір - пенсіонерку, працює неофіційно, не має постійного заробітку. Просив у позові відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, у якому народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2013 р. сторони разом не проживають, позивачка разом з малолітніми дітьми проживає за межами України, а саме в Італії. Відповідачем порушено справу про сприяння поверненню в Україну малолітніх дітей, яка на даний час розглядається в суді у справах неповнолітніх в м. Неаполі (Італійська Республіка).

При цьому відповідач не надає матеріального утримання дітям. Вказаної обставини останній у судовому засіданні не заперечував.

У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд вважає, що порушення позивачкою, яка без згоди відповідача вивезла малолітніх дітей за межі України, його прав як батька на безперешкодне особисте спілкування з дітьми, на участь у вихованні дітей відповідно до вимог ст.ст. 153, 157 СК України, не звільняє відповідача від обов'язку утримання дітей до досягнення ними повноліття.

Існування не вирішеного на даний час спору між сторонами щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, який розглядається Тисменицьким районним судом у рамках цивільної справи про розірвання шлюбу, не є перешкодою для вирішення заявленого позивачкою, з якою проживають діти, позову про стягнення аліментів на їх утримання.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей сторін, зокрема те, що діти здорові, знаходяться на утриманні матері, яка працює в Італії, при цьому офіційного дозволу на працевлаштування ще не має. Суд також враховує стан здоров'я відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, який працює неофіційно, не маючи постійного доходу, інших дітей не має, має матір - пенсіонерку.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. З відповідача, який має нерегулярний, мінливий дохід, відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України слід стягнути у користь позивачки аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 213-215, 367 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і жителя АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_2 у розмірі по 600 (шістсот) грн. на кожну дитину щомісячно на утримання дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнення аліментів розпочати з 09 грудня 2014 року і проводити до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча М.М.Хоминець