Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/367/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Березій Ю. А.
Доповідач Бубличенко В. П.
УХВАЛА

Іменем України

05.02.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Бубличенко В.П.

суддів - Мурашка С.І., Сукач Т.О.

при секретарі - Сегал О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2014 рокуі

в с т а н о в и л а :

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2014 року частково задоволено позов ОСОБА_2до державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я.

Суд стягнув з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь позивача 12000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, та 243,60 грн. судового збору в доход держави.

У апеляційній скарзі ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» просить рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди до 6000 грн. Посилається на те, що стягнута судом у відшкодування моральної шкоди сума є надмірно високою, виходячи з недоведеності обставин справи, глибини, характеру, тривалості страждань, віку позивача, його власного відношення до збереження здоров'я, можливості виконувати роботу на поверхні без шкідливих факторів, принципів розумності, виваженості і справедливості.

Позивач рішення суду не оскаржив.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, причину неявки не повідомив.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності представника відповідача .

Заслухавши доповідача, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача, адвоката Неверчака Є.Б., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що передбачених законом підстав для його зміни немає.

Частково задовольняючи вимоги позивача, суд виходив з того, що він втратив працездатність у зв'язку з професійним захворюванням, яке виникло внаслідок дії негативних виробничих факторів під час виконання ним трудових обов'язків, відповідач не забезпечив позивачеві безпечних умов праці, тому зобов'язаний відшкодувати завдану ушкодженням здоров'я моральну шкоду.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним, оскільки суд дійшов його з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, передбачено ст. 237-1 КЗпП України.

Пленум Верховного Суду України у п.13 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами) роз'яснив, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що з 18 квітня 1995 року позивач працював на Смолінській шахті ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на підземних роботах, що підтверджується копією його трудової книжки (а.с.4-7).

За час роботи позивач отримав професійне захворювання, що підтверджується медичним висновком Центральної лікарсько-експертної комісії Інституту медицини праці Національної академії медичних наук України від 03 червня 2014 року № 21/838 (а.с.8).

Висновком Кіровоградської обласної МСЕК від 24 червня 2014 року йому встановлено 3 групу інвалідності і втрату 50% професійної працездатності (а.с.12).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13 червня 2014 року встановлено, що причиною професійного захворювання позивача є комплекс несприятливих виробничих факторів, зокрема: фізичне перевантаження, пил, низька температура повітря, шум, вібрація (а.с.10-11).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність факту заподіяння позивачеві моральної шкоди та наявність правових підстав для покладення обов'язку по її відшкодуванню на ДП «СхідГЗК» відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України та наданим доказам.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено право працівника на відшкодування моральної шкоди в обраний ним спосіб, зокрема, шляхом повернення вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру і обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у житті та з урахуванням інших обставин.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ДП «СхідГЗК» на користь позивача 12000 грн. у відшкодування моральної шкоди, суд відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України врахував наведені позивачем обставини, що свідчать про його моральні страждання, їх глибину та тривалість, значне погіршення стану здоров'я, тяжкість та істотність вимушених змін у житті після встановлення йому ІІІ групи інвалідності та втрати 50 % працездатності внаслідок професійного захворювання, яке виникло через роботу протягом тривалого часу в особливо важких та шкідливих умовах праці, а також характер порушення прав позивача.

За таких обставин та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, положень ст. 3 Конституції України, згідно з якою найвищою соціальною цінністю України є людина, її життя і здоров'я, колегія суддів вважає, що рішення суду щодо розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь позивача, в сумі 12000 грн. є законним та обґрунтованим.

Визначений судом розмір моральної шкоди відповідає встановленим обставинам справи, вимогам ч.3 ст.23 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому вона не підлягає задоволенню.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» відхилити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2014 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді