Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1025/15 Головуючий у 1-й інстанції Притуляк С.А.
Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

Каракуші К.В.

При секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Органу опіки та піклування Добропільської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Добропільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання угоди недійсною, скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Органу опіки та піклування Добропільської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Добропільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання угоди недійсною, скасування державної реєстрації.

В обґрунтування позову зазначала, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є її сином, який страждає хронічним психічним захворюванням: параноїдальною шизофренією безперервно прогресуючого протікання, арноїдна форма, галюционарно-параноїдний синдром з наростаючим параноїчним дефектом особистості, в результаті чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. Дана обставина підтверджується судово-психіатричною експертизою №52 від 02.03.2007 року.

09 жовтня 2012 року її сину була встановлена друга група інвалідності загального захворювання.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 квітня 2007 року вона призначена опікуном.

Зазначала, що 08 листопада 2007 року між нею та її сином було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1, при цьому вона не повідомила нотаріусу про те, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 квітня 2007 року визнаний недієздатним.

Також зазначила, що вона не може пояснити навіщо вона уклала цей договір, однак він був укладений не в інтересах сина, оскільки в зв'язку зі своїм захворюванням він потребує постійного догляду.

Крім того, зазначила, що син потребує постійного лікування, а вона має певні матеріальні труднощі, тому виникла необхідність продати вищезазначену квартиру з метою отримання коштів, які будуть витрачені на лікування недієздатного сина.

Враховуючи вищевикладене просила суд визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 08.11.2008 року між нею та ОСОБА_5, скасувати його державну реєстрацію та повернути їй договір купівлі-продажу, який засвідчений 12.07.2000 року приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 серпня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі . Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно зі ч.1 ст. 57 ЦК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що позивачка у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України як сторона, яка приймала участь у справі не довела суду ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, а саме не довела, що укладений 08 листопада 2007 року договір дарування , відповідно до якого вона подарувала своєму сину квартиру не відповідає вимогам ст.ст. 203, 223, 221 ЦК України.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, що позивачка за рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 квітня 2007 року призначена опікуном свого сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

08 листопада 2007 року між нею та її сином було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1.

Будь яких доказів, що вищезазначена угода являється недійсною, та такою, що протиричіть інтересам недієздатного обдарованого ОСОБА_5 не надано.

Статтею 720 ЦК України не забороняється опікунам дарувати майно підопічним.

Отже суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що при укладені оспорюваного договору права підопічного ОСОБА_5 порушені не були.

Доводи апеляційної скарги цих доводів суду першої інстанції не спростовують, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 серпня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: