У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Амелін В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», на заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 30 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 28 листопада 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції (далі - ВДВС Луцького МУЮ), треті особи: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ «Приватбанк»), публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»), публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), про звільнення іпотечного майна з-під арешту,

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом, мотивуючи його тим, що 5 липня 2005 року та 8 жовтня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено два кредитних договори, згідно яких позичальнику надано кошти у розмірі 79 640 грн та 35 000 доларів США відповідно. На виконання зобов'язань за вказаними договорами ОСОБА_3 передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1, про що укладено 7 липня 2005 року та 8 жовтня 2008 року відповідно договори іпотеки, які нотаріально посвідчені та зареєстровані у реєстрах під № 1719 та № 2489. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 16 листопада 2010 року задоволено позов банку та стягнуто з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 заборгованість за вказаними кредитними договорами на загальну суму 379 455 грн 17 коп. та судові витрати по справі. У липні 2014 року позивачу стало відомо, що Першим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції за заявами інших банків-стягувачів при виконанні виконавчих документів накладено арешти на вищезазначене нерухоме майно - квартиру, що є предметом іпотеки, про що позивач не був повідомлений. Згідно висновку оцінки ринкова вартість спірної квартири становить 421 821 грн. Станом на 14 липня 2014 року заборгованість за кредитними договорами збільшилась і становить відповідно 129 607 грн 33 коп. (кредит + відсотки) і 10738 грн 83 коп. (пеня) за першим договором і 64 777,73 доларів США або 757 656 грн 39 коп. (кредит + відсотки) і 5 635,14 доларів США або 65 910 грн 02 коп. (пеня) за другим договором. Таким чином, вартість предмета забезпечення є значно нижчою, ніж сума заборгованості за кредитними договорами. Оскільки накладення арешту на іпотечну квартиру порушує права позивача, як іпотекодержателя на переважне право на задоволення своїх вимог перед іншими кредиторами, ПАТ «УкрСиббанк» просило звільнити квартиру з-під арешту та зобов'язати Перший ВДВС Луцького МУЮ внести відповідні записи про звільнення майна з-під арешту до відповідних Державних та єдиних реєстрів, у яких реєструється обтяження нерухомого майна.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 30 вересня 2014 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Звільнено з-під арешту квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 58,2 кв.м, що належить на праві власності ОСОБА_3, на яку накладено арешт згідно постанови Першого ВДВС Луцького МУЮ про відкриття виконавчого провадження ВП № 1/501/10 (ВП № 20443437) від 15 липня 2010 року, реєстраційний номер обтяження № 10073039; постанови Першого ВДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 28545420 від 6 вересня 2011 року, реєстраційний номер обтяження 11580481; постанови Першого ВДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 40806831 від 19 листопада 2013 року, реєстраційний номер обтяження 3448357; постанови Першого ВДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 43416185 від 23 травня 2014 року, реєстраційний номер обтяження 5879737.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 28 листопада 2014 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

Звільнено з-під арешту квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 58,2 кв.м, що належить на праві власності ОСОБА_3, на яку накладено арешт згідно: постанови Першого ВДВС Луцького МУЮ про відкриття виконавчого провадження ВП № 20443437 (в реєстрі заборон - ВП № 1/501/10) від 15 липня 2010 року, реєстраційний номер обтяження № 10073039; постанови Першого ВДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 28545420 від 6 вересня 2011 року, реєстраційний номер обтяження 11580481; постанови Першого ВДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 40806831 від 19 листопада 2013 року, реєстраційний номер обтяження 3448357; постанови Першого ВДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 43416185 від 23 травня 2014 року (в реєстрі заборон від 3 червня 2014 року), реєстраційний номер обтяження 5879737.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ «Приватбанк» просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заявник також звернувся із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України у разі пропущення встановленого законом строку на касаційне оскарження з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений заявником з поважних причин, вважаю за можливе поновити цей строк.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що у відповідності до вимог ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» ПАТ «УкрСиббанк», як іпотекодержатель має пріоритет на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку майно. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Враховуючи, що позивач має переважне право на задоволення своїх вимог забезпечених іпотекою, апеляційний суд правомірно дійшов висновку щодо порушенням державним виконавцем вимог Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про виконавче провадження» та обґрунтованість позовних вимог.

Таким чином, із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення апеляційного суду вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Волинської області від 28 листопада 2014 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», на заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 30 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 28 листопада 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, Першого ВДВС Луцького міського управління юстиції, треті особи: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», про звільнення іпотечного майна з-під арешту.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Амелін