АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/1186/14-ц 22-ц/774/313/К/15
Справа № 214/1186/14-ц Головуючий в І інстанції
Категорія 48 (3) Ан О. В.
№22ц/774/313/к/15 Доповідач - Соколан Н.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Соколан Н.О.

суддів: - Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі: - Петренко К.І.

За участю: представника позивача ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6,

представника органу опіки та піклування Маслової Наталії Михайлівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_5 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, треті особи - орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, Саксаганський відділ у місті Кривому Розі Головного управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про визнання неправомірною відмови в наданні дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, надання дозволу на виїзд у супроводі і на оформлення проїзного документу на дитину, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_8 звернулась до суду із позовом про визнання неправомірною відмови в наданні дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, надання дозволу на виїзд у супроводі і на оформлення проїзного документу на дитину. В обґрунтування вимог зазначила що вони з відповідачем ОСОБА_6 перебували у шлюбі, від якого мають спільну дитину - сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батько дитини незаконно не надає дозвіл на виїзд сина та матері до Об'єднаних арабських еміратів для відпочинку, тому, уточнивши свої вимоги, просила визнати неправомірною відмову відповідача у наданні згоди на виїзд за межі України в ОАЕ сина ОСОБА_10 в період з 01 червня по 01 вересня 2014 року і з 15 березня 2014 року по 03 квітня 2015 року, а також надати дозвіл на виїзд за межі України та на оформлення проїзних документів малолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОАЕ на період з 15 березня 2015 року до 30 квітня 2015 року.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про визнання неправомірною відмови в наданні дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, надання дозволу на виїзд у супроводі і на оформлення проїзного документу на дитину відмовлено.

В апеляційній скарзі представника позивача ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом усіх обставин справи; суд не прийняв до уваги ті обставини, що відмова позивача від надання дозволу на виїзд шкодить інтересам малолітньої дитини та не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку; позивач фактично не зверталася із проханням про надання дозволу на виїзд дитини за кордон для постійного проживання; висновки суду про те, що позивач не працює, знаходиться на утриманні чоловіка - громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_13, про відсутність документів, необхідних для відкриття візи в ОАЕ, та не надання доказів для створення умов для безпечного та комфортного перебування дитини, не відповідають фактичним обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні спору, судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.12. 2007 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16.05.2012 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_8, громадянка України, зареєструвала шлюб з громадянином Сірійської Арабської республіки - ОСОБА_13, 11 січня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малинівському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

Позивач, ставлячи питання про надання згоди відповідача на оздоровлення малолітнього сина за кордоном, надала докази, що має матеріальну можливість належним чином утримувати сина за кордоном та оздоровити його. Однак відповідач заперечував проти виїзду дитини за кордон, оскільки вважав, що позивач має намір вивезти дитину на постійне місце проживання за межі України. На думку колегії суддів, факт відмови в наданні згоди на тимчасові поїздки за кордон підтверджується вищевикладеним.

Судом першої інстанції встановлено, що метою виїзду дитини за кордон є його оздоровлення.

Отже батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, а обмеження тимчасового виїзду дитини за кордон та вільному її пересуванні колегія суддів вважає порушення законних прав та інтересів неповнолітньої дитини, передбачених законом.

А відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності доказів про створення для дитини комфортних умов та належного матеріального забезпечення позивачем за умови тимчасового виїзду малолітньої дитини за кордон, оскільки будь-яких обставин, які б могли стверджувати, що такий виїзд буде здійснено всупереч інтересам дитини, не встановлено.

В ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

В позовні заяві позивачем вказано, що на утримання дитини вона висилає грошові перекази своїй матері, що не було спростовано відповідачем по справі в судовому засіданні апеляційного суду.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Конвенцією про права дитини (ст. 18) проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов'язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Одним із питань, яке має вирішуватися за взаємною згодою батьків дитини, є реалізація права дитини на свободу пересування.

Згідно до ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 cт.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 22 ч. 1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Отже, позивач вправі звернутися в суд із позовом про надання дозволу на виїзд неповнолітнього за кордон, так як батько відмовився в наданні такої згоди.

З огляду на наведене та враховуючи вимоги чинного законодавства колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати частині відмови в наданні дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон та наданні дозволу на виїзд у супроводі і на оформлення проїзного документу на дитину та ухвалити нове рішення в цій частині про надання дозволу ОСОБА_8 на тимчасовий виїзд малолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, в супроводі матері до держави Об'єднаних Арабських Еміратів на строк з 15 березня 2015 року до 30 квітня 2015 року без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини ОСОБА_6 для відпочинку та оздоровлення.

З позовної заяви вбачається, що позивач просила надати дозвіл для виготовлення необхідних документів, які потрібні для виїзду дитини. А отже, слід надати дозвіл для виготовлення проїзного документа.

Щодо визнання неправомірною відмову батька у наданні дозволу на виїзд дитини за кордон, то, на думку колегії суддів, зазначені позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки надання такої згоди є правом, а не обов'язком батька.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст. 303,307, ч.1 п.3 ст. 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 грудня 2014 року скасувати в частині відмови в наданні дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон та наданні дозволу на виїзд у супроводі і на оформлення проїзного документу на дитину та ухвалити нове рішення в цій частині.

Надати дозвіл ОСОБА_8 на тимчасовий виїзд малолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, в супроводі матері до держави Об'єднаних Арабських Еміратів на строк з 15 березня 2015 року до 30 квітня 2015 року без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини ОСОБА_6 для відпочинку та оздоровлення.

Надати ОСОБА_8 дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду малолітнього ОСОБА_10 у супроводі матері до держави Об'єднаних Арабських Еміратів на строк з 15 березня 2015 року до 30 квітня 2015 року без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини ОСОБА_6.

В іншій часині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: