Справа № 575/1122/14-ц
Провадження № 2/575/12/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 р. смт. Велика Писарівка

В.Писарівський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Савєльєвої А.І.

за участю секретаря - Доценко Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.В.Писарівка справу за цивільним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: реєстраційна служба Великописарівського районного управління юстиції в особі сектора державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про визнання в порядку спадкування за законом права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: реєстраційна служба Великописарівського районного управління юстиції в особі сектора державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про визнання в порядку спадкування за законом права власності на нерухоме майно, в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.Кириківка В.Писарівського району Сумської області помер її чоловік - ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається: з грошових коштів на особовому рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк», на які за заповідальним розпорядженням померлого позивач отримала свідоцтво про право на спадщину, а також з житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1, та земельної ділянки площею 0,05 га, за тією ж адресою, виділеної для будівництва та обслуговування житлових та господарських будівель, придбаними померлим ОСОБА_4 за договорами купівлі-продажу від 04.08.2004 року, що були нотаріально посвідчені державним нотаріусом В.Писарівської ДНК, однак державна реєстрація права власності на нерухоме майно померлим ОСОБА_4 не була проведена. За життя ОСОБА_4 заповіту не посвідчував. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом як дружина померлого, але у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове майно оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку не має можливості. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, просить суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи - реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції в особі сектора державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - у судове засідання не з'явився, однак надав письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Кириківка В.Писарівського району Сумської області помер ОСОБА_4, актовий запис №46 від 27.08.2013 року (а.с.7).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39334886 від 12.01.2015 року від імені ОСОБА_4 заповіт не посвідчувався (а.с.41-42).

З матеріалів справи (а.с.10,40) вбачається, що після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, за заявою дружини ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом відкрита спадкова справа В.Писарівською держнотконторою 08.05.2014 року за р.№ 52 та видано свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на грошові кошти 08.05.2014 року за р.№319.

У відповідності до договору купівлі-продажу жилого будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 Сумської області від 04.08.2004 року вбачається, що за вказаним договором померлий ОСОБА_4 придбав згаданий житловий будинок у продавця ОСОБА_5 (в особі представника ОСОБА_3, яка являється відповідачем по справі), однак, як вбачається з договору (відсутність відмітки БТІ про державну реєстрацію права власності), а також з довідки Охтирського МБТІ № 354 від 04.09.2014 року та інших матеріалів справи (а.с.12,14-19) державна реєстрація права власності на нерухоме майно ОСОБА_4 за життя здійснена не була.

Згідно довідки ТОВ «БТІЕ» від 04.09.2014 року за № 354 станом на 31.12.2012 року домоволодіння по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6 (а.с.13).

У відповідності до договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,05 га для будівництва і обслуговування житлових та господарських будівель та споруд, розташованої по АДРЕСА_1 від 04.08.2004 року, вбачається, що за вказаним договором померлий ОСОБА_4 придбав згадану земельну ділянку у продавця ОСОБА_5 (в особі представника ОСОБА_3). Однак, за життя померлий ОСОБА_4 не зареєстрував своє право власності, не звернувся за виготовленням та не отримав державний акт про право власності на вказану земельну ділянку; до матеріалів справи позивачем надана копія Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,056 га по АДРЕСА_1 серії СМ № 069130 від 09.07.2004 року, виданого на ім'я ОСОБА_5 (а.с.20,22).

У відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Кириківка В.Писарівського району Сумської області (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до заповіту, посвідченого 09.11.1998 року секретарем Кириківської селищної ради від імені ОСОБА_5, остання у разі смерті все своє майно заповіла на користь доньки ОСОБА_3, яка в межах відкритої ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті ОСОБА_5 спадкової справи за №25 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,5158 га, кадастровий номер :05:004:0264, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 009944, виданого 25.10.2001 року та зареєстрованого за №138, на якому мається напис, вчинений державним нотаріусом ОСОБА_7, про перехід права власності до ОСОБА_3 (а.с.63-67). Однак, як вбачається з викладеного вище, вже після посвідчення 09.11.1998 року заповіту ОСОБА_5 в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 04.08.2004 року уклала договора купівлі-продажу жилого будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3 у судовому засіданні, вона не заперечує проти визнання за ОСОБА_2 права власності на спірне нерухоме майно, оскільки вона виступала представником продавця (від імені ОСОБА_5) за договорами купівлі-продажу цього майна, яке було придбано покупцем ОСОБА_4

Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю, або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, договорів, укладених у порядку, встановленому законом; рішень судів, що набрали законної сили.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Відповідно до ст.1 Протоколу 1 Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Таким чином, за умови прийняття позивачем ОСОБА_2 спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1218, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 27, 31, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Цивільний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с.Кириківка Великописарівського району Сумської області, право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Кириківка Великописарівського району Сумської області, а саме:

· житловий будинок, 1965 року побудови, загальною площею 44,2 кв.м., визначений у технічному паспорті житлового будинку під літерами «А-1ж»;

· прибудову, 1965 року побудови, площею 6,1 кв.м., визначену у технічному паспорті житлового будинку під літерою «а»;

· ганок площею 1,2 кв.м., визначений у технічному паспорті житлового будинку під літерою «а1»;

· сарай, побудований 1962 року, площею 18,9 кв.м., визначений у технічному паспорті житлового будинку під літерою «Б»;

· літню кухню площею 10,4 кв.м., визначену у технічному паспорті житлового будинку під літерою «В»;

· ворота, визначені у технічному паспорті житлового будинку під №1;

· огорожу, визначену у технічному паспорті житлового будинку під №2.

·

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с.Кириківка Великописарівського району Сумської області, право власності на земельну ділянку загальною площею 0,05 га з цільовим призначенням для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Кириківка Великописарівського району Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через В.Писарівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11 лютого 2015 року.

Суддя : А.І.Савєльєва