АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Пікуля В.П.,

суддів : Гальонкіна С.А., Дорош А.І.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Кредитна спілка військовослужбовців та працівників правоохоронних органів "Офіцерська кредитна спілка", про стягнення суми боргу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07.03.2009 року відповідачка по договору уступки права вимоги погодилась сплатити заборгованість в розмірі 132 002 грн. за обумовленим сторонами графіком у термін згідно договору №080627-01 К до 28.06.2009 року, цей договір ОСОБА_2 виконувала до 2012 року і сплатила 33 352 грн., залишилися несплаченими 98 648 грн., у зв'язку з тим, що відповідачка не повертала борг, ОСОБА_3 змушена була брати позику для лікування, що призвело до душевних страждань.

А тому позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь борг за договором позики, сума якого становить 98 648 грн., моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., а також витрати, пов'язані з оплатою судового збору.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 січня 2015 рокупозов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Кредитна спілка військовослужбовців та працівників правоохоронних органів "Офіцерська кредитна спілка", про стягнення суми боргу та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 борг на користь ОСОБА_3 за договором позики в сумі 98 648 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 борг на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 229 грн.

З рішенням суду не погодилась ОСОБА_2, яка його оскаржила, просила рішення суду скасувати, оскільки вважає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, заявлені вимоги є безпідставними.

Окрім того, позивачкою пропущено строк позовної давності.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта уточнив, що рішення в частині відмови у стягненні моральної шкоди не оскаржується.

Оскільки в частині заявлених ОСОБА_3 позовних вимог про стягнення моральної шкоди рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 січня 2015 року не оскаржується, то перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, позивача та її представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору споживчої кредитної лінії 080627-01К від 27.06.2008 року кредитна спілка військовослужбовців та працівників правоохоронних органів "Офіцерська кредитна спілка", в особі голови правління Нещерет В.П., що діє на підставі статуту з однієї сторони, та член кредитної спілки ОСОБА_2 уклали договір, відповідно до п. 1.1 кредитодавець відкриває позичальникові кредитну лінію загальним розміром 150000 грн. в межах якої позичальник може отримувати будь-які суми, та зобов'язується повертати їх на умовах, що передбачені цим договором (а.с.64-65).

Із матеріалів справи також вбачається, що 7 березня 2009 року кредитна спілка військовослужбовців та працівників правоохоронних органів "Офіцерська кредитна спілка» в особі голови правління Сича В.І. та ОСОБА_3 уклали договір уступки права вимоги, відповідно до якого, кредитна спілка уступає, а ОСОБА_3 приймає на себе право вимагати виконання зобов'язання по договору № 080627 -01К від 27.06.2008 року, укладеного між кредитною спілкою та ОСОБА_2 («Боржником»)

Крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (дата угоди не вказана) уклали додаткову угоду до Договору №1 уступки права вимоги від 07 березня 2009 року, відповідно до якої ОСОБА_2 ознайомлена з умовами Договору №1 від 07.03.2009 року уступки права вимоги виконання зобов'язання за Договором №080627-01К від 27.06.2008 року, і погоджувалась сплачувати заборгованість в розмірі 132 002,00 грн. ОСОБА_3, за обумовленим обома сторонами графіком у термін згідно Договору №080627-01К до 28 червня 2009 року.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, виходив з того, що кредитор КС "Офіцерська кредитна спілка" у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству України уступив право вимоги іншій особі, яка на даний час правомірно ставить питання про стягнення заборгованості за кредитом, оскільки позичальник допустив неналежне виконання умов кредитного договору щодо повернення кредиту.

Проте, колегія суддів з такими висновками місцевого суду погодитися не може з наступних підстав.

Правова природа кредитних правовідносин урегульована в нормах цивільно-правового зобов'язального інституту глави 71 ЦК України, Закону України «Про банки та банківську діяльність» , та інших відповідних правових актах.

Діяльність кредитної спілки регулюється Законом України «Про кредитні спілки» від 20 грудня 2001 року.

Відповідно до ст. 1 цього Закону кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах.

Статтею 21 цього Закону передбачена господарська діяльність кредитної спілки, яка полягає, зокрема, у наданні кредитів своїм членам і залученні на договірних умовах внесків (вкладів) своїх членів на депозитні рахунки. Провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом, не допускається.

Отже, кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного Законом, не має права переводити борг чи відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження Законом не передбачені.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59цс15 та, згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт. що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

При цьому, колегія судді не вбачає підстав для відступу від вказаної правової позиції.

Крім того, слід звернути увагу, що апелянт крім безпідставності заявлених вимог, як один із доводів апеляційної скарги також вказує на пропуск строку позовної давності.

При вирішення питання щодо підстав відмови у позові, колегія суддів бере до уваги правову позицію викладену у Постанові № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» (абзац 3 п. 11), відповідно до якої, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Таким чином, оскільки встановлено, що кредитна спілка, як кредитодавець, з огляду на особливості правового статусу, визначеного Законом, не має права переводити борг чи відступати право вимоги за кредитним договором, у задоволенні позову слід відмовити як у безпідставному, а не у зв'язку із спливом строку позовної давності.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики в сумі 98 648 грн. та судового збору в сумі 229, 40 грн. підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову як у безпідставному.

В іншій частині слід рішення залишити без змін.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з п.1.8 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 50% ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50% ставки, обчисленої, виходячи з оспорюваної суми.

Отже, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягнення 493, 24 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 3,4 ч.1 ст. 309, ст.ст.314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 січня 2015 рокув частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики в сумі 98 648 грн. та судового збору в сумі 229, 40 грн. - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 98 648 грн. - відмовити.

У іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 493, 24 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.П. Пікуль

Судді: С.А. Гальонкін

А.І. Дорош