У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Василевича В.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено в повному обсязі у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

В поданій апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" вказує, що рішення суду є незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Судом не було враховано, що згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг строк дії договору щорічно автоматично лонгувався на 12 місяців та по даний час діє, оскільки з 2009 року жодна зі сторін не заявила про свій намір його розірвати.

Зазначає, що платіжна картка є лише спеціальним засобом для отримання та перерахування коштів, а строк її дії не припиняє строку дії договору.

Вважає, що банк звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права у межах строку позовної давності

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що рішення судом першої інстанції постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, просить її відхилити.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з часткової доведеності та обґрунтованості позову, однак з урахуванням пропущення строку позовної давності в задоволенні позову відмовив.

Такий висновок відповідає обставинам справи та ґрунтується на законі.

Встановлено, що 3 вересня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладений договір кредиту, відповідно до умов якого останній отримав кошти у розмірі 17000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою процентів в розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Сторонами погоджено, що договір складається з заяви позичальника, Пам'ятки Клієнта, Умов і Правил надання банківських послуг, Тарифів банку. На виконання договору позивачем на ім'я відповідача 3.09.2008р. відкритий картковий рахунок та 9.09.2008р. видано платіжну карту із ПІН-кодом до неї.

Факт отримання кредиту позичальником у розмірі 17000 грн. не оспорюється.

Останній платіж позичальником здійснено 19 листопада 2008 року. Строк дії кредитної картки встановлений до 30 вересня 2010року.

У зв'язку з недотриманням ОСОБА_1 умов вказаного договору, за заявою банку, 2 квітня 2010 року Рівненським міським судом видано судовий наказ, яким стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 588,81 грн., яка складалася з: заборгованості по тілу кредиту в сумі 13 985,39 грн., заборгованості по відсотках в сумі 4983,52 грн., заборгованості по комісії в сумі 2068,05 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 1051,85грн., він набрав законної сили, не був скасований та є виконаним.

Заперечуючи проти заявлених вимог, представник відповідача 8.09.2014 року подав до суду першої інстанції заяву про застосування позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3, 4 статті 267 ЦК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За умовами п. п. 3.1.1, 3.1.3 Розділу ІІ Умов строк дії картки зазначений на лицьовій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня указаного місяця. За закінченням строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг із виконання розрахункових операцій за картрахунком (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Також за змістом п. 5.4 Правил вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «Month».

Відповідно до п. 9.4 Умов вбачається, що у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом протягом шести місяців, картка закривається.

В квітні 2009року позичальнику знижено банком кредитний ліміт до 13990грн. та на час закінчення дії картки в нього існували перевитрати встановленого ліміту.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчили б про те, що після закінчення строку дії кредитної карти ОСОБА_1 отримував іншу кредитну картку із новим строком дії і здійснював з нею будь-які операції.

За наведеного, оскільки, строк дії платіжної картки закінчився 30 вересня 2010 року, а з позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось 14 липня 2014року, тобто із пропуском строку, передбаченого ст.257 ЦК України та заяви про поновлення цього строку не подавало, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав для застосування позовної давності.

Доводи скарги щодо застосування до даних правовідносин положень пункту 9.12 Умов і правил надання банківських послуг не спростовують висновків суду першої інстанції щодо закінчення строку виконання обов'язку по поверненню кредиту 30 вересня 2010 року, крім того, такі доводи суперечать правовій позиції Верховного Суду України щодо визначення перебігу строку позовної давності, викладеній в постанові від 19 березня 2014 року в справі № 6-14цс14, яка згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України повинна бути обов'язково врахована судом при розгляді справ.

Правильним є висновок суду першої інстанції про те, що кошти, які надходили з лютого 2011року в рахунок погашення боргу по кредиту стягувались з ОСОБА_1 органами державної виконавчої служби в ході примусового виконання судового наказу і такі дії жодним чином не свідчать про визнання відповідачем свого боргу та переривання строку позовної давності.

Покликання представника банку на те, що суд, невірно визначив початок перебігу позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки судовий наказ, який перервав строк позовної давності був виданий раніше (у квітні 2010року) ніж настав кінцевий термін повернення кредиту встановлений договором (30.09.2010року).

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Малько О.С.

Василевич В.С.