АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/657/15 Доповідач - Загорський О.О.
У Х В А Л А

11 червня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Демкович Ю. Й., Хома М. В.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін - представника Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції - Токарчука Миколи Олександровича, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2015 року про залишення скарги без розгляду у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, стягувач ОСОБА_2 -

ВСТАНОВИЛА:

02.09.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Другого ВДВС Тернопільського МУЮ. Вимоги аргументовано тим, що бездіяльність державного виконавця щодо вчинення виконавчих дій призвела до необгрунтованого нарахування боргу по сплаті аліментів. Вказав, що про виконавче провадження йому стало відомо 07.03.2014 року з листа №4861/3-41/4 надісланого ВДВС Тернопільського РУЮ про стягнення з нього 38170,70 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.03.2015 року скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Другого ВДВС Тернопільського МУЮ залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення процесуального права. Вказує, що суд помилково прийшов до висновку про пропуск скаржником строку на оскарження бездіяльності державного виконавця, оскільки правопорушення є триваючим і факт ознайомлення з наявністю виконавчого провадження 07.03.2014 року не свідчить про початок перебігу строку з цієї дати.

Будучи належним чином повідомленим про день час та місце розгляду справи - що підтверджують як рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення особисто апелянту ОСОБА_3 - 02.06.15р.,, та розписка від 04.06.15р. - ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився.

В судовому засіданні представник Другого відділу ДВС Тернопільського МУЮ просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та надав пояснення аналогічні долученому до матеріалів справи запереченню на скаргу на бездіяльність державного виконавця та вказав, що сам ОСОБА_3 визнає і вказує в апеляційній скарзі, що про заборгованість по сплаті аліментів - 38170,70 грн. він взнав 07.03.2014 року, а звернувся з скаргою не в 10 - ти денний строк, а 02.09.2014 року.

Стягувач ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги та вказала, що в апелянта велика заборгованість по сплаті аліментів.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

26.01.2007 року головним державним виконавцем Мартинишин Н.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №2738052 за виконавчим листом №2-6537, виданим 21.12.2006 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно (а.с.127).

Згідно постанови від 28.02.2014 року - виконавче провадження закінчено, оскільки боржник проживає за адресою, яка входить до підвідомчості відділу ДВС Тернопільського РУЮ (а.с.155).

Як вбачається з повідомлення №34/6566/13 від 28.02.2014 року виконавчий лист №2-6537 від 21.12.2006 року направлений за належністю у відділ ДВС Тернопільського РУЮ (а.с.155).

07.03.2014 року ОСОБА_3 дізнався про вказане виконавче провадження з листа №4861/3-41/4 відділу ДВС Тернопільського РУЮ стосовно стягнення з нього заборгованості - 38170,70 грн., про що вказує як у скарзі на дії держаного виконавця так і у апеляційній скарзі (а.с.91-97, 190,191).

В п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р. №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" зазначено - відповідно до ст. 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що строки подання скарги на бездіяльність державного виконавця пропущено, оскільки сам ОСОБА_3 в апеляційній скарзі вказує, що дізнався про наявність виконавчого провадження та заборгованість по сплаті аліментів 07.03.2014 року, а звернувся до суду він із скаргою 02.09.2014 року - пропустивши десятиденний строк оскарження.

Доводи апеляційної скарги, що недостатнє здійснення державним виконавцем заходів для всебічного і повного виконання рішення суду призвело до утворення значної заборгованості оцінюються критично, оскільки утворення заборгованості по сплаті аліментів є наслідком несплати боржником аліментів.

Твердження апеляційної скарги, що здійснене державним виконавецем порушення закону призвело до необгрунтованого нарахування боргу в сумі 38170,70 грн. є триваючим правопорушенням колегія суддів оцінює критично, оскільки апелянтом не подано доказів які це підтверджують.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України саме апелянт повинен довести належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, що ним зроблено не було.

Згідно ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи як вказане, відсутність клопотання заявника про поновлення строку подачі скарги на бездіяльність державного виконавця та у відповідності з роз'ясненнями п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р. №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення скарги без розгляду, та роз"яснює право заявника на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.О. Загорський