АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія - аліменти.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючої - Міненкової Н.О.

суддів - Кругової С.С., Зазулинської Т.П.

за участю секретаря - Красношапка К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2014 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь позивачки аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку до настання дитиною повноліття, та судових витрат.

Не погодилася з рішенням ОСОБА_1 й у апеляційній скарзі просить його скасувати як незаконне і необґрунтоване. Вважає відмову в позові такою, що протирічить вимогам ст. 180 Сімейного Кодексу та порушує права дитини і матері.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в своїх запереченнях на позов зазначав, що ним поданий позов про визначення місця проживання дитини, так як позивачка в березні 2014 року виїхала з квартири, яка була придбана в листопаді 2013 року і вивезла сина до своїх батьків в Туркменістан. Він позбавлений права бачити дитину і приймати участь у його вихованні. Дитина з матір'ю не проживає і йому невідомо яким чином вона здійснює утримання дитини.

Під час розгляду справи було встановлено, що позивачка є громадянкою Росії, перебуває на постійному обліку у консульському відділі посольства Росії у Туркменістані, отримав статус громадянина Росії і син сторін по справі ОСОБА_5.

Відповідач пояснював, що він згоди на те, щоб його син змінював громадянство не давав, як і згоди на те, щоб дитина була вивезена до іншої держави. Його фактично було позбавлено права на спілкування з сином, що є порушенням прав як дитини так і батька.

Відповідно до довідки з місця проживання ОСОБА_8, останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 у квартирі, власником якої є ОСОБА_9.( а.с.5). За даною адресою зареєстрований ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 - син сторін по справі.

Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.

Як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції сторони підтвердили, що дитина мешкає у Туркменістані, а її батьки мешкають в м. Харкові.

З довідки, яка була надана представником позивачки в суді апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований 26.05.2014 року за адресою: АДРЕСА_1. Представник позивачки не заперечував того факту, що позивачка мешкає у м. Харкові і разом з дитиною не проживає.

Відповідно до ст. 180 СК обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Аліменти стягуються з одного чи обох батьків на користь особи з якою дитина проживає і яка несе витрати на її утримання.

Позивачка, між іншим, просить стягнути аліменти на її користь, що передбачає доведеність того, що дитина проживає з матір'ю і те, що саме вона несе витрати на утримання дитини. Такі доказі ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції не надано.

Судова колегія відмовила представнику апелянта у залучені до матеріалів справи копій поштових відправлень на адресу держави Туркменістан, які датовані періодом після постановляння рішення суду і не є підтвердженням того, що ці гроші є сплатою на утримання дитини.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності позовних вимог, а тому підстави для скасування рішення, яке постановлено відповідно до вимог матеріального права та процесуального закону не має.

Керуючись ст.ст. 303,304.307,309,313,317,319 ЦПК України судова колегія,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 за підписом представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -