Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц-778/823/15 Головуючий у 1 інстанції: Надворна О.С.
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 листопада 2014 року

у справі за позовом Запорізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави до Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_3, треті особи: відділ Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області, Державне підприємство «Запорізьке лісомисливське господарство» про визнання недійсним рішення та державного акту, зобов'язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року Запорізький міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи неодноразово уточнювали, до Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_3, треті особи: відділ Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області, Державне підприємство «Запорізьке лісомисливське господарство» про визнання недійсним рішення та державного акту, зобов'язання вчинення певних дій.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що прокурорською перевіркою, проведеною за участю спеціалістів Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області, встановлено, що рішенням Петро-Михайлівської сільської ради № 7 від 12 вересня 2007 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3, площею 0,2500 га (кадастровий № :07:001:0027) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі зазначеного рішення Петро-Михайлівської сільської ради ОСОБА_3 отримав Державний акт на право власності на землю серії ЯГ № 696044, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82.

При прийнятті вказаного рішення було суттєво порушено земельне законодавство України. Відповідно до Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеного Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області 07 листопада 2012 року, земельна ділянка, відведена ОСОБА_3, частково розташована за межами населеного пункту на землях лісогосподарського призначення, які перебувають у користуванні ДП «Запорізьке лісомисливське господарство», а тому не могла виділятися для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та передаватись у приватну власність. Крім того, земельну ділянку було відведено на підставі технічної документації із землеустрою без розроблення проекту землеустрою та без проведення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації.

Враховуючи зазначене позивач просив поновити строк звернення до суду, визнати недійсним рішення Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району № 7 від 12 вересня 2007 року; визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 696044, виданий ОСОБА_3 на підставі вказаного рішення; зобов'язати останнього повернути ділянку до земель державної власності, а оригінал отриманого ним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 696044 - повернути до Відділу Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 листопада 2014 року позов задоволено.

Поновлено прокурору строк звернення до суду.

Визнано недійсним рішення Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 7 від 12 вересня 2007 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право на земельну ділянку».

Визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 696044, виданий на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області №7 від 12 вересня 2007 року.

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути до відділу Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області оригінал Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 696044, виданий на його ім'я.

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути земельну ділянку, розташовану на території Петро-Михайлівської сільської ради площею 0,2500 га кадастровий номер :07:001:0027 до земель державної власності.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов прокурора суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка отримана ОСОБА_3 у власність без розроблення проекту землеустрою та без проведення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації, земельна ділянка розташована на землях лісогосподарського призначення, які перебувають у користуванні ДП "Запорізьке лісомисливське господарство", що порушуються права власника - держави та інтереси ДП "Запорізьке лісомисливське господарство".

Колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України повно та всебічно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дослідив надані ними докази і відповідно їх оцінив, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу та закон, що їх регулює.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.ст. 116, 118, 125 ЗК України право власності громадянина на земельну ділянку виникає на підставі державного акту про право власності, який видається за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, прийнятим за результатами розгляду відповідного клопотання (заяви) фізичної особи та землевпорядної документації щодо конкретної земельної ділянки, узгодженої контролюючими службами.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Петро-Михайлівської сільської ради № 7 від 12.09.2007 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на земельну ділянку» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання Державного акту на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, розташовану на АДРЕСА_1, загальною площею 0,2500 га. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (т.1 а.с. 11).

11 вересня 2007 року відділом земельних ресурсів у Вільнянському районі Запорізької області ОСОБА_3 надано висновок про погодження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку (т.1 а.с. 12).

На підставі рішення Петро-Михайлівської сільської ради № 7 від 12.09.2007 ОСОБА_3 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 696044 (кадастровий номер :07:001:0000) (т.1 а.с.10).

За результатом поведеної прокурорської перевірки встановлено що земельна ділянка, надана ОСОБА_3 є земельною ділянкою лісового фонду, відноситься до земель лісогосподарського призначення, розташована за межами населеного пункту Круглик та відноситься до земель державного лісового фонду Михайлівського лісництва та перебуває у користуванні ДП "Запорізьке лісомисливське господарство" (т.1 а.с. 13).

Виходячи з положень ст. 19 ЗК України, землі житлової та громадської забудови та землі землі лісогосподарського призначення за основним цільовим призначенням відносяться до різних категорій.

Частинами 1,2 ст. 20 ЗК України встановлено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядуванн відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Реалізуючи свої повноваження з розпорядження земельними ділянками, відповідний орган державної влади чи місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки на час виникнення спірних правовідносин мав право змінювати цільове призначення земельних ділянок, які відчужуються (надаються), за умови дотримання положень Порядку розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 677, та Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 502 (постанова втратила чинність 20.02.2013 року).

Відповідно до зазначеного Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 502 і який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, проект відведення земельної ділянки у разі зміни її цільового призначення погоджується або перепогоджується з органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, а також підлягає державній землевпорядній експертизі, після якої замовник подає проектні матеріали відповідно до сільської, селищної, міської ради або до районної державної адміністрації для прийняття рішення.

Сільська, селищна, міська рада розглядає проектні матеріали та приймає рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, яка розташована в межах населеного пункту. Рішення сільської, селищної, міської ради або відповідного органу виконавчої влади про зміну цільового призначення земельної ділянки є підставою для оформлення громадянину або юридичній особі державного акта на право власності на земельну ділянку із зміненим цільовим призначенням.

Виходячи з положень ст. 21 ЗК України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсним рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання(передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною.

Надані по справі докази не містять даних про те, що стосовно спірної земельної ділянки Петро-Михайлівською сільською приймалися рішення щодо зміни її з категорії землі лісогосподарського призначення на землю сільськогосподарського призначення або землю житлової та громадської забудови з дотриманням вказаного Порядку.

Крім того, зазначена земельна ділянка відведена без розроблення проекту землеустрою, лише на підставі технічної документації із землеустрою, яка не містить передбачених ч. 9 ст. 118 ЗК України погоджень з природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами і органом охорони культурної спадщини (т.1 а.с. 162-176).

За результатами розгляду подання Запорізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері від 03.01.2013 р. до відділу Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області про усунення виявлених порушень Земельного Кодексу України, висновок начальника відділу Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області № 11 від 11.09.2007 року про погодження технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га. гр. ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд відкликано (т.1 а.с. 25-26).

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про доведеність позивачем порушення Петро-Михайлівською сільською радою при прийнятті рішення про надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки вимог чинного законодавства, у тому числі ст. 9 Закону України „Про державну експертизу землевпорядної документації", відповідно до якої проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обов'язковій державній експертизі.

Всупереч вказаним вимогам закону та ч.9 ст.118 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обов'язкова державна експертиза землевпорядної документації при виділенні земельної ділянки по АДРЕСА_1 не проводилась.

Оскільки, ж набуття відповідачем ОСОБА_3 у власність спірної земельної ділянки відбулося з порушенням ст.ст. 116,118 ЗК України, тому наявні правові підстави для визнання недійсним державного акта на право власності на спірну земельну ділянку та покладання на відповідача обов'язку щодо її повернення.

Доводи апеляційної скарги про те, що планово-картографічні матеріали лісовпорядкування не є належними доказами віднесення до земель ДП "Запорізьке лісомисливське господарство" не ґрунтуються на нормах закону.

Інші доводи та обставини, на які посилається апелянт були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновком суду першої інстанції з їх оцінкою.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: