Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 239/274/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Пархоменко О.Ф.
Номер провадження 22-ц/778/3342/15 Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Бєлки В.Ю.

суддів Воробйової І.А.,

Онищенка Е.А.

при секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 25 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання обов'язкової частки в праві спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до Новогродівського міського суду Донецької області з позовом, який в процесі розгляду справи уточнювала, до ОСОБА_3 про визнання обов'язкової частки в праві спільної сумісної власності.

В обґрунтування позову, зазначала, що з серпня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 вона проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_5

Під час спільного проживання і спільного ведення господарства ними за спільні кошти 09 жовтня 2012 року була придбана квартира АДРЕСА_1.

Договір купівлі-продажу було оформлено на ОСОБА_5, так як вона на той час ще не розірвала шлюб з першим чоловіком, тому свою частину вона не оформлювала на себе.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Вона здійснила його поховання та панихіду. Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно у вигляді квартири, яку вони придбали разом.

Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 16 жовтня 2013 року був встановлений факт її спільного мешкання з ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з серпня 2012 року по день його смерті.

Вона звернулася до Новогродівської нотаріальної контори для оформлення спадщини, проте з'ясувалося, що до нотаріуса також звернувся брат чоловіка- відповідач ОСОБА_3

На підставі викладеного, просила суд, визначити за нею обов'язкову долю в розмірі 1/2 частині в праві загальній спільній власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 25 лютого 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право на ? частину спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини позову відмолено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_4 рішення суду першої інстанції не оскаржувала.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 60ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

У п.22 постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України.

Відповідно до вимог статті 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна спір може бути вирішений судом

Відповідно до положень ст. 74 СК України, об"єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, є майно, набуте ними за час спільного проживання.

Відповідно до п.5) ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов"язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Судом встановлено, що згідно рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 16.10.2013 року встановлено факт проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_5. з серпня 2012 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішення суду набуло законної сили.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Новогродівської нотаріальної контори, ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_7 квартиру за адресою АДРЕСА_1.

Згідно довідки ОСББ "Ідеал" м.Новогродівка від 10.04.2014 року ОСОБА_4 мешкає в АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5 мешкає одна, заборгованості по сплаті членських внесків не має.

Згідно рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 29.10.2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_9

Згідно договору від 08.12.2012 року ОСОБА_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, уклала договір з ЧП ОСОБА_10 м.Донецьк на виготовлення та встановлення металопластикових вікон в квартирі на суму 4706грн.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 34 років. Згідно відповіді Новогродівської державної нотаріальної контори від 18.08.2014 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, було заведено спадкову справу № 182/2013 від 28.11.2013 року, де спадкоємцем є брат померлого ОСОБА_3. Свідоцтво про право на спадщину ще не видавалось. Також до Новогродівської держнотконтори 28.11.2013 року надходила заява про вступ до спадщини після померлого від ОСОБА_4

Відповідно до ч.І ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірна квартира на праві спільної сумісної власності належала померлому ОСОБА_5 та ОСОБА_4, та частки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними.

Висновок суду першої інстанції про визнання за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину у спільній сумісній власності квартири АДРЕСА_1 є правильним.

Судова колегія вважає, що розглядаючи спір в частині визнання частки у праві спільної сумісної власності, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 25 лютого 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: