У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про поділ спільного майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Волинської області від 23 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, у якому просив провести розподіл житлового будинку з надвірною будівлею та спорудою, розташованих по АДРЕСА_1 та виділити йому 1/8 частину у спірному будинковолодінні, а також стягнути судові витрати по справі.

В обґрунтування позову зазначав, що 31 серпня 2007 року, під час спільного проживання з ним у шлюбі, ОСОБА_5 придбала ј частину спірного житлового будинку та зареєструвала на себе право власності на дане будинковолодіння. 26 червня 2009 року шлюб між ними було розірвано. Вважаючи себе співвласником Ѕ частини придбаної відповідачкою ј частини нерухомого майна як спільного сумісного майна подружжя, позивач просив задовольнити позов та провести його розподіл.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 4 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 23 грудня 2014 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення місцевого суду, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що позов ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, керуючись при цьому нормами ст. 60 СК України, ст. 328 ЦК України, оскільки судами встановлено право приватної власності відповідача на спірне нерухоме майно.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржуване рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта