Справа №451/1434/15-ц
Провадження № 2/451/548/15
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

02 грудня 2015 року м. Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового засідання Хоростецька М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2015 року позивачка звернулася до суду із позовом, відповідно до вимог якого просить стягувати аліменти із відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3, 28.12.2011р.н., у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн., з дня подачі заяви і до його повноліття.

В обґрунтування позову посилається на те, що під час перебування у шлюбі із відповідачем, у них народився син ОСОБА_4, матеріальної допомоги на утримання якого ОСОБА_2 у добровільному порядку не надає. Визначивши розмір аліментів, вважає, що відповідач повинен сплачувати такі в твердій грошовій сумі.

У судове засідання позивачка не зявилася, надавши письмову заяву, просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.13).

Відповідач у судове засідання неодноразово не зявлявся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Про причини, що унеможливили його прибуття до суду, не повідомив.

Із врахуванням наведеного, на підставі п.3 ч.1 ст.169 та ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін і застосування технічних засобів фіксації судового засідання та на підставі представлених суду доказів.

Так, судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі (а.с.1-2), у них 28 грудня 2011 року народився син ОСОБА_4 (а.с.3), який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.1-2).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обовязку утримувати дитини не досягнуто, суд вважає вимогу позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 правомірною.

Відповідно до статті 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Виходячи із принципу диспозитивності, закладеному у ст.ст.11,60 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, піддавши аналізу матеріали справи, суд приходить до висновку, що стан здоровя ОСОБА_3 задовільний, йому не заподіяне каліцтво та джерел самостійного доходу він не має.

Окрім цього, суд вважає, що і у відповідача стан здоровя, задовільний.

Дані обставини судом враховані при визначенні розміру аліментів.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, від так підлягають до задоволення.

У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, слід зауважити, що при наявності у позивачки доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дитини, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів.

У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215,226 ЦПК України та ст.ст.180,182,184 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки м.Радехів, вул.Витківська, 9/9 Львівської області, аліменти на сина ОСОБА_3, 28.12.2011р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. на дитину щомісячно, починаючи із 28.10.2015р., з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 487,20грн..

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків апеляційного оскарження, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

ГоловуючийОСОБА_5