У х в а л а

9 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Амеліна В.І., Писаної Т.О., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Нива - В.Ш.», ОСОБА_2, треті особи: відділ державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції, публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк», ОСОБА_3, про визнання прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна недійсними,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсними результати прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна - лот № 2 житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, АДРЕСА_1, проведених 6 серпня 2013 року, згідно протоколу № 1713075-2 від 6 серпня 2013 року.

Позов мотивовано тим, що 31 жовтня 2007 року між позивачем та ПАТ «Український інноваційний банк» був укладений кредитний договір на отримання 69000 грн споживчого кредиту, та з метою забезпечення виконання зобов'язання іпотечний договір, згідно умов якого в іпотеку банку передано житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: Кременчуцький район, с. Недагарки, АДРЕСА_1. 4 липня 2008 року, у зв'язку з невиконанням умов договору приватним нотаріусом ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис та 11 липня 2008 року передано банком до ВДВС Кременчуцького РУЮ для примусового виконання. Не зважаючи на відкриття виконавчого провадження, позивач сплачував заборгованість, в період з лютого 2011 року по вересень 2013 року сплатив 41 658 грн боргу. 4 листопада 2013 року при оплаті чергової суми дізнався про проведення прилюдних торгів, з метою реалізації належного йому житлового будинку, та надіславши запит до виконавчої служби отримав копію протоколу від 6 серпня 2013 року, згідно якого ПП «Нива - В.Ш.» в особі філії 17 ПП «Нива -В.Ш.» організувала проведення прилюдних торгів, переможцем яких став ОСОБА_5 Позивач вважає, що торги проведені не у відповідності до вимог законодавства, а саме, порушена ст. 43 Закону України «Про іпотеку» - пропущений двомісячний строк з дня одержання організатором прилюдних торгів заявки ДВС на їх проведення, не узгоджена початкова ціна продажу предмета іпотеки та не повідомлено боржнику про експертну оцінку майна, чим позбавлено його права на оскарження, не здійснена публікація повідомлення про проведення прилюдних торгів принаймні у двох місцевих друкованих засобах масової інформації, що призвело до зменшення кількості учасників, не повідомлено його, як іпотекодавця про день, час і місця проведення прилюдних торгів, та початкову ціну майна, не надіслано копію акту, чим позбавлено права погасити заборгованість та припинити реалізацію предмета іпотеки і оскаржити результати торгів. За цих обставин позивач не вважає пропущеним передбачений ст. 48 Закону України «Про іпотеку» трьохмісячний строк оскарження.

В ході розгляду справи представник позивача, крім зазначеного посилалась на те, що публікація повідомлення про проведення прилюдних торгів у газеті «Полтавська думка» та «БИАФ», не є публікацією у місцевих друкованих засобах масової інформації, оскільки данні видання не розповсюджені по м. Кременчуку та Кременчуцькому районі. Прилюдні торги відбувались на підставі оцінки майна від 19 грудня 2012 року, яке діє лише шість місяців, тобто до 19 червня 2013 року і не є дійсним, відповідно до п. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок не має кадастрового номеру, що є істотною умовою договору купівлі-продажу, різновидом якого є прилюдні торги.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 травня 2014 року позов задоволено. Визнано недійсними результати прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна - лот № 2 житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, АДРЕСА_1, проведених 6 серпня 2013 року, згідно протоколу від 6 серпня 2013 року.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 14 липня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 жовтня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилено. Рішення апеляційного суду залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд даного рішення суду касаційної інстанції в порядку, визначеному главою 3 розділу 5 ЦПК України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», що в свою чергу, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Дослідивши подані заявником матеріали колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

В обґрунтування своєї позиції щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 жовтня 2014 року, про перегляд якої ставиться питання, та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2013 року у справі про визнання прилюдних торгів недійсними, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року у справі про визнання прилюдних торгів, договору купівлі-продажу та свідоцтва недійсними, застосування наслідків недійсності правочину, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 травня 2014 року у справі про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним свідоцтва про право власності, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 травня 2014 року у справі про визнання прилюдних торгів недійсними, постанову Вищого господарського суду України від 14 березня 2012 року у справі про визнання прилюдних торгів недійсними, постанову Вищого господарського суду України від 9 липня 2012 року у справі про визнання прилюдних торгів недійсними.

Зі змісту поданих копій рішень судів касаційної інстанції, на які посилається заявник в обґрунтування заяви не вбачається наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права у правовідносинах, подібних, вирішеним у даній цивільній справі.

Під подібними правовідносинами слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

У судовому рішенні, яке оскаржувалось в касаційному порядку, залишеному без змін ухвалою суду касаційної інстанції, питання про перегляд якої ставиться, суд встановив, що порушення, на які посилається позивач в обґрунтування позову не вплинули на результати торгів. Такі факти підлягають доказуванню, тому в даному випадку не вбачається неоднакового застосування одних і тим самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

В даному випадку, зі змісту ухвал і постанов судів касаційної інстанції, на які заявник посилається як на підставу для перегляду судового рішення, не вбачається тотожність встановлених судами фактичних обставин, з фактичними обставинами, встановленими у даному спорі, вирішуючи який суд фактично виходив з оцінки зібраних у справі доказів та встановлених фактів.

Враховуючи наведене, у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Нива - В.Ш.», ОСОБА_2, треті особи: Відділ державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції, Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк», ОСОБА_3, про визнання прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна недійсними, за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 жовтня 2014 року до провадження Верховного Суду України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді В.І. Амелін
Т.О. Писана
О.В. Умнова
І.М. Фаловська