Справа № 755/2680/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про зняття особи з реєстраційного обліку в квартирі,-

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про зняття особи з реєстраційного обліку в квартирі.

03 лютого 2015 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами. (ч. 1 ст. 11 ЦК України).

За вимог ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №6 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

В пункті 3 цієї ж Постанови роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Статтею 17 КАС України передбачено, що на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Як вбачається з позовних вимог, заявлених позивачем, остання просить суд: зобов'язати Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Відповідно до п. 1 Положення "Про Державну міграційну службу України", державна міграційна служба України (ДМС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України. ДМС України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Таким чином, з огляду на подану позовну заяву вбачається, що позовні вимоги позивача пред'явлені до суб'єкта владних повноважень, яким є Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві. Таким чином, відносини що виникли між позивачем та Дніпровським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Щодо позовних вимог, пред'явлених до ОСОБА_2, то останні пред'явлені лише щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача судового збору та не містить іншого предметного складу, у зв'язку з чим розгляд питання щодо стягнення судового збору є недоцільним в межах пред'явлених вимог.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

У відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе повернути заявнику сплачений, при поданні до суду заяви, судовий збір.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 3, 15, 122, 210, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 11, 16 Цивільного кодексу України, ст. 17 КАС України, п.п. 2, 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №6 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", п. 1 Положення "Про Державну міграційну службу України", суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про зняття особи з реєстраційного обліку в квартирі.

Повернути ОСОБА_1:

- сплачений 31 січня 2015 року судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок, сплачений ТВБВ № 100260016 Філії Головного управління по м. Києву та Київській області відповідно до квитанції № 32 на розрахунковий рахунок 0005, код установи банку 820019, ідентифікаційний код отримувача 38012871, код бюджетної класифікації 22030001, отримувач УДКСУ Дніпровського району м. Києва;

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: