Справа № 442/6425/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"02" листопада 2015 р.

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Дубеля Р.М.

при секретарі Півала І.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Болехівської сільської ради про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та визнання за нею право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок (позначений на плані літ. «А-1») загальною площею 53,5 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., який знаходиться за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Болехівці, вул. В.Лівого, 92.

Позовні вимоги мотивує тим, що Позивач являється спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, який помер 17.12.2013 року, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії І-СГ №332872, видане 18.12.2013 року Відділом ДРАЦС по місту Дрогобичі Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області.

08.08.2014 року позивачу було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстраційний номер 42/2014, відповідно до якого остання оформила правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Болехівці, вул. В.Лівого (раніше вулиця Зелена), буд 90, та провела реєстрацію такого права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до Витягу за №25340513 від 08.08.2014 року.

Вищевказаний будинок є суміжним з іншим житловим будинком, в якому в минулому проживала родина ОСОБА_2 а, зокрема, померлий - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, його мама, яка вказується як власник - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батько - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 а також його брат - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сестра - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується Довідкою за №814, виданою 14.08.2009 року Болехівською сільською радою Дрогобицького району.

Болехівська сільська рада Дрогобицького району на підставі рішення за №678 від 03.10.2014 року, розглянувши заяву прийняла рішення щодо передачі у власність позивача спірного житлового будинку.

На даний час спірному нерухомому майну присвоєно поштову адресу: Львівська область, Дрогобицький район, с. БолехівцІ, вул. В.Лівого, 92, в ньому розташовується поштове відділення зв'язку села Болехівці, однак за даними проведення поточної інвентаризації майна Комунальним підприємством «Дрогобицьке МБТІ та ЕО», видано 11.12.2014 року Технічний паспорт, в якому зазначається даний об'єкт як житловий будинок 1920 року побудови.

Листом за №01-05-405 від 05.08.2015 року Центр поштового зв'язку №3 Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» зазначає, що спірне приміщення не перебуває на балансі їх підприємства та не має жодних претензій щодо визнання права власності на дане нерухоме майно.

14.08.2015 року, спірне нерухоме майно на момент складання листа на балансі сільської ради не знаходиться.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст. 16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини І громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, до правомочностей власника належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Під правомочністю володіння розуміється передбачена законом (тобто юридичне забезпечена) можливість мати (утримувати) у себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс)

Правовомочності користування означають передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочності розпорядження означають юридичне забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.).

Позивачка у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про слухання справи у її відсутності та про те, що позовні вимоги підтримує, просить позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, також, надіслав заяву про слухання справи у його відсутності та про те, що при вирішенні спору покладається на думку суду.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов є підставним та таким що підлягає до задоволення.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Неприпустимість позбавленця права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 2 ч. І ст. З Цивільного кодексу України. Непорушність права приватної власності і недопущення протиправного позбавлення власності визначено також серед конституційних основ правопорядку у сфері господарювання.

Під правомочністю володіння розуміється передбачена законом (тобто юридично забезпечена) можливість мати (утримувати) у себе певне майно (фактично панувати над ним зараховувати на свій баланс і под.).

Згідно з нормою ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, котрі, однак, не повинні суперечити закону та не порушувати прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках І в порядку, встановлених законом.

Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою створення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб'єктами права.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Тобто власник майна має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає йому користуватися чи розпоряджатися своїм майном. Підставою відповідного звернення до суду може слугувати посилання позивача на належне йому право користуватись і розпоряджатись майном, а також факти , що підтверджують дії відповідача у створені позивачеві перешкод, щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним своїх правомочностей.

Вчинення перешкод відповідачем позивачу у користуванні спірним нерухомим майном, яке попередньо ним же було передано у власність відповідно до свого рішення, встановлюється фактом подальшого перебування у спірному житловому будинку відділення зв'язку ДППЗ «Укрпошта», що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна має

право пред'явити позов, зокрема про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідач, прийнявши рішення про передачу у власність позивача нерухомого майна, не врахував тієї обставини, що на даний момент відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення органу місцевого самоврядування про оформлення права власності не є документом, на підставі якого може бути проведена державна реєстрація речового права.

З огляду на вищевказане, позивач також вважає за необхідне звернутись за захистом своїх прав та інтересів шляхом визнання права власності на нерухоме майно.

Статтею 114 ЦПК України визначається, що позови з приводу нерухомого майна розглядаються за місцезнаходження такого майна.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 130, 118, 119 ЦПК України, ст. ст. 16, 220, 328, 392, 635, 655, ЦК України та ст. 41 Конституції України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Усунути перешкоди в користуванні житловим будинком (позначений на плані літ. «А-1»), який знаходиться за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Болехівці, вул. В.Лівого, 92, шляхом зобов'язання Болехівської сільської ради Дрогобицького району звільнити нерухоме майно від належного майна чи майна третіх осіб.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, а саме - житловий будинок (позначений на плані літ. «А-1») загальною площею 53,5 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., який знаходиться за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Болехівці, вул. В.Лівого, 92.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк.

Суддя _______________