Ухвала

09 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» (далі - ТОВ «Ніконджитбудсервіс») звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за проживання в гуртожитку за період з 01 січня 2011 року до 01 лютого 2014 року у сумі 3 792 грн 50 коп.; 3 % річних - 85 грн 11 коп.; пеню - 158 грн 36 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна є основним видом діяльності товариства. Кімнати НОМЕР_1, НОМЕР_2 у гуртожитку, розташованому по АДРЕСА_1, належать товариству на праві колективної власності, у них зареєстровані та проживають відповідачі, разом із ними без реєстрації проживає їх неповнолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначало, що договір найму між товариством та відповідачами не укладено, оскільки останні ухиляються від його підписання, хоча фактично між сторонами склались відносини найму кімнат у гуртожитку. Відповідачі не сплачують плату за проживання у гуртожитку у повному обсязі відповідно до розміру оплати за користування гуртожитком, встановленого розпорядженнями директора ТОВ «Ніконджитбудсервіс».

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2014 року в задоволенні позову ТОВ «Ніконджитбудсервіс» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 20 серпня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ТОВ «Ніконджитбудсервіс» в солідарному порядку заборгованість з оплати за користування гуртожитком в сумі 3 792 грн 50 коп., 3 % річних у сумі 85 грн 11 коп., а всього - 3 877 грн 61 коп.

У задоволенні вимог про стягнення пені відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року касаційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відхилено, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 14 серпня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: гл. 4 ЖК Української РСР, п. 38 «Примірного положення про гуртожитки», затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року № 208, ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що, на думку заявника, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2011 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно з постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» (далі - постанова) заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Зі змісту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2011 року не вбачається передбаченої ч. 1 ст. 355 ЦПК України підстави для перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року, оскільки в цій ухвалі встановлені судом фактичні обставини справи не є тотожними в порівнянні з ухвалою суду, про перегляд якої подано заяву.

Із врахуванням вищевказаного колегія суддів дійшла висновку, що в допуску до провадження Верховного Суду України справи необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді: М.В. Дем'яносов В.М. Коротун І.К. Парінова О.В. Ступак