Провадження №2/761/1107/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва

В складі головуючого судді Волокітіної Н.Б.

При секретарі Беширові О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

Позивач ПАТ "Брокбізнесбанк" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.03.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав в кредит кошти в розмірі 15518,81 доларів США для придбання транспортного засобу строком до 19.03.2013 року з відсотковою ставкою 11,5 % річних. Протягом періоду користування кредитними коштами відповідачем неодноразово порушувались умови кредитного договору, в зв'язку з чим відповідачу направлялись вимоги про усунення порушень.

Оскільки жодних дій, направлених на задоволення вимог банку відповідачем не здійснено та заборгованість по кредитному договору станом на 24.09.2014 року не погашена, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 2246,40 доларів США, яка складається із заборгованості по кредиту - 726,67 доларів США; пені за прострочення кредиту - 615,25 доларів США; пені за прострочення сплати процентів - 1,78 доларів США; 3 % річних - 80,49 доларів США; штрафу у розмірі 5 % від суми фактичного залишку заборгованості відповідно до п. 7.2 договору (порушення п. 4.2.6 договору в частині страхування предмету застави) - 822,21 доларів США.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти позову, оскільки ним погашена заборгованість по тілу кредиту та просив суд зменшити розмір неустойки.

Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 19.03.2008 року між АБ "Брокбізнесбанк", правонаступником якого є ПАТ "Брокбізнесбанк", та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 08ФА-67, згідно якого позичальник ОСОБА_1 отримав в кредит кошти в розмірі 15518,81 доларів США на строк до 19.03.2013 року з відсотковою ставкою 11,5 % річних. Даний кредит був отриманий для придбання транспортного засобу.

Для забезпечення виконання кредитного договору 19.03.2008 року між АБ "Брокбізнесбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір застави № 08ФА-67/1, предметом якого є транспортний засіб - автомобіль Chery, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору позичальник здійснює повернення кредиту у готівковій або у безготівковій формі на відкритий банком позичальнику позичковий рахунок згідно з графіком.

Пунктом 4.2.1 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Протягом періоду користування кредитними коштами позичальником неодноразово порушувались умови кредитного договору, в зв'язку з чим відповідачу неодноразово направлялись вимоги про усунення порушень.

На момент подачі даного позову за відповідачем рахувалась заборгованість за кредитом в розмірі 726,67 доларів США.

Під час розгляду справи відповідачем було надано докази щодо сплати заборгованості за кредитним договором в розмірі 730 доларів США, що підтверджується копією квитанції від 15.12.2014 року.

Оскільки відповідач сплатив кошти в рахунок заборгованості за кредитним договором, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 726,67 доларів США.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ).

Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування та/або комісії банк має право нараховувати позичальнику неустойку за кожен день прострочення в розмірі процентної ставки, що визначена в п. 1.1 цього договору, від суми простроченої заборгованості.

Також п. 7.2 кредитного договору визначено, що банк має право нарахувати позичальнику неустойку у розмірі 5 % від суми фактичного залишку кредитної заборгованості у разі невиконання позичальником п. 4.2.6 цього договору.

При цьому п. 4.2.6 кредитного договору покладає обов'язок на позичальника застрахувати за власний рахунок предмет застави банку в рекомендованій банком страховій компанії на строк не менше одного року з пакетом "Повне КАСКО" та в подальшому здійснювати щорічне страхування в період дії кредитного договору.

Як було встановлено судом відповідач не в повному обсязі виконував умови пункту 4.2.6 кредитного договору. Відповідачем було надано суду копії договорів добровільного страхування за 2008 рік, 2010 рік, 2011 рік та 2013 рік. Тобто за 2009 рік та 2012 рік відповідачем не здійснювалося страхування транспортного засобу, який є предметом застави.

Так, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення основного зобов'язання в розмірі 615,25 доларів США, пеню за прострочення сплати процентів в розмірі 1,78 доларів США та штраф у розмірі 5 % від суми фактичного залишку заборгованості за порушення п. 4.2.6 договору в розмірі 822,21 доларів США. Всього позивач просить стягнути з відповідача неустойку за неналежне виконання умов кредитного договору в розмірі 1439,24 доларів США.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що прострочка сплати кредиту виникла в зв'язку з його матеріальним станом, а тому просив зменшити розмір неустойки.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи ту обставину, що за час дії кредитного договору відповідач намагався своєчасно сплачувати кредит, під час розгляду справи надав докази про повне погашення кредитної заборгованості, із матеріалів справи вбачається, що, якщо з боку відповідача і виникало прострочення сплати кредиту, однак воно було незначним, а тому суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 719,62 доларів США (1439,24 доларів США/2).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних в розмірі 80,49 доларів США.

Виходячи з наведеного вище, з відповідача підлягає стягненню неустойка в розмірі 719,62 доларів США та 3 % річних в розмірі 80,49 доларів США, а всього 800,11 доларів США.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 551, 610, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 800,11 доларів США (вісімсот доларів США 11 центів), що в перерахунку на гривну по курсу НБУ станом на 23.09.2014 року становить 10822,39 грн. (десят тисяч вісімсот двадцять дві грн.. 39 коп).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя