Справа № 147/50/15-ц Провадження № 22-ц/772/1126/2015Головуючий в суді першої інстанції Савченко С. М.
Категорія 53 Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючої: Шемети Т.М.,

суддів: Сопруна В. В., Матківської М.В.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

з участю представника відповідача Павлова В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування наказу про накладення матеріальної відповідальності

за апеляційною скаргою виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 18.02.2015 року, -

в с т а н о в и л а :

16.01.2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, та висувала вимогу скасувати наказ виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 12.12.2014 року № 352-ОС, який прийнято на підставі акту комплексної ревізії від 14.11.2014 року та наказу виконавчої дирекції Фонду від 03.12.2014 року № 402-ОС, в частині зобов'язання директора Тростянецької районної виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду, організувати та забезпечити виконання п. 1.2 наказу Виконавчої дирекції Фонду від 03.12.2014 року № 402-ОС «Про результати комплексної ревізії робочих органів Вінницького обласного відділення Фонду» в частині відшкодування неправомірних витрат за статтею «Оплата транспортних послуг на утримання транспортних засобів».

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 18.02.2015 року позов задоволено: скасовано оскаржуваний наказ та стягнуто з виконавчої дирекції на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд невірно оцінив оскаржуваний наказ: це не наказ про накладення матеріальної відповідальності на позивача, а є лише розпорядженням вищестоящого органу забезпечити виконання п. 1.2 наказу Виконавчої дирекції Фонду від 03.12.2014 року № 402-ОС. Даний спір не є спором про накладення матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації. Окрім того, суд, не зважаючи на те, що органи соціального страхування України звільнені від сплати судового збору на підставі п.18 ч.1 ст. 5 закону України «Про судовий збір», стягнув судовий збір на користь держави.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача подану апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що оскаржуваний пункт 3 наказу виконавчої дирекції вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 12.12.2014 року № 352-ОД не відповідає нормам КЗпП України, які регулюють порядок накладення на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, у станові, організації, тому суд дійшов висновку про його незаконність та скасування.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає нормам закону, ухвалений без повного та всебічного з'ясування обставин справи.

Апеляційним судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_3 з 04.10.2011 року працює на посаді директора Тростянецької районної виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що доведено копією наказом від 04.10.2011 року № 66-ОС (а.с.4);

Відповідно до акту комплексної ревізії від 14.11.2014 року по виконавчій дирекції Вінницького обласного відділення Фонду сума неправомірних витрат за статтею «Оплата транспортних послуг та утримання транспортних засобів» становить 76 562 грн. 35 коп., що доведено витягом з Акту ревізії (а.с. 5).

Наказом в.о. директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 03.12.2014 року № 402-ОС «Про результати комплексної ревізії робочих органів Вінницького обласного відділення» зобов'язано директора Вінницького обласного відділення Фонду Давиденка В.В. забезпечити відшкодування неправомірних послуг, зокрема за ст. «Оплата транспортних послуг на утримання транспортних засобів» на суму (а.с.6).

Пунктом 3 наказу директора виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Давиденка В.В. від 12.12.2014 року № 352-ОД відповідно до акту комплексної ревізії від 14.11.2014 року і на виконання наказу Виконавчої дирекції Фонду від 03.12.2014 року № 402-ОС «Про результати комплексної ревізії робочих органів Вінницького обласного відділення», директорам, в тому числі і директору Тростянецької районної виконавчої дирекції наказано організувати та забезпечити виконання п. 1.2 наказу Виконавчої дирекції Фонду від 03.12.2014 року № 402-ОС «Про результати комплексної ревізії робочих органів Вінницького обласного відділення Фонду» в частині відшкодування неправомірних витрат за статтею «Оплата транспортних послуг та утримання транспортних засобів» (а.с.7-8).

Порядок покриття шкоди заподіяної працівником закріплено в статті 136 КЗпП України.

Позивач стверджує, що п. 3 наказу від 12.12.2014 року № 352-ОС з неї стягнуто 11 666 грн. 45 коп. неправомірних витрат на транспортні послуги.

Однак зміст оскаржуваного пункту наказу свідчить про покладення на директора Тростянецького МРВД обов'язку забезпечити виконання п 1.2 наказу ВД Фонду від 03.12.2014 року № 402-ОС, тобто цей пункт містить положення організаційного характеру та не є наказом про стягнення саме з позивача конкретної суми коштів.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Окрім того, стосовно способу захисту, обраного позивачем слід зазначити наступне:

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні чи суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Право видачі та скасування наказів, пов'язаних із виконанням трудових обов'язків лежить на роботодавцеві або вищестоящому органові, суд не може собою підміняти цих суб'єктів трудових правовідносин, а вправі лише оцінити відповідність закону того чи іншого наказу, розпорядження, тощо.

Згідно положень ч.5 ст. 88ЦПК України, при ухваленні нового рішення судом апеляційної інстанції, він відповідно змінює розподіл судових витрат: органи Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звільнені від сплати судового збору ( п.18 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), звільнений від сплати судового збору і позивач (п.1 ч.1 ст. 55 Закону України «Про судовий збір»), тому судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України(ч.2 ст. 88 ЦПК України), отже судовий збір по даній справі слід компенсувати за рахунок держави.

Отже, розглядаючи справу за апеляційною скаргою на оскаржуване рішення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив і оцінив фактичні обставини у справі, подані сторонами докази, невірно визначився з характером правовідносин та нормами права, які підлягають до застосування, тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати, ухваливши нов.: про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності задовольнити.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 18.02.2015 року скасувати та ухвалити нове:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування наказу про накладення матеріальної відповідальності.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: Т. М. Шемета

Судді: В. В. Сопрун

М.В. Матківська