АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4293/15 Головуючий 1 інстанції - Труханович В.В.
Справа № 639/377/15-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: відшкодування шкоди
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кружиліної О.А.,

суддів колегії - Кіся П.В.,Макарова Г.О.,

за участю секретаря - Шалімової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Жилкомсервіс»

на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 квітня 2015 року

за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

22 січня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м.Харкова з позовом до комунального підприємства «Жилкомсервіс» (далі - КП «Жилкомсервіс»), в якому після уточнення просив стягнути з КП «Жилкомсервіс» на його користь 7 472,84 грн. матеріальної шкоди, в тому числі 1 622,84 грн. інфляційних, та 5000 грн. моральної шкоди, що була нанесена незаконними діями відповідача з невидачі довідки про склад сім'ї. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що троє його неповнолітніх дітей навчаються у Комунальному початковому спеціалізованому мистецькому навчальному закладі «Дитяча школа мистецтв № 4 ім. М.Д.Леонтовича». До вказаного навчального закладу щороку треба надавати довідку з місця проживання про склад сім'ї для звільнення від оплати за навчання дітей. До 2012 року включно такі довідки позивач отримував в дільниці № 45 КП «Жилкомсервіс», але в січні 2013 року начальник дільниці № 45 та паспортист відмовились надати таку довідку, мотивуючи це тим, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 квітня 2015 року від 07.12.2011 року ОСОБА_3 був визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, і має бути знятий з реєстрації. Однак, він, його діти та мати постійно мешкають та зареєстровані за вказаною адресою з 1995 року, він нікуди не виїжджав і не збирається, доглядає за своєю матір'ю, іншого житла не має.

При цьому рішення суду про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням не виконано, строк його виконання сплив.

У зв'язку з відмовою КП «Жилкомсервіс» видати довідку про склад сім'ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 12 березня 2014 року зобов'язано КП «Жилкомсервіс» в особі дільниці № 45 видати ОСОБА_4, ОСОБА_3 довідку про склад осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки до Комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу «Дитяча школа мистецтв № 4 ім. М.Д.Леонтовича» не надана довідка про склад сім'ї, ОСОБА_3 змушений був вносити плату за навчання своїх дітей, що у загальній сумі становила 5 850,00 грн.

Таким чином, позивачу завдана матеріальна та моральна шкода, що виразилася у душевних стражданнях, викликаних постійною тривогою за утримання дітей та негативними наслідками від невиправданих додаткових витрат, що лягли на сімейний бюджет багатодітної родини, оскільки позивач є батьком дев'яти дітей.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до КП «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнено з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування матеріальної шкоди 5 850,00 грн., в якості відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнено з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 243,60 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, КП «Жилкомсервіс» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилалось на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи,, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходи в з положень статей 23, 509, 625, 1166, 1167, 1172 ЦК України, з урахуванням роз'яснень, що містяться в п.1.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», п.3, 5 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.01.1995 року , статей 10,11,60, 61 ЦПК України та тих обставин, що в судовому засіданні було достовірно встановлено, що дії дільниці № 45 КП «Жилкомсервіс» щодо відмови ОСОБА_3 довідки про склад сім'ї були незаконними, у зв'язку з чим позивач був змушений сплачувати кошти за навчання дітей, що свідчить про наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями заподіювача.

З висновком суду першої інстанції щодо стягнення з КП « Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_3 5 850 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, судова колегія погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України .

Разом з цим, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3 і стягнення з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_3 1 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Зазначений висновок зроблено судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 309 ЦПК України зміни рішення суду першої інстанції.

Згідно з вимогами статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ,статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З врахуванням наведеного, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 307 ЦПК України, апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції, а саме скасовує його в частині стягнення з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_3 1 000 гривень у відшкодування моральної шкоди і ухвалює в цій частині нове рішення по суті позовних вимог про відмову ОСОБА_3 у задоволені позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, з підстав, передбачених пунктами 2 та 4 частини 1 статті 309 ЦПК України, оскільки позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди .

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилкомсервіс» - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 квітня 2015 року змінити, скасувавши його в частині стягнення з Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування моральної шкоди 1 000 грн., ухваливши в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-