У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та виселення; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ», Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_5, про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» (далі - ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 12 серпня 2013 року на прилюдних торгах з реалізації нерухомого майна (предмета іпотеки) придбано чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належала на праві власності боржнику ОСОБА_5

23 вересня 2013 року ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» видано свідоцтво про придбання вказаної квартири та зареєстровано право власності на квартиру.

04 листопада 2013 року позивачу стало відомо, що у спірній квартирі зареєстрована і проживає ОСОБА_4, якій 05 листопада 2013 року направлено вимогу про виселення, що добровільно не виконана, тому ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» просило визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою, та виселити її.

ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому зазначала, що вона є донькою власниці квартири - ОСОБА_5 і має право користування вказаною квартирою. Вказувала, що прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_5, проведені

12 серпня 2013 року 10 філією Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.») з порушенням встановленого порядку і є недійсними, оскільки оцінка майна виконана неякісно з порушенням вимог нормативно-правових актів з оцінки майна, що призвело до заниження ринкової вартості об'єкта оцінки. Крім того, зазначала, що внаслідок спливу шестимісячного строку з дня складання звіту з оцінки майна, вказана оцінка на момент проведення прилюдних торгів була нечинною і для реалізації вказаної квартири необхідно було провести повторну оцінку.

ОСОБА_4 просила визнати недійсними прилюдні торги, протокол проведення прилюдних торгів та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня

2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 08 грудня 2014 року, позов ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» задоволено частково. Виселено ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1. У задоволенні іншої частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» відмовити, її зустрічний позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Судами встановлено, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 1 048 261 грн 98 коп. заборгованості за кредитним договором.

При примусовому виконанні вказаного рішення державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві 12 серпня 2013 року на прилюдних торгах реалізовано належну боржнику ОСОБА_5 чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що передана ОСОБА_5 в іпотеку банку згідно з договором іпотеки від 17 червня 2005 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором.

Переможцем прилюдних торгів згідно з протоколом № 1013355/3 від 12 березня 2013 року визнано ТОВ «Люкстрейдкомлані Київ», продаж квартири здійснено за 1 228 000 грн (а. с. 9−10, т. 1).

На підставі вказаного протоколу державним виконавцем складений акт про реалізацію предмета іпотеки, затверджений начальником ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві 30 серпня 2013 року, на підставі якого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В. 23 вересня 2013 року ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» видано свідоцтво про право власності на квартиру (а. с. 11, т. 1).

Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 9797064 від 23 вересня 2013 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» (а. с. 12−13, т. 1).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з довідкою форми № 3 КП «Житлосервіс «Приозерне» від 09 жовтня 2013 року № 453 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає дочка колишньої власниці квартири - ОСОБА_5 - ОСОБА_4

Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ», як новий власник квартири, зверталося до ОСОБА_5 листом від 23 вересня 2013 року № 23/09-3 та до ОСОБА_4 листом від 05 листопада 2013 року № 05/11-1 з вимогами про добровільне звільнення займаної ними квартири протягом одного місяця з дня отримання вимоги (а. с. 14−16, т. 1).

Суди обґрунтовано задовольнили позов ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» та відмовили у задоволенні зустрічного позову, оскільки ОСОБА_4 не була власником спірної квартири і після припиненням права власності на спірну квартиру колишнім власником, втратила право користування вказаною квартирою як член сім'ї ОСОБА_5 Порушень порядку проведення прилюдних торгів з продажу нерухомого майна, передбачених Тимчасовим положенням, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та Законом України «Про виконавче провадження» не встановлено. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 18 березня 2015 року у справі № 6-39цс15.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А., Євграфова Є.П.