Справа № 667/9949/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді: Прохоренко В.В.

при секретарі: Сільчик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що 14.07.2006 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та відповідачем було укладено кредитний договір № 08.3/60/06-С. 02.03.2007 року було укладено додаткову угоду № 1. За умовами яких банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 50000 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути у строк до 13.07.2009 року зі сплатою 13,75 % річних відповідно до визначеного графіку погашення заборгованості. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 23.10.2014 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 738677, 58 грн., з якої: заборгованість по тілу кредиту - 627881,88 грн.; заборгованість по відсоткам - 110795,70 грн. 20.05.2013 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Дельта Банк" набув права вимоги за даним кредитним договором. Просив стягнути х відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 738677, 58 грн. та понесені судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Додатково пояснив, що на підтвердження обставин викладених в позовній заяві було надано всі належні докази, строк позовної давності не пропущено.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначила, що позивач не довів свого права на стягнення заборгованості, не обґрунтовано збільшення суми кредиту на 8483,26 доларів США, проценти нараховані в порушення умов кредитного договору, яким передбачено, що останнє нарахування процентів за користування кредитами здійснюється наступного дня за 13.07.2009 року, а позивач просить стягнути заборгованість по процентам за період з 26.06.2013 року по 23.10.2014 року, тобто в порушення умов договору. Також зазначила, що до спірних правовідносин в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає застосуванню позовна давність.

Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 14.07.2006 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 08.3/60/06-С, відповідно до п. п. 1.1, 1.3 вказаного договору банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 40000 доларів США строком по 13 липня 2009 року включно зі сплатою 13,75 % річних.

Згідно з п. 3.2. позичальник зобов'язується сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитами до " 10" -го числа кожного календарного місяця включно, а також " 13" липня 2009 року або в день повного дострокового погашення кредитів шляхом внесення готівки у касу банку або безготівкового перерахування зі свого поточного рахунку. Датою сплати заборгованості за процентами є день зарахування коштів на рахунок, вказаний у п. 1.4 договору.

Згідно п. 6.2 кредитного договору проценти за користування кредитами нараховуються банком щомісячно в останній робочий день місяця та в день повного погашення кредитів позичальником за цим договором, але не пізніше строку, вказаного у п. 1.1 цього договору.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 02.03.2007 року, яка є невід'ємною частиною кредитного договору № 08.3/60/06-С пункт 1.1 кредитного договору викладено в наступній редакції: "Банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 50000 доларів США строком по 13 липня 2009 року включно". Угода є невід'ємною частиною кредитного договору.

27.07.2011 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 08.3/60/06-С, відповідно до якого позичальник зобов'язаний забезпечити необхідний залишок коштів в валюті кредиту на поточному рахунку для подальшого погашення заборгованості за кредитом, та сплати нарахованих процентів за користування кредитом (кредитами).

26.06.2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" (далі продавець) та ПАТ "Дельта Банк" (далі покупець) було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно якого продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну суму. Права вимоги переходять від продавця до покупця, та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

З витягу з додатку до договору про передачу актів та кредитних зобов'язань від 26.06.2013 року вбачається, що "Кредитпромбанк" передав на користь "Дельта Банку" право вимоги за кредитним договором № 08.3/60/06-С від 14.07.2006 року, фактичний розмір заборгованості за яким у валюті кредиту станом на 26.06.2013 року (прострочена заборгованість за тілом кредиту) складає 48483,26 доларів США.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору.

Відповідачем умови кредитного договору виконуються неналежним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до довідки від 23.10.2014 року заборгованість по кредитному договору № 08.3/60/06-С від 14.07.2006 року складає станом на 23.10.2014 рік 57038,59 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 738677,58 грн., в тому числі: тіло кредиту - 48483,26 доларів США, що еквівалентно 627881,88 грн., відсотки - 8555,33 доларів США, що еквівалентно 110795,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, оскільки суд встановлено, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість, а позивач отримав права вимоги за цим кредитним зобов'язанням, тому вона підлягає стягненню з відповідача. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості по відсоткам, суд приходить до висновку, що вона є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки умовами укладеного договору купівлі продажу прав вимоги від 26.06.2013 року не передбачено право вимоги, яка виникне в майбутньому (майбутня вимога). Оформлюючи відступлення права вимоги покупець і продавець не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договором перейшли до нового кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах що існували на момент переходу цих прав. Включаючи установлені договором правила, щодо валюти зобов'язання, таким чином тільки сума основного боргу у розмірі 48483,26 доларів США, що еквівалентно 627881,88 грн., підлягає стягненню. Суд не приймає до уваги заяву представника відповідача щодо спливу строку позовної давності, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників. Матеріалами справи підтверджується, що 31.05.2012 році банк звернуся з позовом про звернення стягнення до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог позивача за даним кредитним договором, в якому йому було відмовлено, однак задоволено зустрічний позов третьої особи ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним, у зв'язку з чим перебіг позовної давності переривається, а тому ПАТ "Дельта Банк", придбавши права вимоги 26.06.2013 року, звернувся до суду 21.11.2014 року, тобто в межах строку позовної давності.

Також у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір в розмірі 3654 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,57,60,88,212,214-215 ЦПК України, ст. 264, 514, 526, 611, 1049,1054, 1077, 1078 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 627881, 88 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" сплачений судовий збір в розмірі 3654 грн.

В решті позову відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з моменту проголошення рішення.

Суддя: В.В.Прохоренко