overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 452/3261/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"01" грудня 2015 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Пташинського І.А.

при секретарі Макаревич Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самбір справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив :

Заявниця просить встановити факт належності архівної довідки її батьку ОСОБА_2, посилаючись на те, що її батько ОСОБА_2 народився 1930 року в с. Гирово Кроснянського повіту, ОСОБА_3. В 1946 році родину ОСОБА_2 в кількості пятьох осіб було переселено на територію України в Дніпропетровську область, про що свідчить пересильний лист. В архівній довідці, виданій Державним архівом Львівської області, було допущено помилку, вказано прізвище батька ОСОБА_4 замість ОСОБА_2, а також рік народження вказаний 1929 замість 1930. Його вірне прізвище підтверджуються свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про смерть. Встановлення даного факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, так як дозволить вирішити питання щодо відкриття візи в РП.

В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала, просить задовольнити.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.273 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що в архівній довідці, виданій Державним архівом Львівської області № Р-5361 від 23.03.2015 р. про склад родини ОСОБА_4 зазначено пятьох осіб. Серед них вказаний ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про одруження, вбачається, що ОСОБА_5 народився 1930 року.

Свідоцтвом про смерть засвідчується, що ОСОБА_5 помер 19 серпня 1992 року в м. Самборі, Львівської області у віці 62 років.

Поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які вони дали під час розгляду справи по суті, підтверджується, що правильне прізвище ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, а не ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Про ці обставини їм достовірно відомо, оскільки вони є сусідами ОСОБА_1

Зазначені обставини свідчать про те, що в довідці № Р-5361 від 23.03.2015 р. про склад родини ОСОБА_4 зазначено пятьох осіб, переселених у 1946 р. з с. Гирово, Кросненського повіту, ОСОБА_3, і серед яких вказаний ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, замість ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановлення даного факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, так як дозволить вирішити питання щодо відкриття візи в РП.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 203, 209, 273 ЦПК України, суд,

вирішив :

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, архівної довідки, виданої Державним архівом Львівської області № Р-5361 від 23.03.2015 р. про склад родини в кількості пяти осіб, переселених у 1946 р. з с. Гирово, Кроснянського повіту, ОСОБА_3, і серед яких вказаний ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя
Справа № 458/1105/15-ц 2/458/361/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Турківський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Федитник І.Д.

при секретарі: Сербін Г.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Турка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з даним позовом посилаючись на те, що у них виникали непорозуміння, які призводять до неодноразових сварок та з липня 2012 року спільно не проживають. Миритися не бажає, враховуючи поведінку відповідача і на примирення не згідна.

У судове засідання позивачка не з"явилася без поважних причин, хоч була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до закону та подала до суду заяву про розгляд справи без її участі і з липня 2012 року спільно не проживають.

У судовому засіданні відповідач позов визнав повністю і пояснив, що з липня 2012 року спільно не проживає з позивачкою і збереження сім"ї неможливе та діти проживають разом з ним .

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні відносини, що привели до розпаду сім`ї. Сторони спільно не проживають з липня 2012 року і миритися не бажають, врахувавши їхні взаємовідносини, які склались і позивачка не бажає збереження шлюбу, оскільки спільне проживання з відповідачем неможливе.

Вищенаведене підтверджується поясненнями відповідача, свідоцтвами про одруження та народження дітей, заявою позивачки від 30.10.2015 року.

Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу і подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення.

При таких обставинах відповідно до ст.112 СК України шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.ст.10,57,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.110-112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю .

Шлюб між Данило (д.п. Пімахова ) ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який зареєстрований 03.08.2002 року у виконавчому комітеті Верхньоябунської сільської ради Турківського районну Львівської області за актовим записом № 8 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня проголошення, а стороні, яка не була присутня в судовому засіданні в той самий строк з дня одержання копії рішення.

Головуючий :
Справа №493/2097/15-ц
Провадження № 2/493/919/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2015 року м. Балта, Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

ГОЛОВУЮЧОГО-СУДДІ НАУМЧАК Л.І.

ПРИ СЕКРЕТАРІ ШЕСТУН І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

12.10.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що у них з відповідачем є спільна донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час відповідач проживає окремо. Донька знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на її утримання.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.(а.с.10)

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах, під час яких у них народилася 31.05.2010 року донька ОСОБА_3.

Як вбачається з позовних вимог, донька проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо і добровільно відмовляється надавати її допомогу щодо утримання дитини.

В свідоцтві про народження ОСОБА_3 зазначено, що вона народилася 31.05.2010 року, і її батьком є відповідач по справі ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття.

Оскільки відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215,367 ЦПК України, ст. ст. 180 , 182 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2015 року до досягнення повноліття доньки ОСОБА_3, тобто до 31.05.2028 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487.20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів.

СУДДЯ
ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/620/15-ц
провадження № 2/753/2095/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Даниленко В.В.

при секретарі Пасько І.В.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Зазначила, що шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливими. На позовних вимогах щодо встановлення юридичного факту не наполягала.

Позивач надала до суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та просила їх задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач надав заяву про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу та розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 79, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України та ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 27.07.2012року Лівобережним Відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис №1000 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Справа № 459/3413/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кріль М.Д.

при секретарі Данилів О.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Червонограда цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

Позивач в жовтні 2015 року звернувся в суд з даним позовом, в заяві вказав, що 20.08.2015 року за договором позики він передав ОСОБА_2 5 500 грн. і при фактичному одержанні вказаної суми останнім була написана розписка від 20.08.2015. Згідно зазначеної розписки ОСОБА_2 зобовязався повернути кошти до 01.09.2015 року, однак до теперішнього часу боргу не повернув та не сплатив суму винагороди. Просить стягнути з відповідача на його користь кошти за договором позики в сумі 5500 грн., 3 % річних з простроченої суми у розмірі 20,60 грн., суму інфляції в розмірі 126,50 грн. та судові витрати по справі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю.

Дослідивши докази суд встановив слідуюче.

Як вбачається з копії розписки від 20.08.2015 року ОСОБА_2 зобовязався повернути борг у сумі 5 500 (пять тисяч пятсот) грн.ОСОБА_1 до 01.09.2015 року.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Згідно величини індексів інфляції у 2015 році за даними Держстату України, індекс інфляції (у відсотках до попереднього місяця): липень 99,0; серпень 99,2; вересень 102,3.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що відповідач покладених на нього зобовязань за договором позики не виконав, позичені кошти в обумовлений договором строк не повернув, то суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 5 500 грн., 3 % річних з простроченої суми у розмірі 20 грн. 60 коп., суму інфляції в розмірі 126 грн. 50 коп., а всього 5 647 (пять тисяч шістсот сорок сім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 564 грн. 70 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 - ти днів з часу проголошення.

Суддя: М. Д. Кріль
Справа № 585/3255/15-ц
Номер провадження 2/585/1185/15
У Х В А Л А

02 грудня 2015 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючої - судді Очиргораєвої О.М.,

при секретарі - Рибіній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 і просить стягнути з відповідача на його користь 10840 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 40000 моральної шкоди, відшкодування за зіпсування речей дитини 1000 грн., а також судові витрати.

В даному судовому засіданні позивач заявив письмове клопотання про залучення до участі в справі як третю особу ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_1 .

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши клопотання позивача, вивчивши матеріали справи, а також для повного і всебічного з`ясування обставин справи, дотримання прав всіх заінтересованих осіб, відповідно ст. ст. 35, 36 ЦПК України, суд вважає необхідним задовольнити клопотання і залучити як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 .

Так, з позовної заяви і матеріалів справи вбачається, що матеріальна та моральна шкода, яку просить позивач стягнути з відповідача на його користь нерозривно пов`язання з ДТП, яка сталася 29.01.2015 року в с. Ярмолинці Роменського району з участю водія автомобіля «Урал-4320», в.н. НОМЕР_2 , належного Військовій частині НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який здійснив зіткнення зі шкільним автобусом «БАЗ-А079.13». В салоні шкільного автобуса перебувала дочка позивача ОСОБА_3 , яка в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження. ОСОБА_2 вироком Роменського міськрайонного суду від 23.07.2015 року був визнаний винним в даній дорожньо-транспортній пригоді і йому призначене покарання за ч. 1 ст. 415 КК України.

Відповідно ч. 2 ст. 35 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, можуть бути залучені до участі в справі за клопотанням сторін або з ініціативи суду.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 168 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про залучення третьої особи - задовольнити.

Залучити до участі в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, в якості третьої особи ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_1 .

В зв`язку з залученням третьої особи розгляд справи відкласти на 25 грудня 2015 року на 09 год. 30 хв.

Направити третій особі копію ухвали, позовну заяву з доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис…
Копія вірна:
Суддя Роменського міськрайонного суду О. М. Очиргораєва
26.02.2015 Справа № 756/2056/15-ц
Справа ун. № 756/2056/15-ц
пр.№6/756/95/15
У Х В А Л А

26 лютого 2015 року

Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді Луценко О.М.,

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ПАТ « ОТП Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ЗАТ « ОТП Банк» 587 752,19 грн. та судові витрати, -

В С Т А Н О В И В

Оболонським районним судом м. Києва 11.05.2010 року було ухвалено рішення, яким позовні вимоги ЗАТ « ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів були задоволені. Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-3405/10, на підставі якого ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві 20.11.2012року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду.

Представник ПАТ « ОТП Банк» звернувся з заявою до суду про зміну сторони виконавчого провадження із ПАТ «ОТП Банк» на Товариство з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна» посилаючись на те, що між стягувачем -ПАТ «ОТП Банк» та Товариство з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна» укладений Договір кредитного портфелю. Внаслідок укладення вказаних договору відбулась заміна кредитора на заявника за виконавчим листом № 2-3405/10про солідарне стягнення 587 752,19 грн. та судові витрати з ОСОБА_1, ОСОБА_2

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових земельних, сімейних , трудових відносин, а також з інших правовідносин, окрім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Вивчивши дану заяву суд встановив, що даний спір вже перебував в провадженні Оболонського районного суду м. Києва. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.07.2014 року заяву ПАТ «ОТП Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ЗАТ «ОТП Банк» 589 572,19 грн. -задовольнити. Змінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ « ОТП Факторинг Україна».

Відповідно до п.4ч.1 ст.207 ЦПК України суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав розглядається в іншому суді.

На підставі викладеного , керуючись ст. 207 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Заяву ПАТ « ОТП Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ЗАТ « ОТП Банк» 587 752,19 грн. та судові витрати - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, та апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів після отримання копії ухвали стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя: О.М. Луценко
Справа № 648/777/15-ц
Провадження № 2/648/398/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі головуючого судді: Сокирко Л.М.,

при секретарі: Онофрійчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка Херонської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В ході судового засідання представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав клопотанням про витребування від Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Інгосстрах документів, на яких міститься підпис відповідачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: договору особистого страхування № НЕН2LК від 20.06.2008 року та заяви про його укладення; договору страхування майна № НЕН2GК від 20.06.2008 року та заяви про його укладення, так як відповідачка позов не визнає, анкету-заяву та кредитний договір в ПАТ КБ "Приватбанк" не підписувала. Дані документи просив витребувати з метою подальшого їх використання, як взірець почерку ОСОБА_2 при проведенні почеркознавчої експертизи, про призначення якої, він подав до суду клопотання.

Представник позивача не заперечував, щодо витребування зазначених документів.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підлягає задоволенню, так як відповідно до ст. 137 ч. 1 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

Керуючись ст. ст. 60, 131, 133 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Зобовязати Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "Інгосстрах (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережної Перемоги, 32) надати в розпорядження суду:

оригінал договіру особистого страхування № НЕН2LК від 20.06.2008 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" та ОСОБА_1 та заяву ОСОБА_2 про його укладення; договір страхування майна № НЕН2GК від 20.06.2008 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" та ОСОБА_1 та заяву ОСОБА_2 про його укладення.

Докази, які вимагає суд, направляються до суду безпосередньо.

В разі неможливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені строки, необхідно повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

За неповідомлення суду про неможливість подати доказ, який вимагає суд, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Виконання ухвали здійснити у строк пяти днів з дня отримання її копії.

За минуванням потреби у даних документах, вони будуть повернуті до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інгосстрах.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Сокирко Л.М.