Справа № 443/2310/14-ц
Провадження № 2/443/359/15
У Х В А Л А

про забезпечення позову

29 травня 2015 року. Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Галій О.Й., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, т.о. ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку незавершеного будівництвом, визнання будинковолодіння, легкового автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку незавершеного будівництвом, визнання будинковолодіння, легкового автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна.

Позивач подала заяву про забезпечення доказів, в якій просить витребувати: з Стрийського МБТІ архівну інвентарну справу на будинковолодіння №14 по вул. Шашкевича у м. Ходорів, з Стрийського МРЕВ реєстраійні документи на автомобіль марки "Рено дачія" держ. номер НОМЕР_1, з Жидачівського РВ ГУМВС України матеріали дослідчої перевірки по факту, що мав місце 16 грудня 2014 р., накласти арешт на будинковолодіння № 14 по вул. Шашкевича у м. Ходорові та легковий автомобіль марки "Рено дачія" держ. номер НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення доказів шляхом витребування документів -слід відмовити з таких підстав.

Порядок витребування доказів регламентується ч.1 ст. 137 ЦПК України, де зазначено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Однак, позивач ОСОБА_1, звертаючись до суду з клопотанням про витребування доказів, не надала відомостей , що б свідчили про звернення до відповідних установ та неможливість отримання заявлених доказів особисто, що стало підставою для відмови у задоволенні клопотання.

При розгляді заяви про витребування доказів, встановив, що відомостей та підстав, потрібних для витребування доказів в заяві не має, тому в задоволенні заяви про витребування доказів необхідно відмовити.

В порушення вимог п. 3ч. 2ст. 151 ЦПК України позивач не ствердив належними доказами, належність даного майна відповідачеві, що унеможливлює накладення арешту на майно.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов"язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов"язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття

відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв"язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв"язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Позивач не зазначла ідентифікаційний код або паспортні дані відповідача, що є підставою для відмови в накладенні арешту на майно відділом ДВС.

Зважаючи на відсутність в заяві про накладення арешту на майно, відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, відсутність відомостей про належність та наявність такого майна (автомобіля) у відповідача та з врахуванням наведеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

При цьому суд вбачає доцільним роз"яснити стороні, що відмова в задоволенні заяви про забезпечення доказів не позбавляє права на повторне звернення до суду з такою заявою або на безпосереднє пред"явлення відповідного позову із дотриманням вимог процесуального закону.

Керуючись ст. 133, 135, 137 ЦПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про витребування доказів у справі за її позовом до до ОСОБА_2, т.о. ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку незавершеного будівництва, визнання будинковолодіння та легкового автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя