_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5204/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевої О.В.

Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Державного закладу «Спеціальний спеціалізований санаторій «Сонячний», ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

Встановив:

Позивач у вересні 2015 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ про його звільнення, поновити його позивача на посаді молодшої медичної сестри по супроводу хворих Державного закладу «Спеціальний спеціалізований санаторій «Сонячний» (далі санаторій «Сонячний»), стягнути з санаторія «Сонячний» середній заробіток за час вимушеного прогулу та покласти обов»язок по сплаті на Головного лікаря санаторія ОСОБА_2, відшкодувати моральну шкоду в розмірі 100000 грн. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник Державного закладу «Спеціальний спеціалізований санаторій «Сонячний» і ОСОБА_2 позов не визнав.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали по справі і встановив наступне:

ОСОБА_1 працював в Санаторії «Сонячний» на посаді молодшої медичної сестри по супроводу хворих з 19.09.2009 року. Наказом головного лікаря санаторія від 25.08.2015 року №177-к молодшу медичну сестру по супроводу хворих ОСОБА_1 звільнено з 25.08.2015 року з роботи з підстав, визначених у п.1ч.1 ст.40 скороченням штату- з виплатою вихідної допомоги.

Позивач стверджує, що звільнення його з роботи проведено з порушенням Закону. Так, на думку ОСОБА_1, головний лікар санаторію не має повноважень щодо затвердження штатного розкладу та прийняття рішення про звільнення скорочених працівників. Внаслідок неправомірних дій головного лікаря санаторія ОСОБА_2 скороченням штатного розкладу стало тільки скорочення посади, яку займав позивач. Про скорочення посади молодшої сестри по супроводу хворих адміністрація санаторія повідомила позивача 2.07.2015 року і запропонувала йому роботу на посаді молодшої медичної сестри або на посаді двірника санаторію. ОСОБА_1 відмовився від переведення на запропоновані посади. Позивач стверджує, що «після цього головний лікар ОСОБА_2 почав створювати йому позивачу- нестерпні умови для роботи, цькувати та принижувати людську гідність». Це змусило позивача написати терміново заяву про відпустку і наступне (після закінчення відпустки) звільнення з підстав, визначених п.1ст.40 КЗпП. Позивач доводить, що підставою для його звільнення стало особисте неприязне відношення до нього головного лікаря санаторію, тому як він- позивач- був не згоден «із агресивною та нахабною по відношенню до нього політикою нового керівника закладу та скаржився на його недоречну поведінку до МОЗ України та інших державних структур». Позивач стверджує, що неправомірні дії адміністрації підприємства при його звільненні спричинили моральну шкоду, розмір якої ОСОБА_1 визначив у 100000 грн. Моральна шкода для позивача це перебування у стресовому стані, що викликаний знущанням головного лікаря ОСОБА_2 і подальшим незаконним звільненням, що у свою чергу призвело до погіршення здоров»я.

Представник відповідача, не визнаючи позов, стверджував: звільнення ОСОБА_1 відбулось відповідно до вимог чинного законодавства. Наказом МОЗ України від 23.02.2000 року №33 (із змінами у 2010 р. і у 2013 р.) керівникам закладів охорони здоров»я надано право у разі виробничої необхідності змінювати штати окремих структурних підрозділів або вводити посади, не передбачені штатними нормативами для даного закладу, за рахунок посад інших структурних підрозділів в межах фонду оплати праці, доведеного лімітними довідками на відповідний період. Заміна посад працівників може здійснюватися лише в межах однієї категорії медичного працівника (лікарі, середній медичний персонал, молодший медичний персонал). В ДЗ «Санаторій «Сонячний» МОЗ України відпала потреба в посаді молодшої медичної сестри по супроводу хворих, оскільки у закладі більше не проводять хірургічних втручань, не оперують. Посада молодшої медичної сестри в санаторії залишилась, але за функціональними обов»язаками посада молодшої медичної сестри передбачає палатний нагляд, прибирання кабінетів (ренгенкабінету, кабінету фізіопроцедур і т.д.) роботу в буфеті, крім роботи по супроводу хворих. Посаду молодшої медичної сестри адміністрація санаторію запропонувала позивачу, ОСОБА_1 відмовився. Після цього позивачу була запропонована посада двірника в санаторії. ОСОБА_1 відмовився і 6.07.2015 року надав заяву про надання йому відпустки з подальшим його звільнення за п.1 ст.40 КЗпП (17.07.2015 року ОСОБА_1 надав ще одну заяву з вимогою звільнити за п.1ст.40 КЗпП по закінченню додаткової відпустки).

При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Ст. 40 Кодексу законів про працю передбачено розірвання власником або уповноваженим ним органом трудового договору, укладеного на невизначений строк, а також строкового трудового договору до закінчення строку його чинності у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення чисельності або штату працівників. Скорочення чисельності працівників являє собою зменшення кількості працівників, скорочення штатів - зменшення кількості посад, які передбачені штатним розкладом.

Відповідно до загальних положень про право власності, встановлених главою 23 Цивільного кодексу України, власник або уповноважений ним орган вправі вирішувати самостійно та на власний розсуд організацію виробництва і праці підприємства, установи, організації та чисельність і штат працівників.

За штатним розписом з 1.01. 2015 року, затвердженим заступником міністра, ДЗ «ССС «Сонячний» м.Одеса МОЗ України мав 6,5 штатних посад молодших медичних сестер по супроводу хворих (а.с.61). За штатним розписом з 01.06.2015 року, затвердженим заступником міністра, в штаті ДЗ «ССС «Сонячний» м.Одеса МОЗ України посад «молодша медична сестра з супроводу хворих» відсутня, але наявні посада «молодша медична сестра 6,5 посад»(а.с.63-64).

Наказом головного лікаря Санаторію «Сонячний» №29-адм. Від 30.06.2015 року введено в дію новий штатний розпис. Відповідно до наказу з штатного розпису виведено водія 1 штатна одиниця, лікаря-ортопеда-травматолога стажиста -1 штатна одиниця, молодшу медичну сестру (по супроводу хворих) 7 штатних одиниць і введено посади: юрисконсульта 1 штатна одиниця, лікаря-фтизіатра 1 1 штатна одиниця, молодшої медичної сестри 6,5 штатних одиниць.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді молодшої медичної сестри по супроводу хворих санаторію «Сонячний». Відповідно до посадової інструкції молодшої медичної сестри по супроводу хворих, з якою ОСОБА_3 був ознайомлений 05.05.2015 року - молодша медсестра по супроводу хворих мала виконувати такі обов»язки: наглядати за хворими, доставляти хворих до лікувально-діагностичних та інших відділень, на пляж, на прогулянку, на поїзд, автобус, допомагати лікарям та середнім медичним робітникам при проведенні лікувальних та діагностичних процедур,утримувати в чистоті закріплені приміщення, допомагати хворим при одяганні, роздяганні, купанні, годуванні, контролювати дотримання хворими правил внутрішнього розпорядку. Молодша медична сестра по супроводу за хворими призначалась на посаду і звільнялась з посади керівником відділу по узгодженню з керівником підрозділу (а.с.50-51).

З пояснень сторін вбачається, що потреба в посаді молодшої медичної сестри по супроводу хворих відпала у зв»язку з відсутністю хворих, які потребують супроводу (так, сам позивач пояснив, що лежачих хворих в санаторії з 2009 року було всього 2 особи).

Відповідно до розділу 6 Статуту ДЗ «ССС Сонячнмй (м.Одеса) МОЗ України керівником санаторію є головний лікар, який здійснює керівництво санаторієм на засадах єдиноначальності. При здійсненні діяльності санаторію головний лікар забезпечує, зокрема, розробку структури та штатного розпису санаторію та подає їх на затвердження до МОЗ. Головний лікар приймає на роботу та звільняє з роботи працівників санаторію. Згідно з законодавством України.

У травні 2014 року МОЗ надало роз»яснення щодо застосування норм наказу від 23.02.2000 року №33 «Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров»я» при формуванні штатних розписів у закладах охорони здоров»я. У листі МОЗ зазначає, що згідно з пунктом 2 наказу, керівники закладів охорони здоров'я у разі виробничої необхідності мають право змінювати штати окремих структурних підрозділів або вводити посади, не передбачені штатними нормативами для даного закладу, за рахунок посад інших структурних підрозділів в межах фонду оплати праці, доведеного лімітними довідками на відповідний період. Заміна посад працівників може здійснюватись лише в межах однієї категорії медичного (лікарі, середній медичний персонал, молодший медичний персонал), фармацевтичного персоналу, адміністративно-управлінського, крім заступників керівників, та господарсько-обслуговуючого персоналу.

Таким чином, в 2015 році в санаторії «Сонячний» мало місце скорочення штату, в тому числі і молодшого медичного персоналу, рішення про скорочення прийняте уповноваженою на те особою головним лікарем санаторію, це рішення затверджене заступником міністра МОЗ. Звільнення позивача з посади молодшої медичної сестри по супроводу хворих адміністрацією санаторію виконано з дотримання вимог діючого законодавства (позивач про звільнення був письмово попереджений, позивачу були запропоновані вакантні посади) і з урахуванням заяв самого позивача від 06.07.2015 року і від 17.07.2015 року.

Як свідчить судова практика, суди не вправі вирішувати необхідність чи її відсутність у зміні організації виробництва і праці підприємства, установи чи організації, в тому числі скорочення чисельності або штату працівників. Суди зобовязані при вирішенні спорів зі скороченням штату працівників перевірити факт такого скорочення, а також чи дане рішення прийнято уповноваженою на те особою.

Керуючись ст.ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив:

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до Державного закладу «Спеціальний спеціалізований санаторій «Сонячний», ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський районний суд м.Одеси протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.