20 лютого 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Богдан М.В.,
за участю секретаря - Цюк Ю.В.,
за участю адвоката - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Комінтернівський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому, з урахуванням уточнень, просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 в м. Харкові та зобов'язати третю особу зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
В обґрунтування позову посилаються на те, що позивачам по справі на праві спільної часткової власності належить кв. АДРЕСА_1 в м. Харкові.
В квартирі крім позивачів зареєстрований також відповідач ОСОБА_4 Відповідач з листопада 2013 року в квартирі не з'являється, квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Особистих речей відповідача в квартирі немає. Таким чином відповідач не проживає у вказаній квартирі тривалий час, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем права на користування спірним житловим приміщенням не існує.
В судовому засіданні позивачі та їх представник уточнені позовні вимоги підтримали та не заперечували проти винесення по справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до наступного.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Спірним житловим приміщенням є квартира АДРЕСА_1. Позивачі є власниками вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.2011 року (а.с.11,12).
Згідно довідки дільниці № 23 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 21.11.2014 року, у спірній квартирі зареєстровані позивачі по справі та відповідач ОСОБА_4 (а.с.14).
Згідно висновку про наслідки розгляду заяви ОСОБА_4 Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області від 19.11.2014 року, Опитані сусіди повідомили, що ОСОБА_4 спів мешкав з ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 в м. Харкові, але близько року його вже не бачать у квартирі (а.с.58).
Відповідач по справі більше року тому, а саме у листопаді 2013 року, добровільно залишив спірне житлове приміщення та з цього часу місцезнаходження відповідача позивачам не відоме.
Ці обставини в судовому засіданні підтвердили свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили суду, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні з листопада 2013 року, його майна в спірній квартирі не має, комунальні послуги не сплачує.
Суд не має підстав для сумніву стосовно об'єктивності пояснень цих свідків, у зв'язку з тим, вказані особи ніяким чином не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об'єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання.
Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі наданих позивачами доказів, суд вважає, що відповідач відсутній в спірному житловому приміщенні більше шести місяців без поважних причин, і визнає його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, і не вбачається підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або з зустрічним позовом про поновлення його права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не звернувся.
Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачам, безперечно, обмежує їх права власників по користуванню нерухомим майном, оскільки позивачі вимушені самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг.
У зв'язку з тим, що відповідач не користується без поважних причин спірною квартирою більш як шість місяців, він є таким, що втратив право користування цим житлом.
На підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині.
Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Комінтернівського РВ у місті Харкові ГУ ДМС України в Харківській області зняти з реєстраційного обліку відповідача з наступних підстав.
Суд не може вирішити питання, що відноситься до компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 11 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: М. В. Богдан