Ухвала9 лютого 2015 рокум. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоГвоздика П.О.,суддів: Гримич М.К., Євграфової Є.П.Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика «Класум», Територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області про встановлення факту нещасного випадку на підприємстві з вини останнього, часткове скасування актів форми Н-1, Н-5 та відшкодування моральної шкоди,в с т а н о в и л а:У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 7 грудня 2011 року він, працюючи на посаді верстатника д/о верстатів четвертого розряду у ТОВ «Фабрика Класум» (далі - товариство), разом із верстатником ОСОБА_5, відповідним розпорядженням майстра цеху - ОСОБА_6 був залучений до вивантаження лісоматеріалів з причепа автомобіля з метою їх подальшого транспортування автонавантажувачем до карману-накопичувачу підприємства. При виконанні цих робіт колода дерев покотилася донизу і він не встиг прийняти ногу та колода зачепила її, що призвело до травмування ноги. 5 червня 2012 року за наслідками цієї травми травматологічною спеціалізованою МСЕК йому було встановлено 20% втрати професійної працездатності терміном до 1 липня 2013 року. Комісія по розслідуванню нещасного випадку, що стався на виробництві, дійшла висновку, що нещасний випадок стався з вини позивача, а не з вини товариства. Посилаючись на наведене, просив: визнати незаконними та скасувати акти товариства №1/12 від 20 квітня 2012 року спеціального розслідування нещасного випадку (форма Н-5), №1/12 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (Н-5), акт №3/11 від 9 грудня 2011 року (форми Н-5), №2/12 від 29 жовтня 2012 року (Н-5) в частині причин нещасного випадку щодо порушення ним п. 3.21 інструкції, та висновків комісії, що нещасний випадок стався з його вини; встановити факт , що нещасний випадок пов'язаний з виробництвом та стався з вини товариства, яке порушило умови праці; стягнути з товариства втрачений заробіток, витрати на лікування у сумі 3 010 грн 02 коп.; стягнути з товариства 12 000 грн та з управління Держгірпромнагляду у Житомирській області 3 000 грн у відшкодування моральної шкоди.Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 16 вересня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року касаційну скаргу відхилено, рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду залишено без змін.27 січня 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ОСОБА_4 надійшла заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року.У допуску справи до провадження у Верховному Суду України слід відмовити з наступних підстав. На підтвердження підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (ст. ст. 29, 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці», ст. ст. 23, 1167, 1168, 1187 ЦК України) заявник послався та додав копії: - ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 лютого 2013 року (6-13209св13) в справі за позовом про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та стягнення страхових виплат, якою касаційну скаргу задоволено частково, рішення апеляційного суду Луганської області скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції; - ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 березня 2012 року (витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень) в справі за позовом про встановлення факту отримання травми, пов'язаної з виробництвом, якою касаційну скаргу відхилено, рішення апеляційного суду Донецької області від 27 жовтня 2011 року залишено без змін; - ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2013 року (витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень) в справі за позовом про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, визнання акта недійсним і зобов'язання скласти акт, якою касаційну скаргу відхилено, рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 січня 2013 року залишено без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. Як роз'яснено у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Крім того, заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупністю таких умов: судом касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні і ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції. Результат аналізу наданих заявником судових рішень не дає підстав для висновку про наявність, передбачених ст. 355 ЦПК України обставин для перегляду судових рішень у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, оскільки справи розглянуті за різних фактичних обставин.Крім того, судовими рішеннями, на які заявник посилається на підтвердження підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК, можуть бути рішення: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищого адміністративного суду України, Вищого господарського суду України, Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, ухвалені як судом касаційної інстанції, апеляційних судів загальної юрисдикції як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697-V. Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним. Обов'язковою є умова, щоб цими рішеннями, які набрали законної сили, вирішено спір по суті, та в них судом (судами) касаційної інстанції неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права. Таким чином, постанова Верховного Суду України від 5 березня 2012 року, на яку посилається заявник, як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих норм матеріального права, не входить до переліку судових рішень, на які може здійснюватись це посилання.Оскільки наведені заявником доводи не містять ознак, які згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень, тому в допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити. Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 72, 73, 354-356, 360 ЦПК України, колегія суддів у х в а л и л а:У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика «Класум», Територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області про встановлення факту нещасного випадку на підприємстві з вини останнього, часткове скасування актів форми Н-1, Н-5 та відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий П.О. Гвоздик Судді: М.К. Гримич Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко