АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/296/15 Справа № 174/528/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ілюшик І. А. Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Григорченка Е.І.

за участю секретаря - Левцунова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - виконком Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_8, третя особа - виконком Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку задоволені частково. Визнано ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_8 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Вказані вимоги ЦПК України суд першої інстанції не врахував.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі відповідачів в порядку ч.2 ст. 107 ЖК України. Підстави позову не змінювали.

Суд першої інстанції, в порушення вимог ст.. 11 ЦПК, самостійно змінив підстави позову та частково задовольнив позов, виходячи з положень ст.. 391, 405 ЦК.

З матеріалів справи вбачається, що позивачам на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 14, 15).

У вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_8, згідно довідки про склад сім'ї № 227 від 19.08.2018 року (а.с. 20).

Комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 сплачувала її співвласник ОСОБА_5, що підтверджується оригіналами квитанцій (а.с. 21-24).

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є батьками неповнолітньої ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_4, запис про батька ОСОБА_6 виключено з свідоцтва про народження за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.10.2010 року (а.с. 8, 9).

Відповідачі у спірній квартирі зареєстровані та проживали в якості колишніх членів сім'ї позивачів та через постійні сварки вимушені були виїхати з квартири

Згідно акту від 01.04.2014 року, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_8 більше півроку не проживають у спірній квартирі (а.с. 18).

Рішенням Вільногірськго міського суду Дніпропетровської області від 30.07.2012 року ОСОБА_4 зобов'язано не чинити перешкоди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в вільному доступі до квартири АДРЕСА_1 і надати позивачам ключі від вказаної квартири. Рішення набрало законної сили 27.08.20012 року, на теперішній час не змінено та не скасовано (а.с. 10-13).

При розгляді справи встановлено та сторонами не заперечувалось, що ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_8 є співвласниками приватизованої двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_4, в якій вони проживають. Свої речей вони з квартири позивачів вивезли. Між сторонами склалися неприязні стосунки, постійні сварки створюють неможливість спільного проживання сторін в одному приміщенні. Будь-яких угод сторонами з приводу користування спірною квартирою, не укладалося. ОСОБА_4 висловлювала бажання проживати за місцем реєстрації разом з дітьми, однак з відповідним позовом до суду не зверталася.

ОСОБА_5 є особою похилого віку, потребує постійного лікування, що підтверджується медичною довідкою, може пересуватися на невеликі відстані (а.с. 68). Бажає продати спірну квартиру, оскільки вона знаходиться на четвертому поверсі, а позивачка має проблеми з пересуванням та бажає придбати іншу квартиру, її син, який є співвласником квартири, має іншу сім'ю і потребує власного житла.

Судом першої інстанції, на підставі наданих в порядку ст.10, 60 ЦПК доказів, встановлено і не спростовується сторонами факт не проживання відповідачки та дітей в спірній квартирі з вересня 2013 року. До суду позивачі звернулися 28 травня 2014 р.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником майна або законом.

Таким чином, застосування вказаної норми є неможливим.

Щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст.. 107 ЖК, як про це просили позивачі в позовній заяві, то такі вимоги також не можуть бути задоволені, оскільки вказані правовідносини дійсно регулюються ст.. 405 ЖК, але з цих підстав позов не заявлявся та при розгляді справи знайшло своє підтвердження та не спростовувалося сторонами по справі, що відповідачі покинули місце проживання через постійні сварки, що не може вважатися неповажною причиною.

За вказаних підстав, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2014 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - виконком Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку відмовити

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді