Справа № 404/117/14-ц
Номер провадження 6/404/10/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

Головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про відстрочку виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2, звернулася до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду, якою просить виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.06.2014 р. по справі №404/117/ 14-ц відстрочити на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як за печення кредитів в іноземні валюті» від 03 червня 2014 року.

В обґрунтування посилається на те, що апеляційний суд Кіровоградської області 03.11.2010 року виніс рішення, яким звернув стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Петровського, 18, яке належить ОСОБА_1

Кіровський районний суд м. Кіровограда 08.11.2011 р. видав виконавчий лист на виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської обл. від 03.11.2010 р.

Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ 23.11.2011 р. відкрив виконавче провадження на підставі зазначеного виконавчого листа. На даний момент виконавче провадження не закінчено.

ОСОБА_1 іпотечне майно використовує як місце постійного проживання, іншого житла не має, загальна площа іпотечного майна не перевищує 250 кв. метрів.

Заявник вважає, що на дані правовідносини поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відтак в період дії вказаного закону не може відбуватись звернення стягнення на предмет іпотеки.

В судове засідання ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 не з»явилась, повідомлялась судом про час та місце розгляду справи належним чином.

Державний виконавець Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_4 надала до суду заяву, якою заперечила проти задоволення заяви, просила розглянути справу за її відсутності.

Представник Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає, що заява не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2010 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 1 квітня 2010 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ акціонерний банк «Укргазбанк» в особі КФ ПАТ акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 24.03.2008 року в сумі 46 937, 81 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 69,30 кв.м., житловою площею 39,70 кв.м., що знаходиться по вул. Петровській, 18 в місті Кіровограді Кіровоградської області, яке належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7 24.03.2000 року, зареєстрованого за реєстром №2811.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Украгазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_1, третя особа Управління державної міграційної служби України у Кіровоградській області про виселення з предмета іпотеки задоволено частково, виселено відповідачів із житлового будинку під №18, що знаходиться по вул. Петровського в м. Кіровограді. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2014 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2014 року в частині виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишено без змін.

20.11.2014 року державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_4 винесено постанову ВП № 45536858 з примусового виконання виконавчого листа 404/117/14-ц, виданого 14.11.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_2 із житлового будинку по вул. Петровського, 18 в м. Кіровограді.

В п. 2 вказаної постанови зазначено, що боржнику, а саме ОСОБА_2, необхідно добровільно виконати постанову до 05.12.2014 року.

Відповідно до п. 3 постанови, при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов»язаних з провадженням виконавчих дій.

Згідно ст. 373 ЦК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України свідчить про те, що відстрочка виконання рішення суду носить винятковий характер, та може бути застосована судом лише за наявності обставин, що утруднюють або роблять неможливим виконання рішення.

Аналогічний за своїм змістом правовий висновок викладений в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» яким роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Разом з цим, згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Отже, враховуючи те, що законодавцем чітко врегульоване питання щодо виконання судового рішення під час дії мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, то вказаний у заяві відповідача про відстрочку виконання рішення суду мораторій не є винятковою обставиною в розумінні 373 ЦПК України.

Суд зауважує, що такий мораторій є самостійною законодавчо закріпленою підставою, що встановлює відстрочку на примусове стягнення нерухомого житлового майна, яке вважається предметом застави. При цьому, в даному випадку обставина наявності такої відстрочки встановлюється не відповідним судовим рішенням, а встановлюється безпосередньо імперативними вимогами означеного нормативно-правого акту. А тому така законодавча закріплена відстрочка у вигляді мораторію не потребує свого додаткового підтвердження відповідним судовим рішенням.

Виходячи із наведеного, обставина вказана в заяві, не може бути підставою для відстрочення виконання рішення суду в порядку ст.373 ЦПК України.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про відстрочку виконання рішення суду- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_10