Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів - Джуги С.Д., Кеміня М.П.

при секретарі - Чейпеш С.І.

з участю - представника Міжгірської РССТ Рябінічевої А.С., представника Міжгірського МСТ Бедринець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Рябінічевої Анастасії Сергіївни, що діє від імені Міжгірської районної спілки споживчих товариств, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09 грудня 2014 року справу за позовом ОСОБА_4 до Міжгірської районної спілки споживчих товариств та Міжгірського міського споживчого товариства про зобов'язання внести запис про звільнення у трудову книжку, -

у с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Міжгірської РССТ, Міжгірського МСТ, в якому просила зобов'язати Міжгірську РССТ внести у трудову книжку запис про звільнення її з посади голови правління Міжгірського МСТ, відповідно до рішення зборів уповноважених Міжгірського МСТ від 19 серпня 2011 року.

В обґрунтування вимог зазначала, що на даний час є чинним рішення зборів уповноважених Міжгірського МСТ від 19 серпня 2011 року про звільнення її з посади голови правління Міжгірського МСТ, однак вже після її звільнення, 30 жовтня 2012 року під час перерви у розгляді кримінальної справи підсудна - голова правління Міжгірської РССТ - Глеба М.В. внесла в її трудову книжку запис № 33 про поновлення її на роботі за рішенням суду, а запис про звільнення відповідно до рішення зборів уповноважених Міжгірського МСТ від 19 серпня 2011 року внесено не було, що перешкоджає її подальшому працевлаштуванню або реєстрації у центрі зайнятості.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 08 грудня 2014 року позов задоволено. Зобов'язано Міжгірську районну споживчу спілку вчинити запис у трудову книжку ОСОБА_4 про звільнення її з посади голови правління Міжгірського МСТ відповідно до рішення зборів уповноважених Міжгірського МСТ від 19 серпня 2011 року.

В апеляційній скарзі Міжгірська РССТ просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити рішення про відмову у позові. Зазначає, що внести запис про звільнення ОСОБА_4 з посади голови правління Міжгірського МСТ на підставі рішення уповноважених зборів Міжгірського МСТ від 19 серпня 2011 року відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України та п.п. 1.1., 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах було обов'язком саме Міжгірського МСТ, а не Міжгірської РССТ, оскільки рішення про звільнення було прийнято саме Міжгірським МСТ.

Зазначає, що відповідно до статуту Міжгірська РССТ може звільнити голову правління - виключно за власним бажанням на підставі письмової заяви працівника.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням зборів уповноважених Міжгірського МСТ від 19 серпня 2011 року було звільнено ОСОБА_4 з посади голови правління Міжгірського МСТ днем 18 листопада 2003 року на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку її повноважень. На підставі прийнятого рішення інспектору по кадрах було наказано зробити відповідний запис у трудовій книжці ОСОБА_4 (а.с. 67, 77). Вказане рішення було оскаржено ОСОБА_4 у судовому порядку. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 23 березня 2012 року, залишеним без змін ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2012 року було відмовлено у задоволені вимоги ОСОБА_4 про визнання зазначеного рішення протиправним та скасування його в частині звільнення її з посади голови правління (а.с. 52-55).

Як вбачається з наданої позивачкою копії трудової книжки, запис про її звільнення на підставі рішення зборів уповноважених Міжгірського МСТ від 19 серпня 2011 року відсутній.

Натомість 30 жовтня 2012 року головою правління Глебою М.В. був зроблений запис № 33, згідно якого запис № 24 від 12 липня 1999 року є недійсним та зазначено, що ОСОБА_4 поновлено на попередній роботі (посаді) головою правління Міжгірського МСТ (а.с. 11-13).

Судом першої інстанції було правильно застосовано до відносин між сторонами Закон України «Про споживчу кооперацію» (далі - Закон), який визначає правові, економічні та соціальні основи діяльності споживчої кооперації в Україні.

Відповідно до ст.4 Закону відносини, пов'язані із створенням і діяльністю споживчої кооперації, регулюються цим Законом та іншими законодавчими актами України.

Первинною ланкою споживчої кооперації є споживче товариство. Основним документом, що регулює діяльність споживчого товариства, є статут. У ньому визначаються порядок вступу до товариства і виходу з нього, права та обов'язки членів товариства, його органи управління, контролю та їх компетенція, порядок утворення майна товариства і розподілу прибутку, умови реорганізації і ліквідації товариства та інші положення, що не суперечать законодавчим актам України (ст.5 Закону).

Споживчі товариства можуть на добровільних засадах об'єднуватися в місцеві спілки, Центральну спілку споживчих товариств України, і мають право вільного виходу з них.

Взаємовідносини між споживчими товариствами та їх спілками будуються на договірних засадах. Товариства можуть делегувати спілкам частину своїх повноважень та виконання окремих функцій (ч.1 ст.8 Закону).

Основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка (ч.1 ст.48 КЗпПУ).

Порядок ведення трудових книжок здійснюється відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. № 58 (далі - Інструкція).

Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону (п.2.26 Інструкції).

Закарпатська обласна спілка споживчих товариств у листі № СП01-12/439 від 27 листопада 2013 року (а.с. 14) роз'яснила позивачці, що посада голови правління Міжгірського МСТ віднесена до номенклатури посад Міжгірської райспоживспілки. Відповідно, виключно до компетенції голови правління Міжгірської райспоживспілки віднесено питання ведення відповідної кадрової документації та внесення відомостей до трудової книжки особи, яка займає посаду голови правління Міжгірського МСТ.

ОСОБА_4 було рекомендовано звернутися до посадових осіб Міжгірської райспоживспілки для вирішеня питання про внесення запису про звільнення до трудової книжки.

Зазначене підтвердила і Центральна спілка споживчих товариств України (Укоопспілка) в адресованому позивачці листі № 14-21/4 від 04 квітня 2014 року (а.с. 15).

Відповідач Міжгірське МСТ під час розгляду справи у суді першої інстанції та у запереченнях на апеляційну скаргу визнав позовні вимоги ОСОБА_4 Зазначав, що трудова книжка ОСОБА_4 завжди знаходилась у Міжгірський РССТ, головою якої вносилися усі записи до неї, оскільки посада голови правління споживчого товариства відноситься до номенклатури посад саме Міжгірської РССТ. Крім цього, вказував, що постановою слідчого прокуратури трудова книжка ОСОБА_4 була вилучена не з Міжгірського МСТ (а.с. 20, 70, 120-121).

Вказане підтверджується наданою позивачкою копією трудової книжки, з якої вбачається, що всі записи до неї, починаючи із запису № 23 від 10 травня 1995 року про затвердження ОСОБА_4 на посаді голови правління Міжгірського МСТ, до запису № 33 від 30 жовтня 2012 року про визнання недійсним запису № 24 від 12 липня 1999 року та поновлення ОСОБА_4 на попередній роботі (посаді) голови правління Міжгірського МСТ, на підставі рішення Міжгірського районного суду від 06 жовтня 2005 року, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2005 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 01 квітня 2011 року, вносилися головою правління Міжгірської РССТ Глебою М.В. та засвідчені печаткою цієї спілки. Підставами для внесення записів були постанови правління Міжгірської РССТ № 6 від 12 липня 1999 року, № 39 від 07 липня 2006 року, № 75 від 04 грудня 2006 року (а.с. 3-5) та вищезазначені судові рішення.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що саме Міжгірська РССТ на підставі Закону України «Про споживчу кооперацію», як юридична особа, яка створена шляхом об'єднання споживчих товариств району, і якій делеговано право звільнення з посад голів правлінь низинних ланок, тобто голів правлінь споживчих товариств та вчинення про це відповідних записів у трудову книжку, зобов'язана внести у трудову книжку ОСОБА_4 запис про звільнення її з посади голови правління Міжгірського МСТ відповідно до рішення зборів уповноважених Міжгірського МСТ від 19 серпня 2011 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції представники Міжгірської РССТ заявили про застосування до вимог позивачки трьохмісячного строку позовної давності (а.с. 80-81), оскільки відповідно до ст.233 КЗпП України ОСОБА_4 могла звернутися з заявою про вирішення трудового спору в тримісячний строк з дня, коли вона дізналася або повинна був дізнатися про порушення свого права, тобто з 19 серпня 2011 року, однак звернулася з даним позовом лише 15 травня 2014 року.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлений статтею 233 КЗпП строк звернення до суду застосовується незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити пропущений строк.

Однак суд розглянув справу, проте не навів у рішенні мотивів щодо поновлення строку.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачами, що позивачка неодноразового зверталася до них з вимогою про внесення в її трудову книжку запису про звільнення її з посади голови правління Міжгірського МСТ відповідно до рішення зборів уповноважених Міжгірського МСТ від 19 серпня 2011 року, однак їй було відмовлено. З приводу надання роз'яснення, хто саме: Міжгірське МСТ чи Міжгірська РССТ, має внести такий запис, ОСОБА_4 зверталася до Закарпатської обласної спілки споживчих товариств та Центральної спілки споживчих товариств України.

За таких обставин, вбачається, що передбачений ст.233 КЗпП України строк звернення до суду пропущений позивачкою з поважних причин, а тому підлягає поновленню

Крім того, у резолютивній частин рішення суду першої інстанції неправильно зазначено найменування особи, яку зобов'язано внести у трудову книжку ОСОБА_4 запис про її звільнення з посади голови правління Міжгірського МСТ відповідно до рішення зборів уповноважених Міжгірського МСТ від 19 серпня 2011 року, що утруднить виконання рішення суду.

У судовому засіданні апеляційного суду з'ясувалось, що на даний час трудова книжка знаходиться у ОСОБА_4, тому виконати рішення суду буде можливо лише за умови її надання ОСОБА_4

За таких обставин, ухвалене судом рішення підлягає зміні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Рябінічевої Анастасії Сергіївни, що діє від імені Міжгірської районної спілки споживчих товариств задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09 грудня 2014 року змінити.

Поновити ОСОБА_4 строк звернення до суду.

Абзац другий резолютивної частини Ужгородського міськрайонного суду від 09 грудня 2014 року викласти в наступній редакції.

Зобов'язати Міжгірську районну спілку споживчих товариств внести запис у трудову книжку ОСОБА_4, при наданні такої ОСОБА_4, про звільнення її з посади голови правління Міжгірського міського споживчого товариства відповідно до рішення зборів уповноважених Міжгірського міського споживчого товариства від 19 серпня 2011 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Джуга С.Д. Боднар О.В.Кемінь М.П.