Провадження № 2/638/4959/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне )

26 листопада 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Семіряд І.В.

при секретарях Вороніні Д.Г., Назаренко І.С.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 громади м. Харкова в особі Харківської міської ради « Про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно », -

В С Т А Н О В И В :

30.06.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 громади м. Харкова в особі Харківської міської ради « Про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно », в якому вказувала, що її рідному брату по лінії матері ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.09.1997 року реєстраційний № 1-97-86806, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, на праві приватної власності належала квартира № 54 розташована в будинку № 3-Б по вулиці Дерев»янка в Дзержинському районі м. Харкова.

15.10.2014 року ОСОБА_4 помер, не залишивши заповіту що до належного йому майна. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді спірної квартири, єдиним спадкоємцем другої черги за законом є вона

Після смерті брата вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак в видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно її було відмовлено, так як вона не надала документи, що підтверджують родинний зв»язок з померлим, так як в свідоцтві про народження брата помилково вказано прізвище їх матері як « Ботигіна », яке вона мала в дівочості, а не дійсне - ОСОБА_4, як вказано в її свідоцтві про народження.

На теперішній час без звернення до суду позивач не має змоги оформити у встановленому законом порядку право власності на спірну квартиру, тому просить суд

факт родинних відносин між нею та її рідними братом ОСОБА_4 та визнати за нею право власності на вказану спірну квартиру, як за спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, яка діє на підставі відповідного договору про надання правової допомоги ( а.с.а.с. 80, 81 ), підтримали заявлені позовні вимоги просив суд позов задовольнити, з підстав на які позивач посилаються в своєї позовної заяві, так як померлий ОСОБА_4 є рідним братом позивача по лінії матері, тому позивач є єдиним спадкоємцем другої черги за законом. Наголошуючи на тому, що за життя її мати та брат мешкали разом, після смерті матері брат мешкав один, родини не мав. Позивач постійно підтримувала родинні стосунки з братом, після його смерті, за власний кошт його поховала. Крім неї, інших близьких родичів брат на момент його смерті не мав.

Представник відповідача - ОСОБА_3 громади м. Харкова в особі Харківської міської ради в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звернувся. В наданих суду письмових запереченнях позов не визнав, так як вважає, що наданими позивачем доказами не доведений факт кровного споріднення останньої з померлим ОСОБА_4 Крім того, в матеріалах відсутні дані, щодо реєстрації права власності на спірне житлове приміщення. ( а.с.а.с. 73, 75-77, 78, 85, 116, 127, 140, 144 ).

При таких обставинах, суд враховуючи позицію позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2 та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухваливши рішення при заочному розгляді справи.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7ОСОБА_8, ОСОБА_9, в судовому засіданні наголошували на тому, що вони на протязі тривалого часу спілкуються з родиною позивача, зокрема з померлим ОСОБА_4, який є рідним братом ОСОБА_1 Вказані обставини їм відомі зі слів як самого ОСОБА_4, так і зі слів його та ОСОБА_1 матері, яка до своєї смерті мешкала разом з сином та визнавала позивача та ОСОБА_4 своїми дітьми. Після смерті матері ОСОБА_4 мешкав один, так як своєї родини у нього не було. Позивач постійно спілкувалась з братом, допомагала йому по господарству. Після смерті брата, позивач поховала його за власні кошти.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7ОСОБА_8, ОСОБА_9 та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, або його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності зі ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема родинних відносин між фізичними особами.

Так в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 ( в дівочості « Паршина » ), народилась 01.01.1960 року у с. Линяки, Уст`янського району Архангельської області. Згідно актового запису № 02 від 06.01.1960 року, складеного Дмитріївською сільською радою Уст`янського району Архангельської області, матірю позивача ОСОБА_10; відомості про батька - відсутні, оскільки на той час мати не перебувала у шлюбі, про що свідчать копії свідоцтва про народження та загальногромадянського паспорту позивача. ( а.с.а.с. 7-8, 12 ).

15.05.1982 року між позивачем та ОСОБА_11 Київським відділом РАСЦ м. Харкова був зареєстрований шлюб, про що був складений актовий запис №466. Після реєстрації шлюбу позивач змінила дівоче прізвище «Паршина» на «Чиркову», що підтверджується відповідною копією свідоцтва про укладення шлюбу. ( а.с.14 ).

Також в судовому засіданні встановлено, що родина позивача та її матір тривалий час постійно мешкали в Уст`янському районі Архангельської області, РФ. Мати позивача ОСОБА_10 ( до укладення шлюбу - ОСОБА_12 ) народилась 11.11.1918 року у с. Курилове Уст`янського району Архангельської області, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. ( а.с.13 ).

В подальшому мати позивача зареєструвала шлюб з ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у с. Мехреньга Уст`янського району Архангельської області, який, як наголошувала в судовому засіданні позивач, загинув в 1957 році.

23.11.1941 року мати позивача народила сина ОСОБА_4. У актовому записі про народження ОСОБА_4, складеному Дмитріївською сільською радою Уст`янського району Архангельської області, №120 від 24.11.1941 року, матірю ОСОБА_4 записана «Ботигіна Манефа Павлівна», батьком записаний ОСОБА_13, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини. ( а.с. 11 ).

В судовому засіданні позивач також наголошувала на тому, що після загибелі чоловіка, її мати стала жити у фактичному шлюбі з його братом ОСОБА_14, якій є її батьком. З дня народження та на протязі тривалого часу вони мешкали однією родиною у с. Линяки Уст`янського району Архангельської області.

Вказані обставини підтверджуються дослідженою в судовому засіданні копією довідки, наданої Муніципальним утвореннем «Дмитріївське» Уст`янського району Архангельської області за № 508 від 15.12.2014 року, оформленою на основі погосподарської книги № 16 особового рахунку № 603 в період 1967-1970 років. ( а.с. 18 ).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, 1966 році поступив навчатись до Військової академії ім. Говорова м. Харкова, де проходив військову службу на протязі тривалого часу до 24.10.1988 року, перебував на обліку у Дзержинському райвійськкоматі м. Харкова. В подальшому з 02.01.1989 року по 13.02.1989 рік ОСОБА_4 працював Всесоюзному науково-дослідному інституті радіотехніки, розташованому у м. Москва. Після повернення до м. Харкова, ОСОБА_4 працював в Харківському інституті радіоелектроніки, про що свідчать досліджені в судовому засіданні копія трудової книжки ОСОБА_4, копії власноруч складених ОСОБА_4 автобіографій, анкет, наданими Дзержинським райвійськкоматом м. Харкова та ВАТ «Всеросійський науково-дослідний інститут радіотехніки». ( а.с.а.с. 19.20, 28-29, 30, 31-34, 35-37 ).

В 1987 році мати позивача ОСОБА_10 переїхала з Архангельської області на постійне місце мешкання до м. Харкова, де й була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своїм сином ОСОБА_4, про що свідчить досліджена в судовому засіданні довідка, надана КП «Жилкомсервіс» №4114/2/0705 від 26.02.2015 року. ( а.с. 27 ).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть мати позивача ОСОБА_10 померла 01.09.1989 року ( актовий запис № 10531 від 01.09.1989 року, складений Харківським міським ЗАГС ). ( а.с. 16 ).

Після смерті матері ОСОБА_4 у вказаній вище квартирі мешкав один, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» №20980/2/0705 від 20.11.2014 року. ( а.с. 26 ).

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право власності на житло, вбачається, що ОСОБА_4 належить на праві приватної власності квартира №54 розташована в будинку №3-б по вул. Деревянка м. Харкова, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.09.1997 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за реєстровим № 1-97-86806 на підставі відповідного розпорядження №10583 від 15.09.1997 року, та зареєстрованого у КП «ХМБТІ» 19.09.1997 року у реєстровій книзі за №П-1-22180. ( а.с.а.с. 25, 128, 129, 130 ).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер 15.10.2014 року, про що відділом ДРАЦС по місту Харкову реєстраційної служби Харківського МУЮ 22.10.2014 року був складений відповідний актовий запис № 14953. ( а.с. 15 ).

В судовому засіданні встановлено, що після смерті брата ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 поховала його за власний рахунок та продовжує утримувати спірне житлове приміщення, сплачуючи відповідні комунальні послуги, про свідчать досліджені в судовому засіданні договір на організацію та проведення поховання, рахунки по сплаті послуг по похованню померлого, відповідні квитанції по сплаті коштів на утримання квартири. ( а.с.а.с 91, 92, 95, 96, 97, 104-111 ).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді квартири №54 розташованої в будинку №3-б по вул. Деревянка м. Харкова.

Спадкоємці першої черги спадкування за законом після ОСОБА_4 відсутні, оскільки його батьки померли, а дружини та дітей він не мав.

Позивач ОСОБА_1, як спадкоємець другої черги за законом, 31.10.2014 року звернулась до Шостої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. За її заявою була відкрита спадкова справа № 632/2014 року від 31.10.2014 року, та останньої був виданий відповідний ОСОБА_7 №38779663 про реєстрацію у спадковому реєстрі, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні копією заяви позивача про прийняття спадщини, довідкою наданою Шостою Харківською державною нотаріальною конторою та відповідним витягом. Заяв від інших спадкоємців не надходило, свідоцтва про право власності на спадкове майно не видавалось. ( а.с.а.с. 24, 66, 87 ).

Згідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 04.06.2015 року, державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори, позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно було відмовлено, так як вона не надала документи, що підтверджують родинний зв»язок з померлим ОСОБА_4, так як в свідоцтві про народження останнього вказано прізвище його матері як « Ботигіна », а в свідоцтві про народження ОСОБА_1 прізвище матері зазначено як « Паршина ». ( а.с. 79 ).

Відповідно до витягів із Спадкових реєстрів ( заповіти/спадкові договори, спадкові справи ), після смерті ОСОБА_4 ніхто з спадкоємців з заявами про прийняття спадщини до нотаріальних контор не звертався. Заповіти ОСОБА_4 нотаріусами не посвідчувалися. ( а.с.а.с. 112-115 ).

Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна спірна квартира та будь яке інше рухоме та нерухоме майно померлого ОСОБА_4, під забороною відчуження чи арештом не перебуває. ( а.с.а.с. 88, 89, 143 ).

Той факт, що померлий ОСОБА_4 є рідним братом позивача ОСОБА_1, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме :

- довідкою Муніципального утворення «Дмитріївське» Уст`янського району Архангельської області РФ №508 від 15.12.2014р., оформленою на основі погосподарської книги №16 особового рахунку №603 за 1967-1970рр, в якої зазначено, що ОСОБА_10 мала склад сім`ї: сина - ОСОБА_4, сина ОСОБА_15, дочку ОСОБА_16;

- копіями власноруч складених ОСОБА_4 анкети, автобіографії, які були надані ним до ВАТ «Всеросійський науково-дослідний інститут радіотехніки», де працював останній, та в яких він вказував позивача як сестру, а ОСОБА_10 як матір;

- копією автобіографії ОСОБА_4, наданою Дзержинським райвійськкоматом м. Харкова та яка перебуває в особистої справи офіцера запасу, де позивач ОСОБА_16 записана сестрою ОСОБА_4, а ОСОБА_10 (ОСОБА_12П.) матірю;

- оригіналами листів з конвертами на імя ОСОБА_4 від родичів та друзів, в яких підтверджується факт того, що він є братом позивача ОСОБА_16 ( а.с.а.с. 21-23 );

- довідкою КП «Жилкомсервіс» №4114/2/0705 від 26.02.2015р., у якій зазначено, що ОСОБА_4 мешкав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_10.

Як передбачено п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб.

Таким чином, аналіз вищевказаних письмових доказів, а також показання свідків, на думку суду свідчать про те, що в судовому засіданні з достовірністю встановлено те, що позивач ОСОБА_1 є рідною сестрою померлого ОСОБА_4

При таких обставинах суд вважає про те, що позивач ОСОБА_1 на теперішній час є єдиним спадкоємцем другої черги за законом, щодо майна яке залишилося після смерті її брата ОСОБА_4, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, з визнанням за нею право власності на спадкову спірну квартиру.

На підставі викладеного, ст.ст. 384, 1217, 1220, 1262, 1268 1270, 1272 ЦК України керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213 215, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 громади м. Харкова в особі Харківської міської ради « Про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно », - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 (в дівочості «Паршина») ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідною сестрою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 15.10.2014 року у м. Харкові.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру № 54, розташовану в будинку № 3-Б по вулиці Дерев»янка в Дзержинському районі м. Харкова, як за спадкоємцем другої черги за законом, після смерті брата ОСОБА_4, який помер 15.10.2014 року в м. Харкові.

Заочне рішення може бути переглянуте Дзержинським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковане в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя: І.В.Семіряд