Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/4552/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючий-суддя: Рішко Г.І., секретар судового засідання: Чернянчук К.П., за участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Мукачівський міський відділ Державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності та виключення майна з-під опису та арешту,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 із зазначеним позовом звернувся до суду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в лютому 2007 року він придбав у відповідача ОСОБА_3 автомобіль марки ВАЗ 21043, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, червоного кольору, який належить останньому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого 07.03.2006 року Мукачівським МРЕВ Закарпатської області.

12 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений Попередній договір купівлі-продажу автомобіля, згідно п.2 якого ОСОБА_3 зобов"язаний продати, або іншим способом відчужити позивачу транспортний засіб, оскільки позивач оплатив йому обумовлену в п.1.4 договору вартість даного автомобіля в розмірі 30000 грн. Факт отримання зазначених коштів підтвержено розпискою від 12.02.2007 року.

Позивач зазначив, що між ним та відповідачем було досягнуто згоди з усіх істотних умов купівлі-продажу вказаного автомобіля, а тому відповідно до ст.638 ЦК України було на меті укладення основного договору купівлі-продажу транспортного засобу. Так як із сторони позивача відбулося повне виконання договору, але одна із сторін відмовилася від його нотаріального посвідчення, то відповідно до вимог ч.2 ст.220 ЦК України, вважає позивач, такий договір може бути визнаний дійсним.

Також позивач зазначив, що у зв"язку із складністю процедури укладення договору купівлі-продажу автомобіля, та у зв"язку із понесенням значних додаткових грошових витрат на це, позивач із відповідачем 12 лютого 2007 року оформили генеральну довіреність на користування та розпорядження автомобілем, що було посвідчено приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на підтвердження укладення попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Влітку 2014 року позивачу стало відомо, що постановою головного державного виконавця Мукачівського міськрайонного управління юстиції ВП № 28239723 від 12.04.2012 р. на все майно ОСОБА_3 в тому числі і на автомобіль було накладено арешт та заборонено здійснювати відчуження. Аналогічні постанови були винесені державним виконавцем МВ Мукачівського МРУЮ ВП № 30119805 від 19.06.2012 року та ВП № 41550074 від 24.01.2014 року. Зазначені обставини унеможливлюють здійснити переєстрацію автомобіля з відповідача на позивача.

В даний час автомобіль знаходиться на штрафмайданчику на посту ДАІ в с.Велика Копаня Виноградівського району.

Позивач просить визнати за ним право власності на автомобіль та звільнити його з актів опису та арешту.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від 10.02.2015 року, підтримала позовні вимоги та просила такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та про те, що він повністю визнає позовні вимоги.

Представник третьої особи, Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Мукачівського міського управління юстиції в судове засідання не з"явився. Суд вважає можливим на підставі ч.2 ст.169 ЦПК України розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази сторони на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Так, згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого Мукачівським МРЕВ Закарпатської області 07.03.2006 року, власником траспортного засобу "ВАЗ 21043", 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, є ОСОБА_3, мешканець м.Мукачево.

12.02.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено попередній договір згідно якого після отримання необхідних документів (акту оцінки автомобіля та інших), ОСОБА_3 зобов'язаний продати (або іншим способом відчужити) ОСОБА_2 автомобіль марки "ВАЗ 21043", 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Сторони домовилися про відчуження автомобіля не пізніше 12.05.2007 року, вартість автомобіля згідно попереднього договору становить 30000,00 грн.

Як вбачається з розписки від 12.02.2007 року, відповідач ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 суму коштів в розмірі 30000,00 грн. за переданий йому автомобіль марки "ВАЗ 21043", 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, за довіреністю, посвідченою нотаріусом Мукачівського нотаріального округу ОСОБА_4 12.02.2007 року. Оплата проведена повністю. Розписку підписано сторонами по справі та дружиною позивача - ОСОБА_5

Крім цього, приватним нотаріусом Мукачівського нотаріального округу ОСОБА_4 була посвідчена довіреність серії ВЕЕ №343758, зареєстрована в реєстрі за №1007, згідно якої ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вчинення дій щодо керування та розпорядження вищевказаним транспортним засобом належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4, виданого Мукачівським МРЕВ Закарпатської області 07.03.2006 року.

На вище вказаний транспортний засіб 02.10.2007 року на підставі доручення серії ВЕЕ 343758 від 12.02.2007 року був виданий тимчасовий талон на право керування ТЗ ОСОБА_2, 1953 р.н., мешканцю м.Ужгород.

Відповідач із невідомих позивачу причин не уклав договір купівлі-продажу на ім'я позивача в строк, передбачений п.1.3 Попереднього договору, тобто до 12.05.2007 року, мотивуючи постійною зайнятістю.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами існувала домовленість щодо укладання договору доручення на користування та розпорядження автомобілем марки "ВАЗ 21043", 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Ніяких умов, які б перешкоджали сторонам оформити договір купівлі - продажу не існувало.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №28239723 від 12.04.2012 року, винесеною головним державним виконавцем міського відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції Гонак М.М. на все майно відповідача ОСОБА_3, в тому числі і на зазначений автомобіль було накладено арешт та заборонено здійснювати відчуження. Аналогічні постанови були винесені головним державним виконавцем MB Мукачівського МРУЮ Гонак М.М. ВП №30119805 від 19.06.2012 року та головним державним виконавцем MB Мукачівського МРУЮ Зейкан В.Л. ВП №41550074 від 24.01.2014 року.

На виконання вказаних постанов, 19.08.2014 року інспектором ДПС стаціонарного поста №3 на 52 кілометрі автомобільної дороги Мукачево-Рогатин Тудовці Є.Ю. у 13 год. 40 хв. у ОСОБА_2 було вилучено вказаний автомобіль, що підтверджено актом тимчасового затримання транспортного засобу. Даний стаціонарний пост ДАІ знаходить в с.Велика Копаня Виноградівського району Закарпатської області, де і знаходиться автомобіль.

Відповідно до довідки №147 від 12.02.2007 року виданої в.о. начальника відділення №373 АКІБ «УкрСиббанк» Ситник Л.B. по кредитному договору №0 від 09.03.2006 року (позичальник ОСОБА_12) станом на 12.02.2007 року заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотків не було та банк виступив з клопотанням до Мукачівського МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України про зняття заборони відчуження з предмета застави, а саме: автомобіля марки ВАЗ 21043, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 по договору застави транспортного засобу від 09.03.2006 року.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, зокрема, з правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 41 Конституції України, ст.ст. 11, 319, 328 ЦК України, тут і далі нормативні акти в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Власник автомобіля вправі відчужити його шляхом продажу іншій особі, при цьому: правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 ЦК України, належить вчиняти у письмовій формі, те ж стосується й інших правочинів, для яких законом установлена письмова форма (ст. 208 ч. 1 п.п. 3, 4 ЦК України); право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 334 ч. 1 ЦК України); за змістом ст.ст. 626-629, 632, 638-640, Глави 54 § 1 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі лише в тому випадку, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом, договір купівлі-продажу автомобіля є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими, зокрема, є ціна товару, порядок його оплати та передачі.

Згідно із Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затвердженими Постановою КМ України від 07.09.1998 р. № 1388 (далі - Правила):

- державна реєстрація транспортних засобів за юридичними та фізичними особами є обов'язковою (п.п. 1-3);

- власник транспортного засобу зобов'язаний зареєструвати його протягом 10 діб після придбання; (п.п. 6, 7);

- реєстрація здійснюється на підставі заяви власника і документів, що посвідчують правомірність придбання транспортного засобу; правомірність такого придбання підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами-виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах, такими документами можуть бути договори та інші посвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортний засіб; перед відчуженням, передачею транспортного засобу його належить зняти з обліку, про що у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку для реалізації (п.п. 8, 43).

Вимоги Правил щодо правовстановлюючих документів та реєстрації автомобіля кореспондуються із вимогами до документів, необхідних у випадку нотаріального посвідчення договору про відчуження транспортного засобу (п.п. 137-139 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту України від 03.03.2004 р. № 20/5 (реєстрація в Мінюсті від 03.03.2004 р. за № 283/8882)).

Отже, оформлення переходу права власності на автомобіль, здійснення новим власником права власності на автомобіль, включаючи його експлуатацію, пов'язуються із фактами, оскільки йдеться про договір купівлі-продажу, укладення такого договору на товарній біржі або із посвідченням його в інший установлений законом спосіб, зняття транспортного засобу з обліку відчужувачем, наступною державною реєстрацією автомобіля, яка, у свою чергу, не може бути проведена за відсутності належних правовстановлюючих документів на транспортний засіб. За змістом норм законодавства, договір купівлі-продажу автомобіля повинен бути вчинений у письмовій формі.

Сторонами установлений законодавством порядок відчуження автомобіля не був дотриманий, доказів укладення належного договору із фіксацією його істотних умов, оплати товару, зняття автомобіля ОСОБА_3 з реєстрації та подання ОСОБА_2 документів для його перереєстрації у справі немає. До виконання вимог Правил, необхідних для відчуження транспортного засобу, ОСОБА_3 не мав права його відчужувати, а ОСОБА_2 - придбавати. Таким чином, видача вищезгаданої довіреності не потягла настання правового наслідку у вигляді переходу права власності на автомобіль від ОСОБА_3 до ОСОБА_2

За таких обставин суд приходить до висновку, що немає жодних підстав для визнання за ОСОБА_2 права власності на вищевказний автомобіль, у зв"язку з чим суд вважає відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Крім того, позивач просить звільнити автомобіль марки «ВАЗ 21043», 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_1, з актів опису та арешту майна, накладених згідно постанов про арешт майна боржника та заборони на його відчуження.

Примусове виконання рішення суду покладено на державну виконавчу службу (ст. 368 ЦПК України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон)). Виконавчий документ видається в інтересах стягувача, на його користь провадиться стягнення з боржника, для забезпечення стягнення арешт може бути накладено саме на майно боржника (ст.ст. 11, 50, 55 Закону). Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення або оспорювання саме її прав (ст. 3 ч. 2, ст. 15 ч. 1 ЦПК України). У випадку накладення арешту на майно, що належить іншій особі, а не боржнику, власник не позбавлений можливості захищати своє право, для врегулювання відповідних спорів законом установлено інститути визнання права на арештоване майно, виключення його з опису, звільнення з-під арешту.

Сторона на власний розсуд розпоряджається цивільними і процесуальними правами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, рішення судом про задоволення позову може бути прийняте лише за умови його обґрунтованості та доведеності (ст. 12 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України).

Оскільки позивач ОСОБА_2 не є власником спірного автомобіля, він не вправі вимагати звільнення його з-під арешту, застосованого за боргами власника автомобіля. Суд вважає і вимоги позивача про звільнення автомобіля марки «ВАЗ 21043», 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_1, з актів опису та арешту майна безпідставними та такими, що суперечать нормам закону, а тому вважає в їх задоволенні відмовити.

Отже, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності та відповідні їм норми матеріального права, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_2 слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.10, 11, 27, 31, 60, 212-215 ЦПК України, - В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Мукачівський міський відділ Державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності та виключення майна з-під опису та арешту - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийГ. І. Рішко