Справа № 661/677/15-ц
Провадження № 2-з/661/8/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Чирський Г.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення цивільного позову,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування про відібрання малолітньої дитини та визначення місця поживання динини.

На адресу суду надійшла заява позивача, про забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_3 перетинати державний кордон України разом з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у тому числі, виїжджати з малолітнім до АР Крим, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Перелік видів забезпечення позову визначений у ст. 152 ЦПК. Серед видів такого забезпечення у ст. 152 ЦПК не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Верховним Судом України 01.02.2013 р. було зроблено правовий висновок щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Тому, враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151 - 153 ЦПК, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України, слід дійти висновку, що суди не можуть застосовувати зазначений спосіб забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи, оскільки це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією та вимог ст. 6 Конвенції щодо вирішення справи судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.7 ст.153 ЦПК України, у разі постановлення ухвали без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову, копія ухвали надсилається особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Цей же Закон регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Враховуючи, що вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК, оскільки обмеження у праві виїзду за межі України призведе до порушення конституційних прав відповідача та свободу пересування, крім того, виїзд за кордон дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання обох батьків, і враховуючи також те, що АР Крим є невід"ємною частиною України і являє собою тимчасово окуповану територію, вважаю, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г. М. Чирський