У х в а л а

26 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

Журавель В.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 338 таким, що не підлягає виконанню, та скасувати його з тих підстав, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2014 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2014 року касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2014 року залишено без змін.

У січні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надійшла заява про перегляд ухвали суду касаційної інстанції від 25 вересня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема, ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування заяви посилається на ухвали:

- Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2014 року в справі за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню;

- Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року в справі за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, залишаючи без змін рішення Апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2014 року, виходив із додержання судом норм матеріального і процесуального права та відсутності підстав для його скасування.

Разом з тим, подані заявником ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2014 року та 26 листопада 2014 року свідчать про інше застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, зокрема, ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» у подібних правовідносинах.

Так, в усіх випадках на момент вчинення виконавчого напису існував судовий спір з приводу стягнення заборгованості, що свідчить про відсутність підтвердження безспірності суми заборгованості для виконавчого напису.

В одному випадку суди, із застосуванням норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат», задовольнили позовні вимоги, а в іншому - відмовили.

Оскільки наведені заявником доводи містять ознаки, що є підставою для перегляду судових рішень, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2014 року підлягає допуску до провадження.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного Суду України справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалу про допуск справи до провадження разом із заявою про перегляд судового рішення та доданими до неї документами надіслати до Верховного Суду України протягом п'яти днів.

Копію ухвали про допуск справи до провадження разом із копією заяви надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель

О.І. Євтушенко

Ю.Г. Іваненко