Дата документу 09.06.2015
Справа № 334/2153/15-ц
Провадження № 2/334/1362/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Філіпповій Ю.В., за участю адвокат ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що 09.09.2011 року між ПрАТ «СК «Юнівес» та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №253-а/11/зп, на підставі якого застраховано майнові інтереси, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим наземним транспортом автомобілем НОМЕР_1.

17.12.2011 року настала страхова подія, т.я. було пошкоджено транспортний засіб.

Відповідно до ремонтної калькуляції з урахування суми франшизи, умов п. 6.16.1 Договору, було розраховано майнову шкоду та 20.01.2012 року здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 6895,41 грн.

19.01.2012 року було укладено Додаткову угоду №1, якою передбачено внесення зміни до умов Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №253-а/11/зп.

19.01.2012 року відповідач видала заяву, якою гарантувала повернення 3 і 4 чергові частини страхового платежу, у подвійному розмірі, але до часу звернення з позовом до суду своїх зобовязань не виконана.

Таким чином, відповідач має заборгованість по оплаті чергових частин страхового платежу у сумі 3497,24 грн.

Позивач просить суд стягнути на його користь суму заборгованості - подвійний розмір 6994,48 грн., пеню за несвоєчасне виконання грошового зобовязання - 382,55 грн., моральну шкоду у сумі 1000,03 грн. та витрати на оплату судового збору у сумі 243,60 грн.

У судовому засіданні 09.06.2015 року, представник позивача уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідачки грошові кошти у с умі 3497,24 грн. та витрати на оплату судового збору у сумі 243,60 грн., підтримала їх в просила задовольнити.

Адвокат відповідачки проти заявлених вимог заперечувала і просила відмовити у їх задоволенні. Свої заперечення обгрунтовує тим, що відповідно до умов Договору добровільного страхування та Додаткової угоди до нього сторони встановили, що починаючи з 19.01.2012 року якщо на момент виплати страхового відшкодування була сплачена частина загального страхового платежу, то строк сплати наступних частин платежу вважається таким, що настав, у звязку з чим Страховик шляхом заліку зустрічних вимог здійснює зарахування частини суми страхового відшкодування в рахунок несплаченої частини страхового платежу.

Страхове відшкодування було здійснено, 20.01.2012 року. а отже, 21.01.2012 року настав строк для сплати наступних частин загального страхового платежу, а з позовом до суду страховик звернувся лише 05.03.2015 року, а отже, ним пропущено загальний 3-річний строк позовної давності.

Вважає доводи позивача про те, що ОСОБА_2 своєю заявою гарантією зобовязалася сплатити чергові частини страхового платежу є безпідставними, т.я. Договором добровільного страхування видача будь-яких гарантій не передбачена. Крім того, за змістом цієї заяви гарантії необхідно було б вносити зміни і доповнення до Договору.

Адвокат відповідачки просить застосувати строки позовної давності і відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, думку адвоката, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Ст. 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст..11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом установлено, 09.09.2011 року між ПрАТ «СК «Юнівес» та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №253-а/11/зп, на підставі якого застраховано майнові інтереси, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим наземним транспортом автомобілем НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_2 (а.с. 4-6,12).

П.1.15 Договору визначено порядок та строки сплати страхового платежу, зокрема. визначено, що страховий платіж вноситься частками у сумі 1748,62 грн. у періоди не більше 3-х місяців між датами сплати. (а.с. 4-6).

П. 1.16 Договору визначено строк його дії.

Розділом 6 Договору визначено порядок та умови виплати страхового відшкодування.

19.01.2012 року між сторонам укладено Додаткову угоду №1 до Договору №253-а/11/зп від 09.09.2011 року, зокрема, п. 6.18 викладено у новій редакції, а саме: «Починаючи з 19.01.2012 року. якщо на момент виплати страхового відшкодування Страхувальником відповідно до умов п.1.15 Договору сплачена частина загального страхового платежу, вказаного в п.1.14 Договору, то строк сплати наступних частин платежу вважається таким, що настав, у звязку з чим Страховик шляхом заліку зустрічних вимог здійснює зарахування частини суми страхового відшкодування (або всієї суми, у випадку якщо розмір несплаченого платежу більший ніж сума страхового відшкодування, або дорівнює їй) в рахунок несплаченої частини страхового платежу (а.с. 10).

17.12.2011 року настала страхова подія, т.я. було пошкоджено застрахований транспортний засіб і у страхувальника виник обовязок здійснити страхове відшкодування (а.с.12, 21-22).

Відповідно до ремонтної калькуляції з урахування суми франшизи, умов п. 6.16.1 Договору добровільного страхування, було розраховано майнову шкоду та 20.01.2012 року здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 6895,41 грн. (а.с.10, зворот -12).

Страхове відшкодування позивачем було здійснено без врахування положень п. 6.18, тобто без заліку зустрічних вимог по внесенню відповідачкою чергових 3 і 4 частини загального страхового платежу.

Такі дії позивача суперечать положенням п. 6.18 Договору у редакції Додаткової угоди №1 від 19.01.2012 року, оскільки на момент виплати страхового відшкодування були сплачені 1 і 2 частини страхового платежу, то строк сплати наступних частин платежу ( 3 і 4 відповідно до п. 1.15 Договору ) вважається таким, що настав, а тому страхове відшкодування мало бути здійснено шляхом заліку зустрічних вимог по внесенню відповідачкою чергових 3 і 4 частини загального страхового платежу, тобто сума страхового відшкодування мала складати 3398,17 грн. ( 6895,41 грн. 3497,24 грн).

Ст. 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими до актів цивільного законодавства,

Доводи позивача, що ОСОБА_2 у своїй заяві від 19.01.2012 року просила здійснити виплату страхового відшкодування без вираховування з нього суми в рахунок оплати чергових частин страхового платежу, а тому у неї існує зобовязання щодо сплати чергових платежів, суд вважає неспроможними, оскільки надання такого роду заяв і гарантій не передбачено умовами Договору страхування.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною . є підставою для відмови у задоволенні позову (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної позовної даності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч.1 ст.261 ЦК України).

Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у контексті положень п.6.18 Договору страхування, п..п.1.1 п.1 Додаткової угоди №1 з виплатою страхового відшкодування 24.01.2012 року ( згідно довідки АКБ «Індустріалбанк») строк сплати наступних частин платежу ( 3 і 4 відповідно до п. 1.15 Договору ) вважається таким, що настав, тобто з 25.01.2012 року ОСОБА_2 мала їх сплатити, але позивач звернувся до суду з позовом лише 19 березня 2015 року ( а.с. 34, конверт з поштовим штемпелем).

В силу вимог ст. 267 ч. 5 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давностi, порушене право пiдлягає захисту.

Однак, позивач клопотання про поновлення йому строку звернення до суду з будь-яких поважних причнн перед судом не заявляв.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження переривання чи початку заново перебігу вищезазначених строків позовної давності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити у звязку з пропуском строків позовної давності на звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, ст. ст.252-255,256,257,261,267, 509, 627,628 ЦК України, суд, -

В и р і ш и в:

В і д м о в и т и Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Юнівес» у задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.