Справа №568/11/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

12 лютого 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Драновської С.З.

при секретарі: Саган В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договірного зобов'язання виконаним та визнання права власності на ? частини будинколодіння,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову посилається на те, що 01 липня 2013 року ОСОБА_2 позичила у неї 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень та зобов'язувалась повернути вказану суму грошей до 01 липня 2014 року. В разі неповернення позивачці вказаної суми боргу в строк, ОСОБА_2 зобов'язувалась передати їй в рахунок погашення боргу ? частини житлового будинку АДРЕСА_1.

У підтвердження укладення договору та його умов і гарантій виконання зобов'язання ОСОБА_2 крім розписки передала ОСОБА_1 всі правовстановлюючі документи на вказане будинковолодіння, копію свого паспорта та ідентифікаційного коду.

Станом на 01.07.2014 року ОСОБА_2 позивачці кошти в сумі 80 000 грн. не повернула пояснюючи тим, що у неї виникли непередбачувані витрати, бізнес не вдався, а автомобіль який вона орендувала для бізнесу потрапив в ДТП.

Постільки позивачка позбавлена можливості оформити угоду нотаріально, оскільки відповідачка ухиляється від відвідання нотаріальної контори, мотивуючи відмову різними причинами і тим, що вона постійно зайнята та враховуючи, що на даний час іншого способу повернути кошти немає можливості змушена звернутися до суду.

Враховуючи наведене просила визнати договір позики на суму 80000 (вісімдесят тисяч) гривень укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01 липня 2013 року таким, що виконаний та визнати за позивачкою право власності на три четвертих будинковолодіння АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 21.01.2015 року позов визнавала частково і пояснила, що дійсно 01.07.2013 року отримала гроші у ОСОБА_1 в сумі 80 000 грн., однак на даний період немає можливостей їх повернути, так як потрапили в ДТП і бізнес не пішов як планувала, а піти разом до нотаріуса не було можливості. В судові засідання 31.01.2015 р. та 12.02.2015 року відповідачка не з'явилася, про часі місце розгляду справи належним чином повідомлена.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

01 липня 2013 року між сторонами по справі був укладений договір позики, згідно з яким позивачка передала ОСОБА_2 80000 (вісімдесят тисяч) гривень, які остання прийняла та власноруч написала розписку, де зобов'язалась повернути позивачці борг у строк до 01.07.2014 року.

В розписці також записано, що в разі неповернення боргу ОСОБА_1 в строк ОСОБА_2 в рахунок його погашення зобов'язувалась передати позивачці ? частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Під час судового слідства знайшло своє підтвердження і те, що ОСОБА_2 передала всі оригінали документів на будинок ОСОБА_1, які були надані для огляду суду позивачкою.

Судом також враховано, що відповідачці надавалась можливість вирішити питання в нотаріальному порядку і по справі двічі оголошувалась перерва на 31.01.2015 року та на 12.02.2015 року.

Відповідачка в судові засідання 31.01.2015 року та 12.02.2015 року не з'являлась і в позасудовому порядку спір не вирішила.

За наведених обставин позивачка позбавлена можливості оформити угоду нотаріально, оскільки відповідачка ухиляється від відвідання нотаріальної контори, мотивуючи це різними причинами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст.539 ЦК України передбачено, що альтернативним є зобов'язання, в якому боржник зобов'язаний вчинити одну з двох або кількох дій. Боржник має право вибору предмета зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Фактично ОСОБА_2 не маючи можливості повернути отримані у борг від ОСОБА_1 в сумі 80 000 грн. згодна передати у власність позивачки спірне будинковолодіння, про що ствердила у зазначеній розписці, як альтернативне зобов'язання, але юридично оформити угоду ухиляється.

Ст.827 ЦК України, передбачено що за договором позики одна сторона безоплатно передає другій стороні річ для користування протягом встановленого строку.

Фактично ОСОБА_1 є власником 3/4 частини будинковолодіння АДРЕСА_1.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 228 ЦПК України, ст.ст.319, 328, 391, 392, 526, 539, 827 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання договірного зобов'язання виконаним та визнання права власності на ? частини будинковолодіння задовольнити.

Визнати договір позики на суму 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень укладений 01.07.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 таким, що виконаний.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на ? (три четвертих) будинковолодіння АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С.З.Драновська