Справа № 570/821/15-ц
Номер провадження 6/570/14/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: державного виконавця Журавльової А.С.

представника боржника, адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівному

цивільну справу за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції (далі - ДВС) ОСОБА_3 звернулася з даним поданням до суду і просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. Своє подання вона мотивує тим, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" в особі РОД "Райффайзен банк "Аваль" заборгованості по кредиту в сумі 2464594,57 грн., яку боржник в добровільному порядку не погашає.

Представник ДВС ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримала, пояснила, що з метою належного виконання рішення суду державним виконавцем було описано майно боржника, проте його не було реалізовано. Банк надіслав до виконавчої служби лист, в якому просив звернутися до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, тому просить вказане подання задоволити.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про слухання справи своєчасно і належним чином. Причину неявки суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник боржника, адвокат ОСОБА_1 в судовому засідання подання не визнав, зазначив, що клопотання державного виконавця має бути обгрунтованим, однак державний виконавець не довів, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду. Правових підстав для задоволення клопотання немає, тому просить відмовити в його задоволенні.

Як встановлено судом, в провадженні державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції ОСОБА_3 на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження згідно виконавчого листа Рівненського районного суду № 2-890 від 05 травня 2010 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" в особі РОД "Райффайзен банк "Аваль" заборгованості по кредиту в сумі 2464594,57 грн.

04 квітня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом і боржнику встановлено строк до 11 квітня 2014 року для добровільного виконання рішення суду, однак державним виконавцем не надано доказів того, що боржник отримував вказані документи.

04 квітня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а 08 квітня 2014 року - постанову про арешт коштів боржника.

Як вбачається із подання, державним виконавцем перевірено майновий стан боржника за місцем його проживання, проте майна на яке можливо звернути стягнення не було виявлено, однак, на підтвердження цього факту державним виконавцем не надано жодного належного доказу.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема: коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Хоча у боржника ОСОБА_2 і є заборгованість за виконавчим листом, однак відсутні жодні докази того, що він був належним чином повідомлений про строки сплати заборгованості і що він ухиляється від виконання рішення суду. Окрім того, у державного виконавця немає даних про наявність чи відсутність у ОСОБА_2 закордонного паспорта, а також відкриття боржником візи та факти перетину ним державного кордону України. З подання не видно, які виконавчі дії, крім відкриття виконавчого провадження, та накладення арешту на майно і кошти боржника вчинено державним виконавцем і чи дійсно вичерпані всі можливості для належного виконання рішення суду. Посилання державного виконавця у поданні на те, що наявні всі підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України, є безпідставними, оскільки не підтверджені достатніми доказами.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що подання є безпідставним, не доведеним належними доказами, а тому до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.377-1, 223, 293, 294 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити за його безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.