Справа №: 398/7419/14-ц
"24" лютого 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
секретарі Борозній Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою комунального підприємства «Житлогсп» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
У листопада 2014 року комунальне підприємство «Житлогсоп» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовлм до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позов мотивує тим, що квартира №8 у буд. по проспекту Будівельників міста Олександрії Кіровоградської області знаходиться на балансі, обслуговуванні та віддані комунального підприємства «Житлогосп». У зазначеній квартирі зареєстрована, але фактично не проживає з 2004 року ОСОБА_1. Відповідач не сплачує за комунальні послуги та дана квартира не приватизована, тому позивач просить визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жили приміщенням квартирою №8 в будинку №8 по проспекту Будівельників в місті Олександрії, Кіровоградської області.
У судове засідання позивач не зявився, але надав письмову заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідач або представник відповідача у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до архівної довідки №165 від 24.07.2014 року, яка видана Олександрійським міжміським бюро технічної інвентаризації, право власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на 01.01.2013 року не зареєстровано.
Згідно довідки комунального підприємства «Житлогосп» №1370 від 18.11.2014 року, квартира АДРЕСА_1 не приватизована та знаходиться в комунальній власності міста Олександрії Кіровоградської області.
Однак, позивач не надав доказів, що ОСОБА_1 була вселена у вищезазначену квартиру згідно Законодавства України та їй було видано ордер.
Акт складений 18.11.2014 року в присутності двох сусідів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, підтверджує той факт, що відповідач ОСОБА_1 не проживає з 2004 року.
Виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
Отже, порушені права комунального підприємства «Житлогосп» та перешкоди в користуванні власністю цілком можливо усунути шляхом усунення перешкод в користуванні квартирою. У звязку з наведеним суд вважає що в цій частині право позивача порушено та підлягає судовому захисту.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом, предявивши одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», передбачена можливість визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у разі її відсутності понад шість місяців після виконання рішення.
За правилом ст. 71 ЖК України, при тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення на протязі 6 місяців; у разі відсутності за поважними причинами понад 6 місяців, строк може бути продовжений судом.
Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не проживає у квартирі з 2004 року, тобто майже 10 років, без поважних причин.
Конституція України у статті 41 проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно положень ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1.
Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Таким чином, позовна вимога щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 317 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування кватирою №8 у будинку 8 по проспекту Будівельників у місті Олександрії Кіровоградської області.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особи, які не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА