У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Вайда Я.П.

з участю

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду К.К. Бенца у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління культури Закарпатської обласної державної адміністрації , треті особи Обласний організаційно-методичний центр культури, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу про призначення ОСОБА_4, встановлення юридичного факту проведення Управлінням культури Закарпатської обласної державної адміністрації істотних змін умов праці на посаді директора Обласного організаційно - методичного центру культури, визнання незаконними дій Управління культури Закарпатської обласної державної адміністрації та зобовязання їх вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою від 16.02.2015 р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління культури Закарпатської обласної державної адміністрації , треті особи Обласний організаційно-методичний центр культури, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу про призначення ОСОБА_4, встановлення юридичного факту проведення Управлінням культури Закарпатської обласної державної адміністрації істотних змін умов праці на посаді директора Обласного організаційно - методичного центру культури, визнання незаконними дій Управління культури Закарпатської обласної державної адміністрації та зобовязання їх вчинити певні дії.

В судовому засіданні представник позивача до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами подав заяву про відвід судді з підстав п.п.4,5 ч.1 ст.20 та ч.1 ст.21 ЦПК України, мотивуючи тим, що суддею Бенца К.К. прийнято два кардинально різні процесуальні рішення у справі, спочатку про відмову у відкритті провадження, а потім у відкритті провадження, що на його думку викликає сумніви в обєктивності та упередженості судді. Крім того, зазначає, що 26.01.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області винесла ухвалу , якою скасовано ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 16.10.2014 року про відмову у відкритті провадження у справі , матеріали позову направлені до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі. Вважає, що був порушений порядок визначення судді для розгляду справи, встановленого ч.3 ст.11-1 ЦПК України , що є підставою для відводу судді відповідно до п.5 ч.1 ст.20 ЦПК УКраїни. Крім того, на його думку суддя Бенца К.К. не може брати участь у розгляді справи в силу вимог ч.1 ст.21 ЦПК України.

На його думку, суддя Бенца К.К. в силу наведених обставин та обмежень визначених процесуальним законом не може забезпечити обєктивність розгляду даної справи та забезпечення права ОСОБА_3 на справедливий суд, а тому підлягає відводу.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про відвід судді з мотивів безпідставності.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Разом з тим слід зазначити, що представник позивача у своїй заяві як на підставу відводу судді Бенца К.К. у розгляді даної справи посилається на п.5 ч.1 ст. 20 ЦПК України.

Згідно з п.5 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Крім того як викладено у ч.3 ст.11-1 ЦПК України визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який ураховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішення для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. А отже обставини на які вказує представник позивача є необгрунтованими , не доведені , а отже не можуть бути підставою для відводу судді на підставі п.5 ч.1 ст.20 ЦПК України.

Іншою підставою для відводу представник позивача зазначає нібито порушення суддею вимог ч.1 ст.21 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

Приписи ч.1 ст.21 ЦПК України чітко визначають підстави з яких недопустима повторна участь судді в розгляді справи.

Слід зазначити, що суддя Бенца К.К. під час попереднього вирішення цієї справи не ухвалювала рішення , а також не виносила ухвалу про закриття провадження у справі. 16.10.2014 року суддею Бенца К.К. у даній справі прийнято ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, яка в подальшому 26.01.2015 року ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області було скасовано , а матеріали позову направлені до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

А отже винесення суддею ухвали про відмову у відкритті провадження у справі не є обставиною в розумінні змісту ч.1 ст.21 ЦПК України, яка виключає повторну участь судді в розгляді справи.

Таким чином, вище вказані обставини які викладені в заяві не є підставою для задоволення відводу.

Проте, мотивуючи відвід судді, представник позивача вказує, що на його думку наявні обставини, які викликають сумнів у обєктивності та неупередженості судді, з тих підстав, що суддею Бенца К.К. прийнято два кардинально різні процесуальні рішення у справі, спочатку про відмову у відкритті провадження, а потім у відкритті провадження.

Згідно з п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу якщо є інші обставини, які викликають сумнів у обєктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.9 Конституції України, ст.20 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи, оскільки є обставини, які викликають сумнів в його безсторонності, а отже і об'єктивності.

Так, відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись субєктивними та обєктивними критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету ОСОБА_5 Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких звязків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: ніхто не може бути суддею у власній справі. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Так у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що субєктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, обєктивний - визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що представник позивача заявив відвід судді у розгляді справи, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення з підстав п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України , для забезпечення умов, за яких у сторін не виникло б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом та з метою запобігання у подальшому нарікань на необ'єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 25 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду К.К. Бенца у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління культури Закарпатської обласної державної адміністрації , треті особи Обласний організаційно-методичний центр культури, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу про призначення ОСОБА_4, встановлення юридичного факту проведення Управлінням культури Закарпатської обласної державної адміністрації істотних змін умов праці на посаді директора Обласного організаційно - методичного центру культури, визнання незаконними дій Управління культури Закарпатської обласної державної адміністрації та зобовязання їх вчинити певні дії задовольнити частково.

Відвести суддю Ужгородського міськрайонного суду К.К. Бенца від розгляду справи № 308/12966/14-ц з підстав передбачених п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України .

В решті вимог заяви - відмовити.

Направити матеріали цивільної справи № 308/12966/14-ц до канцеляріїї суду для визначення іншого судді в порядку встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6