Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука А.О., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Добробут та захист», Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про стягнення страхового відшкодування з урахуванням процентів річних та індексу інфляції, визнання транспортного засобу загиблим, зобов'язання передати залишки транспортного засобу і припинити правовідносини за договором застави, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, 03 грудня 2008 року між нею, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Добробут та захист» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «Добробут та захист») та Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк» (далі - ВАТ «Морський транспортний банк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» (далі - ПАТ «Марфін Банк») було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 10/17-1822, відповідно до умов якого було застраховано її автомобіль марки «Honda CRV», державний номерний знак НОМЕР_1. Вигодонабувачем за вищевказаним договором є ВАТ «Морський транспортний банк». Розмір страхової суми, в межах якої страховик здійснює виплату у разі страхового випадку, становить 198 135 грн.

09 липня 2009 року вказаний автомобіль був пошкоджений при наїзді на перешкоду. Внаслідок ДТП автомобіль конструктивно повністю було знищено та користуватись ним було неможливо.

Посилаючись на те, що в порушення умов договору добровільного страхування наземного транспорту ПрАТ «Страхова компанія «Добробут та Захист» не в повному обсязі виплатило страхове відшкодування,

ОСОБА_4 просила суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Добробут та Захист» на її користь суму страхової виплати в розмірі

94 964 грн 77 коп., пеню - 704 грн 61 коп., 3 % річних - 9 076 грн 47 коп., інфляційні втрати - 22 123 грн 57 коп.; а також просила визнати автомобіль марки «Honda CRV», державний номерний знак НОМЕР_1, фізично знищеним, передати та визнати право власності на цей автомобіль за ПрАТ «Страхова компанія «Добробут та Захист» і припинити правовідносини за договором застави.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва

від 27 січня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Добробут та Захист» на користь ОСОБА_4 суму страхової виплати в розмірі

94 964 грн 77 коп., пеню - 15 704 грн 61 коп., 3 % річних - 9 076 грн 47 коп., індексу інфляції - 22 123 грн 57 коп., судові витрати - 120 грн, а всього -

141 989 грн 42 коп.

Визнано транспортний засіб марки «Honda CRV», державний номерний знак НОМЕР_1, загиблим.

Припинено правовідносини застави між ОСОБА_4 та ПАТ «Марфін Банк» згідно з договором застави від 20 листопада

2007 року № 2564 на транспортний засіб марки «Honda CRV», державний номерний знак НОМЕР_1, у зв'язку із його загибеллю в момент дорожньо-транспортної пригоди 09 липня 2009 року.

Визнано право власності на залишки транспортного засобу марки «Honda CRV», державний номерний знак НОМЕР_1, за ПрАТ «Страхова компанія «Добробут та Захист».

Зобов'язано ОСОБА_4 передати залишки транспортного засобу марки «Honda CRV», державний номерний знак

НОМЕР_1, ПрАТ «Страхова компанія «Добробут та Захист».

Витрати на доставку та зберігання залишків транспортного засобу марки «Honda CRV», державний номерний знак НОМЕР_1, покладено на ПрАТ «Страхова компанія «Добробут та Захист».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Добробут та Захист» на користь ОСОБА_4 суму страхової виплати в розмірі 6 242 грн 37 коп., пеню -

325 грн, 3 % річних - 351 грн 52 коп., інфляційні втрати - 756 грн 32 коп., а всього - 7 675 грн 21 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, скасувавши рішення суду першої інстанції та ухваливши нове рішення про часткове задоволення позову, дійшов обґрунтованого висновку про те, що сума страхового відшкодування, що недоплачена страховиком на користь ОСОБА_4 повинна становити розмір страхової суми з вирахуванням безумовної франшизи та вартості залишків, а також застосував до спірних правовідносин положення ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Із матеріалів справи та змісту ухвалених судами рішень не вбачається, що апеляційним судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення апеляційного суду у справі - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.О. Леванчук
Т.О. Писана