АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1665/2015 Головуючий у першій інстанції - Чередніченко Н.П.
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представник відповідача

КП «ЖЕО-110» Гамолі О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційної організації 110 Голосіївського району» на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційної організації 110 Голосіївського району», Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до КП «Житлово-експлуатаційної організації 110 Голосіївського району», КП «Дирекції з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири вказуючи, що він являється власником квартири АДРЕСА_1. Його квартира обслуговується КП «Дирекцією з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» так, як вона є балансоутримувачем та КП «ЖЕО - 1 10», яка є довіреною особою по утриманню, забезпеченню належної експлуатації, обслуговуванню, поточного ремонту житлових та нежитлових будівель, відповідно Договору б/н від 01.01.2013 «На утримання та обслуговування житлового та нежитлового фонду, що перебуває у комунальній власності», до обов'язків відповідачів належить обслуговування житлового будинку в якому розміщена його квартира, а він в свою чергу своєчасно та в повному обсязі повинен оплачувати надані послуги.

У січні 2013 року сталось залиття квартири позивача. Причиною залиття було пошкодження вантузу розташованого на горищі над квартирою АДРЕСА_2. За придатність вантузу відповідальними є КП «ЖЕО-110», як довірена особа та КП «Дирекції з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району», як балансоутримувач. Причину залиття усунуто КП «ЖЕО-110».

Таким чином, позивач вважає, що завдану йому матеріальну шкоду в сумі вартості ремонтних робіт, в результаті затоплення гарячими водами в розмірі 25 150 грн. та за проведення судової експертизи з дослідженням вартості відновлювального ремонту та встановлення розміру шкоди у в'язку з затопленням квартири АДРЕСА_1 в сумі 1 982,88 грн. відповідачі повинні нести у солідарному порядку.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23 вересня 2014 року позов задоволено:

- стягнуто солідарно з КП «Житлово-експлуатаційної організації 110 Голосіївського району», КП «Дирекції з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» на користь ОСОБА_4 суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 25 150 грн.

- стягнуто солідарно з КП «Житлово-експлуатаційної організації 110 Голосіївського району», КП «Дирекції з правління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» на користь ОСОБА_4 суму сплачену за проведення судової експертизи у розмірі 1 982,88 грн.

- стягнуто з КП «Житлово-експуатаційної організації 110 Голосіївського району» та КП «Дирекції з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» на користь ОСОБА_4 судовий збір по 135,50 грн. з кожного.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року залишено без задоволення заяву КП «Житлово-експлуатаційної організації 110 Голосіївського району» про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі відповідач КП «Житлово-експлуатаційної організації 110 Голосіївського району», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог до КП «Житлово-експлуатаційної організації 110 Голосіївського району». Вважає, що належним відповідачем по даній справі є тільки балансоутримувач, яким є КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району», тоді як КП «Житлово-експлуатаційної організації 110 Голосіївського району» є лише виконавцем послуг затверджених у тарифі. Крім того, вважає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження неналежного виконання обов'язків КП «ЖЕО 110 Голосіївського району» або дій чи бездіяльності, які б могли заподіяти матеріальну шкоду позивачу. Також зазначає, що будівельно-технічна експертиза проведена з порушенням порядку, встановленого законом та є такою, що порушує права відповідача.

Представник відповідача КП «ЖЕК-110» в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю і необґрунтованістю та просив рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального закону.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явились, оскільки їх неявка не є перешкодою для апеляційного розгляду справи (ч. 2 ст. 305 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки майну позивача заподіяна шкода з вини відповідачів, то, в силу вимог закону, вона підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 06.08.2002 за № 1-4-584, зареєстрованому в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 16.08.2002, ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_1.

В січні 2013 рокувідбулось залиття квартири позивача. Причиною залиття стало пошкодження вантузу розташованого на горищі над квартирою АДРЕСА_2. За придатність вантузу відповідальними є КП «ЖЕО - 110», як довірена особа по утриманню, забезпеченню належної експлуатації, обслуговуванню, поточного ремонту житлових та нежитлових будівель, відповідно Договору б/н від 01.01.2013 «На утримання та обслуговування житлового та нежитлового фонду, що перебуває у комунальній власності» та КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району», яка є балансоутримувачем.

16 січня 2013 року було проведено обстеження квартири в присутності комісії у складі: Головного інженера КП «ЖЕО - 110»- ОСОБА_6, майстра рем.дільниці ОСОБА_7, майстра тех.дільниці ОСОБА_8 та складено Акт який затверджено Директором КП «ЖЕО - 110» - Яненко Е.І., у якому зазначено, що на день обстеження у квартирі № 20 виявлено наступні недоліки:

- кімната 19,1 м2 (стеля 15,5 м2 водоемульсійне пофарбування, плями жовтого кольору, здуття штукатурки, стіни 24,5 м2 водоемульсійне пофарбування, плями жовтого кольору, здуття штукатурки);

- кімната 19,8 м2 (стеля 0,5 м2 водоемульсійне пофарбування, плями жовтого кольору, стіни 2,0 м2 водоемульсійне пофарбування,плями жовтого кольору);

- кухня 8,5 м2 (стеля 0,5 м2 водоемульсійне пофарбування, плями жовтого кольору, стіни 1,0 м2 водоемульсійне пофарбування, плями жовтого кольору).

Відповідно до Акту причина залиття - пошкодження вантузу розташованого на горищі над квартирою АДРЕСА_2.

Згідно висновку судового експерта Карасьова С.Б. № Е-17-13 від 21.11.2013 позивачу завдана матеріальна шкода на суму 25 150 грн., в яку входить вартість ремонтних робіт, в результаті затоплення квартири гарячими водами.

Позивач звернувся до відповідачів 22.01.2014 вх. № 25 з вимогою відшкодувати матеріальну шкоду завдану залиттям квартири, на що листом від 22.01.2014 за № 30 отримав відмову.

Також судом встановлено, що за проведення судової експертизи з дослідженням вартості відновного ремонту та встановлення розміру шкоди у в'язку з затопленням квартири позивачем було сплачено судовому експерту 1 982,88 грн.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 190 ЖК України, підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду.

Згідно до ст. 179 ЖК України, утримання приватного житлового фонду здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Власники приміщень житлових будинків мають право на:

- своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством;

- відшкодування збитків, завданих їх майну та/або приміщенням, шкоди, заподіяної їх життю чи здоров'ю внаслідок незадовільного утримання будинку, або ненадання чи надання не в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства.

Балансоутримувач житлового будинку та уповноважена ним особа несуть відповідальність перед власником приміщення житлового будинку відповідно до Правил утримання приміщень ними порушено пункт 3.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, а саме порушено утримання допоміжних приміщень житлового будинку, а саме горища, що призвело до понесення збитків власником квартири.

Крім того, судом встановлено, що залиття квартири мало систематичний характер, це відбувалось в результаті виходу із строю системи опалення будинку.

Встановивши вищевказані обставини справи та проаналізувавши норми права, які регулюють виниклі спірні правовідносини, суд першої інстанції цілком законно та обґрунтовано дійшов висновку про наявність вини обох відповідачів в заподіянні позивачу матеріальної шкоди, яка, в силу вимог закону, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

При цьому, слід зазначити, що як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції відповідачі не заперечували сам факт залиття, проте не погоджувались з розміром майнової шкоди та заподіяної шкоди кожним із них, однак жодних належних та допустимих доказів суду не надано, а тому суд правомірно виходив із наявних у справі доказів, які, в їх сукупності, дають підстави для висновку як про вину обох відповідачів, так і про розмір майнової шкоди.

Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що будівельно-технічна експертиза проведена з порушенням порядку, встановленого законом та є такою, що порушує права відповідача, оскільки відповідачі не скористались наданим процесуальним законом правом на звернення до суду з клопотанням про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи з метою визначення причин залиття та розміру майнової шкоди, що було роз'яснено відповідачам судом першої інстанції.

Таким чином, відповідач КП ЖЕО-110 Голосіївського району» всупереч вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України, у відповідності до якої особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, не довела належними і допустимими доказами відсутність своєї вини в заподіянні шкоди майну позивача.

Більш того, не є обґрунтованими доводи апелянта про те, що відповідальність за заподіяну шкоду має нести КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району», оскільки у відповідності до договору на утримання та обслуговування житлового і нежитлового фонду, що перебуває у комунальній власності від 01.01.2013, предметом договору є утримання, технічне та санітарне обслуговування «Виконавцем» житлового фонду, нежитлових приміщень, інших споруд, прибудинкової території внутрішньо будинкових інженерних мереж, поточного ремонту та надання інших послуг згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» згідно Додатку № 1 (перелік будинків), що є невід'ємною частиною договору. Мета договору - забезпечення належної експлуатації, обслуговування, поточного ремонту житлових і нежитлових будівель, їх інженерного обладнання, належного санітарного обслуговування прибудинкової території, збирання плати за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, плати за комунальні послуги від мешканців, орендарів, власників нежитлових приміщень та споруд, надання інших послуг населенню.

Крім того, згідно договору «Виконавець» зобов'язується утримувати та обслуговувати житловий і нежитловий фонд комунальної власності, прибудинкові території з елементами благоустрою, внутрішньо будинкові інженерні мережі, обладнання в межах їх фінансування.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі. При цьому, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують та на законність рішення не впливають.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, оскільки при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування судового рішення, в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційної організації 110 Голосіївського району» - відхилити.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді