Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи: відділ громадянства, імміграції фізичних осіб Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, державна адміністрація Дніпровського району м. Києва, управління житлового господарства Дніпровського району м. Києва, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із указаним позовом, в якому просили визнати ОСОБА_6 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що ОСОБА_3 є власником особового рахунку спірної квартири.

Крім них, у квартирі зареєстровані ОСОБА_6 з 31 березня 1994 року та її син ОСОБА_2 з 10 липня 1997 року.

Зазначали, що з моменту реєстрації відповідачі жодного дня не проживали у вказаному жилому приміщенні, не приймали участі в його утриманні, оплаті житлово-комунальних послуг.

Враховуючи те, що фактично останні проживають в іншій квартирі, власником особового рахунку якої є чоловік ОСОБА_7, просили позов задовольнити.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено.

Визнано ОСОБА_6 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року рішення Дніпровського району м. Києва від 16 грудня 2014 року змінено, виключено із мотивувальної частини рішення посилання суду на ст. ст. 391, 405 ЦК України.

У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, із висновком якого фактично погодився апеляційний суд, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, виходив із того, що відповідачі тривалий час без поважних причин не проживають у спірній квартирі, а також відсутності доказів того, що з боку позивачів створюються перешкоди у користуванні нею.

При цьому, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що посилання місцевого суду у мотивувальній частині рішення на ст. ст. 391, 405 ЦК України підлягає виключенню, оскільки зазначені норми не поширюються на дані правовідносини.

Доводи заявника зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про

достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди правильно застосували правові норми та ухвалили правильні по суті рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи: відділ громадянства, імміграції фізичних осіб Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, державна адміністрація Дніпровського району м. Києва, управління житлового господарства Дніпровського району м. Києва, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель