Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року в справі за об'єднаним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування завданих збитків та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користування власністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаними вище вимогами, просила стягнути із ОСОБА_4 збитки у сумі 40 924 грн 06 коп. та зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити перешкоди у користуванні квартирою НОМЕР_1, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що Ѕ частина даної квартири належить їй на праві приватної власності, а інша половина належить ОСОБА_4

Зазначала, що він своїми протиправними діями чинить їй перешкоди у вселенні в її частину квартири.

10 червня 2013 року вона була примусово вселена у вказане жиле приміщення, однак у зв'язку із тим, що відповідач чинив перешкоди, які полягали у протиправних діях, була змушена виїхати із займаної квартири та винайняти інше житло.

Враховуючи викладені обставини, просила позовні вимоги задовольнити.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_3 квартирою НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1

В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій в частині незадоволених позовних вимог та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Задовольняючи частково позов, місцевий суд, із висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, застосувавши положення ст. 150 ЖК Української РСР, ст.ст. 319, 321, 391, 355, 356, 383, 610, 611 ЦК України, на підставі наявних у справі доказів, які оцінені відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 чинять перешкоди позивачу у користуванні власністю - Ѕ частиною спірної квартири.

При цьому, суди правильно відмовили у відшкодуванні збитків, оскільки ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження завдання їй шкоди відповідачами.

Доводи заявника зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди правильно застосували правові норми та ухвалили правильні по суті рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження в справі за об'єднаним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування завданих збитків та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користування власністю.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель