У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про розшук боржника, суд,-

В С Т А Н О В И В :

ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві звернувся до суду з вищезазначеним поданням мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 45631011 з примусового виконання: виконавчого листа № 758/2613/13-к виданого 02.04.2014 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 моральної та матеріальної шкоди в розмірі 101 455, 16 грн. на користь ОСОБА_2; виконавчого листа № 758/2613/13-к виданого 02.04.2014 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 50 000,00 грн. на користь ОСОБА_3; виконавчого листа № 2607/10186/12 виданого 23.06.2014 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 242636,17 грн. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Посилаються на те, що на даний час боржником рішення суду невиконані, останній ігнорує всі вимоги та виклики державного виконавця, які надіслані на адресу його реєстрації належним чином, переховується від виконавчої служби та правоохоронних органів та усіляко ухиляється від виконання рішення суду.

Зазначають, що з огляду на викладене та враховуючи, що за відомою адресою проживання (реєстрації) боржника знайти його не має можливості та враховуючи тривале невиконання рішення суду боржником, з метою забезпечення повного й фактичного виконання рішення суду відділ ДВС Подільського РУЮ у м. Києві вважає за доцільне звернутись до суду з даним поданням про оголошення боржника у розшук згідно ст. 5, 6, 40 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 375 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні у ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві дійсно перебуває зведене виконавче провадження № 45631011 з примусового виконання: виконавчого листа № 758/2613/13-к виданого 02.04.2014 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 моральної та матеріальної шкоди в розмірі 101 455, 16 грн. на користь ОСОБА_2; виконавчого листа № 758/2613/13-к виданого 02.04.2014 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 50 000,00 грн. на користь ОСОБА_3; виконавчого листа № 2607/10186/12 виданого 23.06.2014 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 242636,17 грн. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 5, 7, 9).

Як вбачається з наданих державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження, останнім з метою примусового виконання вищезазначених виконавчих документів було здійснено ряд виконавчих дій за результатами яких, зокрема встановлено, що боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, а також встановлено, що транспортні засоби та нерухоме майно на праві власності за боржником не зареєстровані.

В подальшому державним виконавцем здійснювались неодноразові виклики боржника до ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві на які останній не з'являвся, а також здійснювались виходи за місцем його проживання за результатами яких складено акти про відсутність боржника за місцем його проживання та належного йому цінного майна.

Крім того, 03.04.2015 року державним виконавцем на адресу Подільського РУГУ МВСУ в м. Києві було направлено Постанову про примусовий привід боржника від 17.03.2015 року, за результатом виконання якої 27.04.2015 року на адресу відділу надійшов рапорт дільничного інспектора міліції Подільського РУ ГУ МВСУ в м. Києві про те, що під час виконання постанови про привід здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, під час якого в бесіді матір боржника на ім'я ОСОБА_6, 1954 року народження, повідомила, що її син протягом останнього року перебуває за межами території України.

Стаття перша ЗУ «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За приписами статті 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що державним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження № 45631011 було вжито всі можливі заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, встановленому виконавчими документами і ЗУ «Про виконавче провадження», в той же час рішення суду до даного часу залишаються не виконаними у зв'язку із ухиленням боржника від їх виконання (відсутність останнього за місцем своєї реєстрації та неявка на виклики до державного виконавця) та відсутністю у нього майна на яке можливо звернути стягнення.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Зі змісту вказаної норми Конституції України можна зробити висновок, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Частина перша статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» визначає, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документам про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

З врахуванням викладеного, а також встановлених в судовому засіданні обставин та наданих державним виконавцем доказів, які достовірно підтверджують той факт, що ним вжито всіх можливих заходів примусового виконання рішень в межах зведеного виконавчого провадження № 45631011, однак які не дали свого результату, а також доказів, які підтверджують факт відсутності боржника за своїм зареєстрованим місцем проживання та ухилення останнього від виконання рішень суду, суд приходить до висновку про наявність достатніх і обґрунтованих підстав для задоволення подання ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві та оголошення боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розшук.

На підставі викладеного, ст.ст. 1, 11, 41 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 375 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Подання Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про розшук боржника - задовольнити.

Оголосити у розшук боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1.

Виконання ухвали доручити Подільському управлінню поліції ГУНП України в місті Києві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко