Номер провадження: 22-ц/785/7186/15
Головуючий у першій інстанції Баннікова Н. В.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нежиле приміщення,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_3 про визнання права власності на нежиле приміщення, посилаючись на те, що 04 серпня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у простій формі був укладений договір-купівлі-продажу 1/10 частини будинку (магазину), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за що ОСОБА_3 отримала від нього 50 000 грн., однак, від нотаріального посвідчення вказаного договору відповідачка ухиляється.

Крім того позивач зазначив, що на підставі укладеного договору, він безперешкодно володіє вказаним нерухомим майном, а тому на власний розсуд здійснивши переобладнання магазину: змінивши систему опалення, покриття підлоги, проклавши нову схему електрики, виконавши ремонт фасаду, покрівлі тощо має право на перероблену річ, оскільки вартість переробки і створеної нової речі істотно перевищує вартість матеріалу.

Справа розглядалася судами неодноразово.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримували.

Представники відповідачки позов не визнавали.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 червня 2015 року в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нежиле приміщення відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані усі фактичні обставини справи, суд не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що 04.08.2005 року у простій письмовій формі між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу1/10 частини будинку (магазину), розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією розписки, за яким зазначено, що ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 придбав 1/10 частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за 50000 грн.

Також судом встановлено, що вказаний договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчувався, також відсутня його державна реєстрація.

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_2 про визнання права власності на нежиле приміщення, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

В статті 11 ЦК України зазначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Крім того, статтею 332 ЦКУ регулюється питання набуття права власності на перероблену річ. Об'єкт, на який набувається право власності в результаті переробки, визнається новою річчю.

Виникнення права власності на нову річ - новостворене нерухоме майно, урегульовано ч. 2 ст. 331 ЦК України, в якій зазначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будівлі, споруди) виникає у момент завершення будівництва даного об'єкта.

У разі якщо законом або договором передбачено, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту прийняття його до експлуатації або державної реєстрації, то право власності на дане майно виникає з моменту прийняття до експлуатації або державної реєстрації.

Тобто ОСОБА_2 не надав суду доказів на підтвердження доводів позовних вимог, а саме, що саме на правових підставах він вчиняв певні роботи, внаслідок яких можливо була створена нова річ - об'єкт нерухомості, оскільки після здійснення ремонтних робіт прийняття до експлуатації або державна реєстрація нерухомого майна проведена не була, про що свідчать копії технічних паспортів на вказане нерухоме майно, на підставі чого судом обґрунтовано було відмовлено у задоволені позову.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції при розгляді справи, не з'ясував всі обставини справи, неналежним чином провів дослідження доказів, які є в матеріалах справи та мають значення для вирішення спору по суті, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, оскільки договір купівлі-продажу, який був укладений між сторонами нотаріально не посвідчений, а також належним чином не зареєстрований, крім того не надав доказів, що він дійсно на правових та законних підставах вчиняв певні роботи, а саме переобладнання магазину, в результаті яких можливо вважати, що він створив нову річ.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Н.В. Ісаєва