Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Дем'яносова М.В., Колодійчука В.М.,

Маляренка А.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазінвестконсалт», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Кольчуга-Київ», ОСОБА_4, про визнання частково недійсним договору про відступлення права вимоги та визнання дій незаконними, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 березня 2013 року укладено договір про переуступку прав вимоги, за яким первісний кредитор - товариство з обмеженою відповідальністю «Енергогазінвестконсалт» (далі - ТОВ «Енергогазінвестконсалт») разом з іншим кредитором - ОСОБА_4 переуступили товариству з обмеженою відповідальністю «Кольчуга-Київ» (далі - ТОВ «Кольчуга-Київ») право вимоги щодо стягнення коштів за зобов'язаннями позивача. Даний договір в частині відступлення права вимог від ТОВ «Енергогазінвестконсалт» до ТОВ «Кольчуга-Київ» є незаконним і необґрунтованим, а також таким, що порушує права та інтереси позивача, оскільки відповідач не може бути стороною в даному договорі, зокрема, не може бути первісним кредитором. Для того, щоб набути статус кредитора у зобов'язанні, юридична чи фізична особа в обов'язковому, підтвердженому і встановленому порядку повинна мати грошові зобов'язання до боржника, як передбачено п. 14.1.95. ст. 14 Податкового Кодексу України. В договорі не має жодної згадки щодо передачі грошових коштів від ТОВ «Енергогазінвестконсалт» до ОСОБА_3, відсутнє також і документальне підтвердження такого перерахування коштів, що є порушенням вимог ст. 14 ПК України щодо визначення поняття «кредитор». На законодавчому рівні відповідач жодним чином не набував ніяких прав та обов'язків «кредитора». Вказані обставини в їх сукупності є підставою для визнання зазначеного вище договору про відступлення права вимоги від 11 березня 2013 року частково недійсним. Відповідач був позбавлений можливості укладати такий договір та виступати в ролі первісного кредитора, а тому його дії з переуступки прав вимоги від нього, як первісного кредитора, до ТОВ «Кольчуга-Київ» є неправомірними.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення місцевого та ухвалу апеляційного судів, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та просить ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

06 липня 2014 року до суду касаційної інстанції надійшла заява ОСОБА_3, подана в порядку, передбаченому ст. 31 <nau://ukr/1618-15|st31>, п. 3 ч. 1 ст. 205 <nau://ukr/1618-15|st205>, ст. 334 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st334>, у якій заявник повідомляє суд про те, що він відмовляється від свого позову до ТОВ «Енергогазінвестконсалт», треті особи: ТОВ «Кольчуга-Київ», ОСОБА_4, про визнання частково недійсним договору про відступлення права вимоги та визнання дій незаконними. Про правові наслідки відмови від позовів та закриття провадження у справі ОСОБА_3 відомо. Просить суд прийняти його відмову від вказаного вище позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 <nau://ukr/1618-15|st31>, п. 3 ч. 1 ст. 205 <nau://ukr/1618-15|st205>, ст. 334 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st334> позивач має право протягом усього часу розгляду справи відмовитися від позову.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Незалежно від того, за касаційною скаргою кого з осіб, які беруть участь у справі, було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 340 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st340> судове рішення підлягає скасуванню в касаційному порядку із закриттям провадження в справі з підстав, визначених ст. 205 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st205>.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши заяву ОСОБА_3 про відмову від вищевказаного позову та закриття провадження у справі, колегія суддів вважає, що подана та підписана позивачем заява, якому відомі передбачені ст. 206 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st206> наслідки закриття провадження у справі, підлягає задоволенню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 31 <nau://ukr/1618-15|st31>, 205 <nau://ukr/1618-15|st205>, 206 <nau://ukr/1618-15|st206>, 334 <nau://ukr/1618-15|st334>, 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 340 <nau://ukr/1618-15|st340>, 345 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st345>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Прийняти відмову ОСОБА_3 від позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазінвестконсалт», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Кольчуга-Київ», ОСОБА_4, про визнання частково недійсним договору про відступлення права вимоги та визнання дій незаконними.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазінвестконсалт», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Кольчуга-Київ», ОСОБА_4, про визнання частково недійсним договору про відступлення права вимоги та визнання дій незаконними, закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Колодійчук

А.В. Маляренко

І.М. Фаловська