Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 314/6231/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Беспалько Т.Д.
Провадження № 22-ц/778/3428/15 Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 27" травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до Вільнянської районної державної адміністрації, треті особи: Садівниче товариство "Росинка", ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання незаконною приватизацію суміжної земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнював, до Вільнянської районної державної адміністрації, треті особи: Садівниче товариство "Росинка", ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання незаконною приватизацію суміжної земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в травні 1986 року вступив до садівничого товариства "Росинка", розташованого в селі Вільнокуряневське, Вільнянського району Запорізької області, і йому була виділена у користування земельна ділянка під НОМЕР_1 площею 0,06 га для ведення садівництва.

Поруч з його земельною ділянкою знаходиться ділянка НОМЕР_2, якою користується ОСОБА_4

З метою оформлення права власності на вказану земельну ділянку в листопаді 2009р. звернувся до відділу Держкомзему Вільнянського району Запорізької області.

Розпорядженням голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області № 1390 від 09 грудня 2009р. йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо приватизації і передачі йому у власність земельної ділянки як члену СТ "Росинка". Для підготовки технічної документації на приватизацію звернувся до фірми "Земля Плюс".

В подальшому йому було відмовлено в приватизації земельної ділянки у розмірі 0,06 га, оскільки частина сусідньої земельної ділянки накладена на його земельну ділянку, приватизована та передана у власність ОСОБА_4

Вважає, що проведена приватизація частки його земельної ділянки ОСОБА_4 є порушенням його права на земельну ділянку.

Він звернувся до Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області та до відділу земельних ресурсів Вільнянського району Запорізької області про надання документів, на підставі яких було здійснено приватизацію ОСОБА_4 земельної ділянки.

З отриманих документів йому стало відомо, що розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області №1650 від 29 грудня 2009р. про приватизацію земельної ділянки ОСОБА_4 було прийнято на підставі наданих документів, а саме: заяви ОСОБА_4, узгоджувального акту меж земельних ділянок (дата відсутня) та технічної документації.

Згідно заяви ОСОБА_4 звернулася до голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про приватизацію земельної ділянки у розмірі 0,0485 га. Але вищевказаним розпорядженням їй безпідставно надано у власність земельну ділянку площею 0,0544 га.

Крім того при приватизації ОСОБА_4 надала недостовірну довідку про площу її земельної ділянки НОМЕР_2 у розмірі 0,06 га.

Також, замість нього узгоджувальний акт земельних ділянок (без дати) при приватизації земельної ділянки ОСОБА_4 підписав голова товариства "Росинка" Синеокова Н.В., яку він на це не уповноважував.

Вважає, що вказане розпорядження 1650 від 29.12.09р. є незаконним, оскільки базується на фальсифікованих документах, приватизація частки його земельної ділянки проведена з порушенням чинного законодавства, є протизаконною та підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного просив усунути йому перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою НОМЕР_1 площею 0,06 га в Садівничому товаристві "Росинка"на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області № 1650 від 29.12.09р. про приватизацію земельної ділянки ОСОБА_4 в розмірі 0,05444 га, розташованої на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, невірну оцінку доказів, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 3, 27,30, 32 ЦПК України та ст. 20 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та здійснює свій захист на власний розсуд.

Згідно з ст. 16 ЦК України, 30,33 ЦПК України звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, та обирає особу яка є відповідачем у справі.

Відповідно до ст. 26 ЦПК України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи та їх представники. Позовом є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, пред'явлена з метою судового захисту невизнаного, порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу в порядку, передбаченому процесуальним законодавством. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві (ст. 30 ЦПК України)

Згідно зі ст. 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Оскільки відповідно до ст.ст. 27, 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на відміну від сторін (ст. ст. 30, 31 ЦПК України) обмежені в процесуальних правах, суд не вправі постановлювати щодо них рішення.

За вимогами ст. ст. 30, 213, 215 ЦПК України рішення у справі може постановлюватися лише щодо сторін.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного (ст.ст. 91, 96, 103 Земельного кодексу України).

Статтею 155 Земельного кодексу України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права і свободи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

За приписами статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За змістом ч.1 ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції, чинної на момент видачі державного акту) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Отже, зазначені норми встановлювали нерозривний зв'язок між виникненням права власності на земельну ділянку та обов'язковим одержанням її власником державного акта, який посвідчував його право власності.

Із матеріалів справи вбачається, що розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області №1650 від 29.12.2009 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок членам с/г "Росинка" на території Михайлівської сільської ради" ОСОБА_3 оскаржував в порядку адміністративного судочинства, і адміністративний позов залишено без розгляду відповідно до ст.100 КАС України у зв'язку з пропуском строку ( а.с.25-27).

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України, викладаючи зміст позовної заяви, позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Розпорядженням Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області №1650 від 29.12.2009 року земельні ділянки передані у власність членам с/г "Росинка", в тому числі земельна ділянка під НОМЕР_2 передана у власність ОСОБА_4

На підставі зазначеного розпорядження ОСОБА_4 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.8)

ОСОБА_3 за уточненим позовними вимогами оспорює законність передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_4 (а.с.45).

Зазначені обставини свідчать про те, що оцінка правомірності набуття ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку стосується безпосередньо її прав і вона є учасником спірних земельних правовідносин, проте до неї позов позивачем не був заявлений, ОСОБА_4 мала процесуальний статус третьої особи, в той час, як позовні вимоги безпосередньо стосуються її прав та обов'язків.

ОСОБА_3 і в апеляційній скарзі наполягає на тому, що Вільнянська районна державна адміністрація є належним відповідачем у справі.

Статтею 33 ЦПК України не передбачено право суду самостійно залучати до участі у справі співвідповідача, навіть у випадку обов'язкової співучасті, якщо позивач не заявить такого клопотання.

Отже, установивши, що земельна ділянка набута ОСОБА_4 у зазначений спосіб, суд обґрунтовано відмовив у позові, заявленому ОСОБА_3 до Вільнянської районної державної адміністрації.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: