АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1553/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2211/15Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.М. Доповідач ап. інст. Буленко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Буленка О.О.,

Суддів: Бондаревської С.М., Омельченко Л.М.

при секретарі - Ачкасовій О.Н.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 26 березня 2015 року

по справі за поданням державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Полтавській області Ткаченко С.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26 березня 2015 року подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Полтавській області Ткаченко С.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у праві виїзду за кордон - до виконання зобов'язань.

Виконання ухвали доручено Адміністрації Державної прикордонної служби України.

З вказаною ухвалою суду не погодився ОСОБА_2 та оскаржив її в апеляційному порядку.

Апелянт вважає ухвалу суду незаконною та винесеною з порушенням норм процесуального права. В обґрунтування скарги зазначив, що судом не враховано ту обставину, що в матеріалах справи відсутні будь - які документи, якіб свідчили про проведену роботу державного виконавця та про ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити або скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Постановлюючи ухвалу про задоволення подання суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями.

Колегія суддів, не погоджується з висновком суду першої інстанції за наступних обставин.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 46647678 про стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичних осіб, юридичних осіб та держави заборгованості на загальну суму 4196139 грн. 26 коп. Виконавчі провадження відкриті постановами від 16.05.2014 року, 24.07.2014 року, 24.07.2014 року, 22.09.2014 року, 21.10.2014 року, 21.10.2014 року, 07.11.2014 року, 07.11.2014 року, 05.12.2014 року, 05.12.2014 року, 05.12.2014 року, 05.12.2014 року, 13.01.2015 року.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 6 Закону України«Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до вказаної правової норми громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Такі обмеження права громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» , зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, представник ДВС вказував на те, що боржник навмисне ухиляється від виконання зобов'язань за судовим рішенням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Також, відповідно до інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, встановлений порядок звернення державного виконавця з поданням до суду щодо обмеження у праві виїзду за межі України та заборони в'їзду в Україну у разі невиконання боржником своїх зобов'язань. Вказаний нормативно-правовий акт передбачає, що подання державного виконавця повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Проте, в поданні державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Полтавській області Ткаченко С.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України взагалі нічого не зазначено про те, в чому саме полягає ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань та чим доводиться цей факт і суд першої інстанції також нічого не зазначив про це у своїй ухвалі.

Сам по собі факт не виконання боржником свого обов'язку по погашенню боргу не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань.

Доказів належного примусового виконання судового рішення державним виконавцем у встановленому законом порядку та ухилення боржника від примусового виконання судового рішення - державним виконавцем теж суду не надано.

Однак, суд першої інстанції належно не перевірив чи державний виконавець вчинив всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", які спрямовані на погашення боргу, а боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, ухилявся від виконання своїх боргових зобов'язань та за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця.

Отже, державним виконавцем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх вимог, як і не доведено ті обставини, на які він посилається в своєму поданні.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про передчасність застосування до ОСОБА_2 такого заходу впливу як тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України слід відмовити

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 26 березня 2015 року- скасувати та постановити нову, якою у задоволенні поданням державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Полтавській області Ткаченко С.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : О.О. Буленко

Судді: С.М. Бондаревська Л.М.Омельченко