АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/1043/15 Головуючий в І інстанції Зубов О.С.
Категорія: 27 Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

2015 року травня місяця «18» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Цуканової І.В.
Суддів:Вейтас І.В.,
Склярської І.В.
при секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 рішення Суворовського районного суду м.Херсона від «29» січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі Банк) про визнання недійсним договору № про надання споживчого кредиту від 16.04.2008р., укладеного між ним та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є відповідач, за яким він, позивач, отримав кредит 71000 доларів США під 13,5% річних шляхом повернення ануїтентних платежів до 16.04.2017р. (з урахуванням додаткових угод). При цьому посилався, що умови договору (п. 1.3.2, 10.2) про право Банку змінювати процентну ставку є несправедливими, тому їх слід визнати недійсними на підставі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, Банк в порушення вимог п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» та всупереч п.3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Національного Банку України від 10.05.2007р. №168 (далі Правила), не надав йому повну та достовірну інформацію стосовно банківського продукту. Неповідомлення Банком такої інформації про валютні ризики, пов'язані з укладенням договору кредиту в іноземній валюті, за думкою позивача, свідчить про нечесну підприємницьку діяльність відповідача в розумінні ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон №1023-ХІІ).

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 29.01.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просила рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність Банком факту надання йому письмової інформації стосовно банківського продукту.

В письмових запереченнях відповідач доводи апеляційної скарги не визнав, просив рішення суду залишити без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В судове засідання апеляційного суду позивач не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, представника Банку, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 16.04.2008р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є відповідач, та ОСОБА_6 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до пунктів 1.1., 1.3.1. якого Банк надав позивачу, як позичальнику кредит в сумі 71000 доларів США під проценти за його користування у розмірі 13,5% річних.

Пунктом 1.2.2. Кредитного договору передбачено, що позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін не пізніше 16.04.2015р.

Згідно з додатковою угодою №2 від 22.05.2009р., термін повернення кредиту було продовжено до 16.04.2017р.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що доводи позивача стосовно:

- несправедливості визначеного порядку збільшення відсоткової ставки,

- неналежного надання відповідачем повної, своєчасної, необхідної інформації про продукцію,

- того, що через підвищення курсу долару США відносно національної валюти збільшився фактичний розмір щомісячного платежу по кредиту та відсоткам в національній валюті, тому він позбавлений можливості здійснювати погашення кредиту

є необґрунтованими, оскільки спростовується тим, що:

- збільшення відсоткової ставки відповідачем не проводилося;

- змістом договору та підписання його позичальником є письмовим підтвердженням факту ознайомлення позичальника із наданою йому інформацією у повному обсязі та його згодою з умовами договору.

З огляду на передбачені ст. 627 ЦК України положення про те, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та доведеності відповідачем дотримання положень Закону №1023-ХІІ при укладенні оспорюваного договору, суд відмовив позивачеві в задоволенні позову.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи, підтверджуються дослідженими судом доказами, ґрунтуються на вимогах закону.

Рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про несправедливі умови договору та ненадання Банком інформації про банківський продукт згідно з вимогами ч.2 ст.11 Закону №1023-ХІІ до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки в п. 10.13 оспорюваного договору зазначено, що всі умови позичальнику цілком зрозумілі і він вважає їх справедливим про відношенню до нього, а перед підписанням даного договору ним отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, п.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Оскільки діючим законодавством не передбачено, що Банк повинен окремо письмово попередити позичальника про валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором, а також щодо строків комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання, то посилання апелянта на порушення Банком п.3.8 Правил є безпідставні: в п.9.2 договору зазначено, що позивач повністю розуміє всі умови цього договору, свої права та обов'язки за цим договором і погоджується з ними, що, за думкою судової колегії, свідчить про обізнаність позивача з можливими валютними ризиками.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315, п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 22 травня 2015 року

Ухвала набрала законної сили 18 травня 2015 року

Суддя: І.В. Цуканова

Секретар судового засідання: О.О.Благовещенська