Справа № 458/583/14 Головуючий у 1 інстанції: Федитник І.Д.
Провадження № 22-ц/783/202/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
Провадження № 22-ц/783/1338/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: представник ПАТ «ПриватБанк» - Гнатишак О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Турківського районного суду Львівської області від 23 червня 2014 року та апеляційну скаргу ПАТ «ПриватБанк» на рішення Турківського районного суду Львівської області від 23 червня 2014 року та додаткове рішення Турківського районного суду Львівської області від 21 листопада 2014 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року позивач звернувся з позовом в суд до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вимог покликається на те, що відповідно до укладеного договору від 05.12.2005 року відповідач отримав кредит в розмірі 6700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, таким чином відповідач зобов'язання за договором не виконав, а тому станом на 31.03.2014 року виникла заборгованість в сумі 22109 грн. 58 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 4380 грн. 55 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 17729 грн. 03 коп. Від суми заборгованості віднімається сума у сумі 6026 грн. 20 коп., яка була стягнута з відповідача за судовим наказом Турківського районного суду Львівської області від 11.02.2009 року і різниця заборгованості становить - 16083 грн. 38 коп. А також до суми заборгованості враховуються штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: штраф (фіксована частина) у сумі 500 грн. та штраф (процентна складова) у сумі 804 грн. 17 коп. Заборгованість за кредитним договором, яка, згідно розрахунку суми заборгованості, підлягає стягненню із відповідача становить 17387 грн. 55 коп. Просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 17387 грн. 55 коп.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 23 червня 2014 року та додатковим рішення Турківського районного суду Львівської області від 21 листопада 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1872 грн. 18 коп.; вирішено питання судових витрат.

Додатковим рішенням Турківського районного суду Львівської області від 21 листопада 2014 року зазначено у резолютивній частині рішення, що позов задоволено частково.

Рішення суду Турківського районного суду Львівської області від 23 червня 2014 року оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4. В апеляційній скарзі покликається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що строк позовної давності сплив ще 29.04.2011 року, що є законною підставою для відмови у позові. Просить рішення Турківського районного суду Львівської області від 23 червня 2014 року скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 23 червня 2014 року та додаткове рішення Турківського районного суду Львівської області від 21 листопада 2014 року оскаржено ПАТ «ПриватБанк». В апеляційній скарзі покликається на його незаконність, на недоведеність обставин, що мають значення, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що відповідно до укладеного договору №б/н від 05.02.2005 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 6700, 00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Заборгованість до стягнення становить 17 387,55 грн. Вказує, що суд дійшов до безпідставного висновку, що заборгованість перед банком потрібно зменшити так як відповідач висловив свою згоду про укладення договору саме в такій формі, про що свідчить його підпис у заяві. Договір містить всі істотні умови необхідні для його укладення, зміст умов кредитного договору є чітким та зрозумілим для сторін, підписаний обома сторонами. Таким чином, вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача є обґрунтованими. Просить рішення Турківського районного суду Львівської області від 23 червня 2014 року та додаткове рішення Турківського районного суду Львівської області від 21 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору від 05.12.2005 року відповідач отримав кредит в розмірі 6700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи дія картки закінчилась 2008 року. Кредит відповідачем в повному обсязі погашений не був.

Судовим наказом виданим Турківським районним судом Львівської області від 11 лютого 2009 року наказано стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк», 49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, р/р 3111, код ЄДРПУО 14360570, МФО №305299 стягнути з боржника заборгованість за кредитним договором в сумі 6026 грн. 20 коп., отже кошти стягалися у безспірному порядку.

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" в травні 2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05.12.2005 року, зазначаючи всю суму заборгованості, враховуючи і в частині стягнення за судовий наказ.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 1 872 грн. 18 коп. суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконує умов кредитного договору, кредиту не повернув, а відтак в межах строків позовної давності підлягає стягненню заборгованість.

Однак з такими висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Як вбачається суд дійшов до правильного висновку щодо неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість перед банком.

При цьому в суді першої інстанції відповідачем була подана заява про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

Судом встановлено, що дія платіжної картки закінчилась в 2008 році, а з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05 грудня 2005 року банк звернувся в суд в травні 2014 року.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним судом України у постанові від 19 березня 2014 року (справа №6-14 цс 14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Таким чином, у відповідності до положень ст. ст. 256, ч. 1,5 ст. 261, ч. 4 ст. 267 ЦК України позивачем пропущено строк позовної давності, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Відтак, доводи апеляційної скарги ПАТ «ПриватБанк» колегія суддів відхиляє як необгрунтовані та такі, що не мають правового значення у зв»язку з відмовую у позові за строком позовної давності.

Приймаючи доводи апеляційної скарги відповідача та ухвалюючи нове рішення по суті заявлених позовних вимог, апеляційний суд, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарги, прийшов до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відтак, згідно ч.1ст.309 ЦПК апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1ст.307, ч.1 ст.309, ч.2ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ПАТ «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 23 червня 2014 року та додаткове рішення Турківського районного суду Львівської області від 21 листопада 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у позові ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржено протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра