АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Пікуля В.П.,

суддів : Панченка О.О., Бутенко С.Б.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги ОСОБА_3 мотивував неможливістю спільного життя та збереження сім'ї по причині різних поглядів на сім'ю, життя та вирішення сімейних проблем.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2014 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено.

Шлюб, зареєстрований 20 жовтня 1957 року у відділі реєстрації актів цивільного стану в м. Бєлгороді між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, - розірвано.

Прізвища після розірвання шлюбу відповідачки ОСОБА_2 встановлено ОСОБА_2.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 вересня 2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишено без задоволення.

Не погодившись з заочним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити ухвалу про залишення позову ОСОБА_3 без розгляду, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, та на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

В судове засідання апелянт не з'явилася, будучи у порядку встановленому законом повідомлена про час та місце розгляду справи, направивши до суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, апеляційну скаргу підтримує.

Позивач також у судове засідання не з'явився, будучи у порядку встановленому законом повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надійшла його заява, у якій він вказує про неможливість примирення з ОСОБА_2

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 20 жовтня 1957 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований в бюро РАЦС Белгородського району м.Белгород Управління міліції Белгородської області, СССР, актовий запис №634 від 20.10.1957 року.

Сторони неповнолітніх дітей не мають.

Місцевий суд, задовольняючи позов ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, виходив з того, що сімейне життя сторін не склалося, в сім'ї виникають сварки, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в листопаді 2013 року, позивач їх відновлювати не збирається, збереження сім'ї неможливе, в ході розгляду справи знайшло своє підтвердження виваженість рішення позивача ОСОБА_3 щодо розірвання шлюбу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вірно виходив із того, що з урахуванням встановлених обставин подальше перебування сторін в шлюбі суперечить інтересам сторін, повно встановив обставини справи та фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, врахував відсутність у сторін неповнолітніх дітей, у зв'язку із чим, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність правових підстав для його розірвання.

Посилання відповідачки на невжиття судом заходів для примирення подружжя не можуть бути підставою для скасування рішення суду з огляду на наступне.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. (ст.111 СК України).

За змістом ст.111 СК України суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя.

Окрім того, під час розгляду справи в апеляційному суді, колегією суддів 17.12.2014 року провадження у справі зупинялось для примирення сторін.

Однак, вжиті судом апеляційної інстанції заходи для примирення сторін результатів не дали, зокрема, ОСОБА_3 у своєму листі від 05.01.2015 року зазначив, що примирення між ним та його дружиною неможливе.

Отже, із урахування вищевикладеного, та беручи до уваги час перебування справи на розгляді у судах, колегія суддів приходить до переконання, що ненадання строку для примирення сторін не потягло за собою ухвалення незаконного рішення.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не витребував свідоцтво про реєстрацію шлюбу не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Так, дійсно, як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд допустив недолік при розгляді справи, не витребувавши та не дослідивши свідоцтво про реєстрацію шлюбу між сторонами.

Проте, в ході апеляційного розгляду справи, ОСОБА_3 на запит суду надав дублікат свідоцтва про реєстрацію шлюбу (а.с. 107) між ним та ОСОБА_2.

Крім того, апеляційним судом була витребувана копія актового запису про шлюб між сторонами ( а.с. 104).

Разом з тим, ухвалюючи рішення, суд не зазначив у його резолютивній частині місце, дату реєстрації шлюбу та державний орган, яким було проведено реєстрацію шлюбу між сторонами ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а також відповідний номер актового запису.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції необхідно змінити, уточнивши у його резолютивній частині, що шлюб між сторонам був укладений 20.10.1957 року в бюро РАЦС Белгородського району м.Белгород Управління міліції Белгородської області, СССР, актовий запис №634 від 20.10.1957 року. В іншій частині рішення залишити без змін.

З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині уточнення його резолютивної частини. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.303,п. 1ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2014 року - змінити.

Уточнити у резолютивній частині заочного рішення, що шлюб між сторонам був укладений 20.10.1957 року в бюро РАЦС Белгородського району м.Белгород Управління міліції Белгородської області СССР, актовий запис №634 від 20.10.1957 року.

У іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.П. Пікуль

Судді: О.О. Панченко

С.Б. Бутенко