Справа № 523/6376/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" серпня 2015 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.

При секретарі - Вальчук Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Одесі (зала судових засідань №14), цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення заборгованості по аліментам та стягнення неустойки (пені) за затримку виплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їхньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки у розмірі 30 386 гривень 60 копійок, яка утворилася з лютого 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_4, а також стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на дочку у розмірі 261628 гривень 14 копійок.

В обґрунтування позовних вимог, позивачка у заяві та її представник в судовому засіданні посилалися на те, що з 26 жовтня 1996 року по 09 січня 2004 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний рішенням Малиновського районного суду м. Одеси. Від шлюбу у них, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася дочка ОСОБА_3. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2011 року, з ОСОБА_2 на її користь було стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до повноліття дочки, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4. Після набрання рішення законної сили, Малиновським районним судом м. Одеси, 04 квітня 2011 року, їй був виданий виконавчий лист для примусового стягнення аліментів з відповідача, який вона передала до державної виконавчої служби. Однак, відповідач ухиляється від сплати аліментів з 2011 року по теперішній час, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по аліментам в зазначеному вище розмірі. Крім того, після розірвання шлюбу і спільного проживання, відповідач повністю ухилився і ухиляється до теперішнього часу від своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дочки.

Тому, на підставі ст. 164, 194 та 196 СК України, просила її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивачки, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування.

Відповідач та його представник в судове засідання не прибули. Про день, час та місце розгляду справи представник відповідача ОСОБА_4, повідомлялася особисто під підпис, про що свідчить довідковий лист (л.с. №112).

Третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, в судове засідання не прибула, направивши листа з проханням розглянути справу без їх участі (л.с. №105).

Вислухав представника позивачки, вивчив матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів встановлених судом та досліджених доказів, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка і відповідач проживали однією сім'єю в зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 1996 року по 09 січня 2004 року, після чого їхній шлюб був розірваний рішенням Малиновського районного суду м. Одеси (л.с. №8).

Від шлюбу у сторін, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про її народження, видане 14 травня 1997 року Другим відділом РАЦС Малиновського районного управління юстиції м. Одеси (л.с. №9).

02 лютого 2011 року, рішенням Малиновського районного суду міста Одеси з відповідача на користь позивачки, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 15 грудня 2011 року (л.с. №89).

В Першому Суворовському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на виконанні знаходиться виконавчий лист №2-3497 від 04 квітня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця до повноліття дочки, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно розрахунку від 20 травня 2015 року, проведеного державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Количевим О.С., затвердженого начальником відділу, у ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за період з 02 лютого 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 виникла заборгованість по аліментам в загальному розмірі 30 386 гривень 60 копійок.

Зазначений розрахунок був направлений боржнику та на час розгляду справи ним не оскаржений.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» за №2677-УІ від 04 листопада 2010 року (далі за текстом Закону) примусове виконання рішення здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених Законом. Згідно ч.2 ст. 17 Закону, виконавчі листи, які видані судом, підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Відповідно до ч. ч. 2.3.4 ст. 74 Закону, у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним Кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу), розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним Кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувача і боржника.

Частиною 9 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Аналіз зазначених норм, які регулюють виниклі спірні правовідносини, вказує на те, що при стягненні аліментів за виконавчим листом, саме державний виконавець визначає розмір заборгованості аліментів виходячи з розміру доходів отриманих боржником за певний період. Такий розрахунок є обов'язковим для його виконання сторонами виконавчого провадження, якщо вони його не оспорюють.

На час розгляду справи, розрахунки заборгованості по аліментам, які проводив державний виконавець, сторонами по справі були визнані та у встановленому порядку не оспорювалися і не спростовувалися. Відтак, суд не вбачає правових підстав для повторного стягнення заборгованості по аліментам за рішенням суду. Наявність у державного виконавця на виконанні виконавчого листа та проведеного ним розрахунку, є підставою для проведення примусового стягнення наявної заборгованості у відповідності до вимог Закону. А у разі закриття виконавчого провадження, позивачка не позбавлена права на повторне звернення до виконавчої служби з виконавчим листом для примусового стягнення з боржника ОСОБА_2, виниклої заборгованості.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по аліментам слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

При визначені наявності вини відповідача у заборгованості по аліментам, суд виходить із презумпції вини особи, яка прострочила виконання. Відповідач в судові засідання не прибув і не надав суду будь-яких доказів про відсутність в його діях вини у виникненні заборгованості по аліментам.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача ОСОБА_2 пені правомірні та підлягають задоволенню.

Виходячи з положень ст. 196 СК України та розрахунків заборгованості по сплаті аліментів від 20 травня 2015 року, складених Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за період з 02 лютого 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів в загальній сумі 261 628 гривень 14 копійок. При цьому суд виходить із розміру аліментів за кожний місяць, нарахованих державним виконавцем з 02 лютого 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_4, але не сплачених ОСОБА_2, помножених на 1% та кількість прострочених днів по сплаті аліментів, що складає 1656 днів з лютого 2011 року по квітень 2015 року.

Щодо позовних вимог про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_3, то суд вважає необхідним в їх задоволенні відмовити, оскільки згідно Законодавства України, позбавленими батьківських прав можуть бути особи щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років.

Згідно ст. 6 СК України - правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Вищевикладена правова позиція викладена і в пункті 16 Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав».

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 6, 164, 195, 196 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, індивідуальний номер НОМЕР_2, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 261 628 гривень 14 копійок (двісті шістдесят одну тисячу шістсот двадцять вісім гривень 14 копійок).

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення заборгованості по аліментам - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Копію рішення направити відповідачу.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: