Справа № 392/2486/13-ц
Провадження № 2/392/10/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2015 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Березія Ю.А., при секретарі Зінов'євій А.Л., з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Патрікана О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Нововознесенська» про визнання недійсним договору оренди землі, -

в с т а н о в и в :

21 жовтня 2013 року до суду з позовом звернулась ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі від 1 березня 2007 року № 314, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 6,22 га, яка розташована на території Нововознесенської сільської ради. З моменту отримання у власність земельна ділянка перебувала у володінні на умовах оренди в СТОВ «Агрофірма Нововознесенська». По закінченню строку дії договору оренди позивач вирішила його розірвати, але посадові особи відповідача пред'явили їй переукладений договір оренди № 314 від 1.03.2007 року, строк дії якого - 15 років. Позивач ОСОБА_3 стверджувала, що вона не підписувала цей договір і акт приймання передачі, а тому вважала, що у зв'язку з відсутністю вільного волевиявлення сторін на укладання договору, він повинен бути визнаний недійсним в судовому порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а.с. 179).

22 січня 2015 року до участі в справі, як правонаступника позивача ОСОБА_3, залучено ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на те, що він є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3. Позивач стверджує, що він здійснював догляд за ОСОБА_3, яка лише у вересні 2013 року дізналась про наявність договору оренди землі з відповідачем, який вона не підписувала і ніякої орендної плати не отримувала.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що відповідач знала про укладений договір з моменту його укладення і отримувала орендну плату, тому суд зобов'язаний застосувати строк позовної давності до вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі та відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що дійсно на день пред'явлення позову ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 6,22 га, яка розташована на території Нововознесенської сільської ради, що підтверджується копією державного акту (а.с. 12).

Відповідач СТОВ «Агрофірма Нововознесенська» використовує вказану земельну ділянку відповідно до договору оренди землі від 1.03.2007 року, зареєстрованого у книзі записів державної реєстрації № 173 від 21.08.2007 року(а.с. 9-10).

Відповідно до висновку експерта № 114 від 29.01.2014 року підпис від імені ОСОБА_3 у договорі оренди від 1.03.2007 року виконаний іншою особою (а.с. 97-100).

З показань свідка ОСОБА_4 в судовому засідання вбачається, що вона проживає по сусідству з громадянином ОСОБА_1 і їй достовірно відомо, що з 2013 року ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_1, який за нею доглядав, а після смерті - здійснив її поховання.

З показань свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні вбачається, що раніше вона працювала в соціальній службі. ОСОБА_3 до 2009 року проживала в с. Нововознесенка, а в 2009 році виїхала до сина в м. Кіровоград. Після її повернення в село в 2013 році, за нею здійснював догляд ОСОБА_1. До 2009 року ОСОБА_3 та інші пристарілі особи, які проживали в селі, надали їй доручення, за яким вона отримувала в господарстві орендну плату та віддавала довірителям. Після закінчення строку дії попереднього договору, в господарстві їй видали примірники нового договору, які вона особисто передала ОСОБА_3. Вона повинна була підписати договір і повернути примірник в господарство. Свідкові невідомо, чи був підписаний новий договір ОСОБА_3, але свідок стверджує, що ОСОБА_3 знала про новий договір. Свідок по довіреності, виданої ОСОБА_3, отримувала в господарстві для неї орендну плату. Свідок підтвердила, що у відомостях на видачу орендної плати до 2009 року, за ОСОБА_3, підпис у відомостях ставила вона.

Платіжними відомостями на видачу орендної плати та квитанціями про переказ грошей підтверджується, що ОСОБА_3 з 2007 року по 2013 рік отримувала в СТОВ «Агрофірма Нововознесенська» орендну плату (а.с. 23 - 34).

Наведені докази вказують на те, що орендодавець ОСОБА_3, не зважаючи на те, що не підписувала договір оренди землі від 1.03.2007 року, отримуючи орендну плату і достовірно знала про існування правовідносин, які пов'язані з цим договором.

Представник СТОВ «Агрофірми Нововознесенська» заявив про застосування позовної давності.

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі від 1.03.2007 року лише у жовтні 2013 року.

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Для визнання поважними причинами пропущення позивачем ОСОБА_3 позовної давності, суд не вбачає законних підстав, за відсутністю належних і допустимих доказів на підтвердження зазначеної обставини.

Керуючись статтями 256, 257, 267 ЦК України, статтями 213-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Нововознесенська» про визнання недійсним договору оренди землі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом 10 днів від дня отримання копії рішення.

Головуючий

суддя