Ухвала

іменем україни

15 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Євтушенко О.І.,

суддів:

Євграфова Є.П.,

Коротун В.М.,

Парінова І.К.,

Попович О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Корабельного відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Міхової Ганни Семенівни на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 05 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. та Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - Корабельний ВДВС Миколаївського МУЮ) , в якому просила поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1; визнати за нею право власності на кафетерій, що розташований в АДРЕСА_2; визнати її іпотекодавцем за договором іпотеки № РМL -400/110/2008 від 15 серпня 2008 року. 28 листопада 2013 року та 07 лютого 2014 року позивачка уточнила свої позовні вимоги в просила суд поділити майно, що є об'єктом спільної власності подружжя, визнати за нею право власності на кафетерій, що розташований в АДРЕСА_2. Також просила зняти арешт на кафетерій, накладений постановою державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції 09 вересня 2013 року по виконавчому провадженню № 39379392. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відсутня добровільна згода подружжя щодо поділу спільного майна, фактичне припинення шлюбних відносин між подружжям, а її частка у спільному майні подружжя становить Ѕ частини, загальною вартістю 564 373,00 грн., тому позивачка просила поділити майно, зокрема, виділити їй кафетерій, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 558 525,00 грн. Рішенням Корабельного районного суду Миколаївської області від 27 березня 2014 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1. право власності на Ѕ частку кафе, розташованого по АДРЕСА_2, а також звільнено визнану за ОСОБА_1. Ѕ частку кафе з під арешту, накладеного постановою державного виконавця Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ 09 вересня 2013 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 05 червня 2014 року рішення Корабельного районного суду Миколаївської області від 27 березня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення яким позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1. право власності: - на Ѕ частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1; - на Ѕ частку земельної ділянки площею 443 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та зазначена в державному акті на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданий 12 січня 2008 року; - на Ѕ частку кафе за адресою: АДРЕСА_2. В частині позовних вимог про зняття арешту, що був накладений постановою державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції 09 вересня 2013 року на приміщення кафе по АДРЕСА_2 відмовити. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ставить питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1., мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково. Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Зазначеним вимогам закону ухвалене у справі судове рішення апеляційного суду не відповідає. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із частиною 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на порушення вимог статті 11 та ч. 1 статті 303 ЦПК України вийшов за межі заявлених позивачем позовних вимог, призвело до неправильного встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст.338 ЦПК України рішення апеляційного суду Миколаївської області від 05 червня 2014 року підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд. Керуючись ст.ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

У х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Міхової Ганни Семенівни задовольнити частково. Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 05 червня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко

Судді:

Є.П. Євграфова

В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Попович