Категорія: 34 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Карпук А. К.,

суддів - Стрільчука В.А., Здрилюк О.І.,

при секретарі - Концевич Я.О.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося в суд з вказаним позовом покликаючись на те, що 11.11.2013 року в місті Києві по вул. Почайнинська-Сковороди сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Мазда», д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням працівника ПАТ «Імперіал Тобакко Продакш Україна», в результаті чого автомобіль «Шкода» отримав механічні пошкодження.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 19.12.2013 року винною у вчиненні ДТП визнано відповідача.

Позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту АМ № 075223 відшкодував ПАТ «Імперіал Тобакко Продакш Україна» завдану матеріальну шкоду за пошкодження автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 21 348,43 грн.

Вказує, що звертався до відповідача з регресною вимогою про відшкодування заподіяної шкоди в користь страхової компанії, однак досудова вимога не виконана.

Просив стягнути в порядку регресу з ОСОБА_1 21 348 грн. 43 коп. сплаченого страхового відшкодування.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року позов задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму в розмірі 21 348 (двадцять одну тисячу триста сорок вісім) грн. 43 коп. відшкодованої шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач та її представник подали апеляційну скаргу в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просять рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь страхової компанії сплаченого останньою страхового відшкодування. Такий висновок суду грунтується на наявних у матеріалах цивільної справи доказах.

Зокрема, судом встановлено, що 25.09.2013 року між ПАТ «СК «ПЗУ Україна» і ПАТ «Імперіал Тобакко Продакш Україна» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АМ № 075223, в тому числі й автомобіля марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 5-6).

Із матеріалів справи вбачається, що 11.11.2013 року в місті Києві по вул. Почайнинська-Сковороди сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Мазда», д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням працівника ПАТ «Імперіал Тобакко Продакш Україна» ОСОБА_4 В результаті ДТП автомобіль «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження (а.с. 6-9, 15-17).

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 19.12.2013 року відповідача ОСОБА_3 визнано винною в даному ДТП та накладено на останню адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 18-19).

Після звернення страхувальника ПАТ «Імперіал Тобакко Продакш Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування, позивач на підставі звіту про оцінку пошкоджень та страхового акту визначив розмір страхового відшкодування в сумі 21 348,43 грн., яку було перераховано за ремонт пошкодженого автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 10-13, 20-30).

Згідно довідки про ДТП № 9299482 відповідач ОСОБА_1 на момент ДТП, як власник транспортного засобу, не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами (а.с. 16).

Встановивши зазначені обставини, суд вірно вказав у рішенні, що відповідач несе обов'язок по відшкодуванню завданої внаслідок ДТП шкоди відповідно до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

Однак, у даному випадку у відповідності до умов договору добровільного страхування транспортного засобу позивач ПАТ СК «ПЗУ Україна» відшкодувало потерпілій стороні завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду.

Згідно з ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, ПАТ СК «ПЗУ Україна» має право вимагати від ОСОБА_1 відшкодування виплачених сум в порядку регресу, про що позивач вказував у позовній заяві.

Посилання суду на ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» не впливає на правильність вирішення вказаного спору, однак, підлягає виключенню з мотивувальної частини, як неналежне, у зв'язку з чим рішення суду підлягає зміні.

Доводи представника відповідача про те, що суд не вправі самостійно визначити норму права, яка підлягає до застосування суперечать п. 4 ч. І ст. 214 ЦПК України, згідно з яким під час ухвалення рішення суд вирішує питання, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Покликання апелянтів на ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є безпідставним, оскільки договір про цивільно-правову відповідальність не укладався жодним із учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити рішення Луцького міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року в даній справі, виключивши з мотивувальної частини рішення посилання на ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування».

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий

Судді