Справа № 265/1810/15-ц
Провадження № 2/265/1098/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2015 року до суду надійшов позов ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 10 квітня 2009 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складають між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісію на умовах, передбачених договором. ОСОБА_1 своєчасно зобов'язання за договором не виконував, у зв'язку з чим станом на 28 лютого 2015 року має заборгованість в сумі 27898,56 гривень, яка включає: 10175,26 гривень - заборгованість за кредитом, 14956,70 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1200 гривень - комісія та пеня, 250 гривень - штраф (фіксована частина), 1316,60 гривень - штраф (процентна складова). На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути з відповідача заборговансіть за кредитним договором в сумі 27898,56 гривень, а також судові витрати у розмірі 278,99 гривень.

Представник позивача - Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» - Осовалюк М.О., діюча на підставі довіреності, у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, у відкрите судове засідання не з'явилась, надіславши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, зазначала, що всі необхідні докази є в матеріалах справи, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, з сумою заборгованості згоден, просить справу розглядати за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання зобов'язання.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі зави ОСОБА_1, між ним та ЗАТ комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ Комерційний банк «Приватбанк», 10 квітня 2009 року був укладений договір кредиту, який складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку. Згідно до умов договору ОСОБА_1 отримав кредит на загальну суму 10400 гривень, у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту та зобов'язалась повертати наданий кредит, а також сплачувати відсотки за користування ним.

При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості за вказаним договором, ОСОБА_1 умови договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 28 лютого 2015 року заборгованість відповідача за кредитом становить 10175,26 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом становить 14956,70 гривень, заборгованість по комісії становить 1200 гривень.

Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, процентна ставка розрахована відповідно до умов договору з урахуванням базової процентної ставки 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Крім того, позивачем нараховані штрафи за неналежне виконання умов договору: фіксована частина у розмірі 250 гривень, процентна складова у розмірі 1316,60 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язань забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня і штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України).

Однак умовами договору від 10 квітня 2009 року закріплена подвійна цивільна відповідальність позичальника одного виду за одне й те саме правопорушення: при порушенні позичальником строків за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень та в розмірі 5% від суми позову (п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг).

На підставі наведеного суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог банку в частині стягнення з відповідача фіксованої суми штрафу в розмірі 250 гривень за кредитним договором, та вважає, що визначення фіксованого штрафу, яке закріплене в Умовах та правилах надання банківських послуг, не відповідає визначенню штрафа, закріпленому в нормах цивільного законодавства, та є подвійною цивільною відповідальністю одного виду за одне й те саме правопорушення.

При цьому за ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт порушення позичальником ОСОБА_1 умов договору кредиту від 10 квітня 2009 року, що не заперечується самим відповідачем, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково в межах стягнення з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитом в сумі 10175,26 гривень, процентами за користування грішми в сумі 14956,70 гривень, комісії в сумі 1200 гривень, та штрафу (процентна складова) в сумі 1316,60 гривень, а всього в сумі 27648 (двадцять сім тисяч шістсот сорок вісім) гривень 56 копійок; в решті позовних вимог позов задоволенню не підлягає.

Відповідач позовні вимоги визнає, із сумою заборгованості згоден.

Приймаючи до уваги, що рішення ухвалено на користь позивача частково, за положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, які складають 276,49 гривень.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного Кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ЕДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором, укладеним 10 квітня 2009 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1, в сумі 27648 (двадцять сім тисяч шістсот сорок вісім) гривень 56 копійок, з яких 10175 (десять тисяч сто сімдесят п'ять) гривень 26 копійок - заборгованість за кредитом, 14956 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість) гривень 70 копійок - заборгованість по процентам за користування грішми, 1200 (одна тисяча двісті) гривень - комісія, 1316 (одна тисяча триста шістнадцять) гривень 60 копійок - штраф (процентна складова), а також судовий збір у розмірі 276 (двісті сімдесят шість) гривень 49 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ___________________________