Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Рудики Л.Д.,

при секретарі Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади м. Рівне в особі Рівненської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись з позовом до територіальної громади м. Рівне в особі Рівненської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній син - ОСОБА_3, громадянин Росії. Після його смерті відкрилась спадщина на частину приватизованої квартири АДРЕСА_1. У встановлений законом термін позивачі звернулись до нотаріального органу Росії із заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину, але їм було відмовлено та рекомендовано звернутись по місцю знаходження майна померлого. Коли позивачі звернулисьдо нотаріуса із заявами про прийняття спадщини по місцю знаходження майна, їм було відмовлено, оскільки відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, тобто м. Москва, Росія. ОСОБА_3 при житті заповіт не складав, таким чином, позивачі мають право на спадкування за законом, як спадкоємці першої черги. Позивачі постійно проживають, володіють та користуються спадковим майном, проводять ремонт і сплачують комунальні послуги за квартиру.

Просять встановити факт прийняття спадщини від померлого сина та визнати право власності на 1/3 частину спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві, просила їх задоволити.

Представник відповідача Мірошник Д.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, оскільки відсутня постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обгрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого Фондом державно-комунального майна Рівненської міської Ради народних депутатів від 13 травня 1993 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Згідно довідки від 15 січня 2015 року №01-11/29 виданої управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради вул. Лібкнехта К. перейменовано на вул. Київську.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29 квітня 2011 року, серії НОМЕР_1. виданого Тушинським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви.

Позивачі є батьками ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно 18 червня 2014 року, виданого Територіальним відділом агенства записів актів громадського стану Красноярського краю по Кіровському районі м. Красноярськ.

Після смерті ОСОБА_3 позивачі фактично прийняли спадщину, вони проживають в квартирі, володіють та користуються спадковим майном, проводять ремонт і сплачують комунальні послуги за квартиру, у них знаходяться всі правовстановлюючі документи.

Згідно відповіді від 16.01.2015 р №76/01-16 наданої Першою Рівненською державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_3 не заводилась.

Якщо спадкодавець, якому належало майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до статті 70 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкові відносини регулюються з урахуванням положень статей 71, 72 цього Закону правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, за винятком, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. У разі, якщо після складання заповіту його громадянство змінилося, вибір права спадкодавцем буде недійсним.

Стаття 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлює, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України - позивачі є спадкоємцями першої черги.

Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України вказує, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із вимогами ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Постанова Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування » роз'яснює, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов'язки.

Пункт 12 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування » роз'яснює, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК) ( 435-15 ). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця, а на підставі ст.. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що всі обставини, наведені в позові, знайшли своє підтвердження, в судовому засіданні, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1, ОСОБА_2 від померлого сина - ОСОБА_3.

Визнати право власності на спадкове майно за ОСОБА_1, ОСОБА_2 - на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -