Справа № 415/2169/14-ц
Провадження № 2/415/2369/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.15 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Нескородовій Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Компаньйон» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2014 року Кредитна спілка «Компаньйон» звернулася до Лисичанського міського суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно з заявою на отримання кредиту від 10 липня 2013 року, поданою членом кредитної спілки «Компаньйон» ОСОБА_1, був укладений договір кредитування № КЛ-3079/10.07.2013-Кр від 10.07.2013 року. Для виконання п. 2.2 вищевказаного договору кредитування кредитна спілка «Компаньйон» виплатила ОСОБА_1 16600,00 грн., про що свідчить видатковий касовий ордер від 10.07.2013 року. Згідно з п. 3.4 договору кредитування ОСОБА_1 зобовязаний з 10.07.2013 року по 10.01.2016 року погасити суму кредиту 16600,00 грн. і суму нарахованих планових відсотків 13262,54 грн. З метою забезпечення виконання зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом були оформлені договори поруки № КЛ-3079/10.07.2013-Пр1 від 10.07.2013 року з ОСОБА_3 та № КЛ-3079/10.07.2013-Пр2 від 10.07.2013 року з ОСОБА_2 за умовами яких: п. 2.1 поручитель бере на себе зобовязання відповідати по зобовязанням боржника. Боржником за даними договорами на підставі договору кредитування № КЛ-3079 від 10.07.2013 року є ОСОБА_1 Сума кредиту становить 16600,00 грн. Згідно з п. 3.2 поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобовязанням боржника в повному обсязі, тобто: повернення кредиту, виплата відсотків за користування ним, оплату додаткових відсотків, відшкодування збитків, заподіяних кредиторові невиконанням або неналежним виконанням боржником умов договору кредитування. Пунктом 5.1 поручителі ознайомлені з умовами договору кредитування № КЛ-3079 від 10.07.2013 року між кредитором та боржником. Протягом дії договору кредитування ОСОБА_1 недобросовісним чином виконував свої обовязки за договором, частково робив оплати за плановими нарахованими відсотками, не погашаючи основну суму кредиту, тобто не виконував умови договору. Таким чином, сума заборгованості за основною сумою кредиту становить 15589,49 грн. і відсотки за користування кредитом 13402,19 грн., що в загальній сумі становить 28991,68 грн. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідачів на його користь у солідарному порядку заборгованість по кредиту у розмірі 28991,19 грн. та судовий збір 289,92 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі. Також подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку заборгованість по кредиту у розмірі 24381,60 грн., що складається із заборгованості за основною сумою кредиту 10979,41 грн. та відсотків за користування кредитом 13402,19 грн., та судовий збір у сумі 289,92 грн.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі.

У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю сторін, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з заявою кредитному комітету кредитної спілки «Компаньйон» від 10.07.2013 року відповідач ОСОБА_1 просив надати йому кредит у сумі 16600 гривень строком на 30 місяців.

Згідно з договором кредитування № К-3079/10.07.2013-Кр від 10.07.2013 року, ОСОБА_1 отримав від кредитної спілки «Компаньйон» кредит у сумі 16600 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером від 10.07.2013 року, та прийняв на себе зобовязання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до 10.01.2016 року. Плата за користування кредитом становить 0,134246 % на день від суми залишку кредиту, виходячи із річної процентної ставки 49 %. Сторони погодили, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно з графіком розрахунків, що є невідємною частиною договору.

Згідно з Додатковою Угодою до Договору кредитування № К-3079/10.07.2013-Кр від 10.07.2013 року, у разі стягнення боргу у судовому порядку плата за користування кредитом становить 135 % відсотків річних з залишку основної суми кредиту за весь період користування кредитом.

Вказане зобовязання ОСОБА_1 було забезпечене договором поруки № К-3079/10.07.2013-Пр1 від 10.07.2013 року з ОСОБА_3 та № К-3079/10.07.2013-Пр2 від 10.07.2013 року з ОСОБА_2, відповідно до яких поручителі беруть на себе зобовязання відповідати по зобовязанням боржника. Боржником за даними договорами на підставі договору кредитування № К-3079/10.07.2013-Кр від 10.07.2013 року є ОСОБА_1

ОСОБА_1 вказане зобовязання у строк, визначений кредитним договором, не виконав, внаслідок чого станом на 23.09.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 24381,60 грн. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору № К-3079/10.07.2013-Кр від 10.07.2013 року станом на 29.04.2014 року, а також заявою представника позивача про зменшення розміру позовних вимог від 23.09.2015 року.

При вирішенні питання про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором суд, керуючись ст. 360-7 ЦПК України, враховує правову позицію ВСУ, викладену у Постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14. Так, строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливості предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Отже, з матеріалів справи встановлено, що представник Кредитної спілки «Компаньйон» звернувся до суду з даним позовом 30 квітня 2014 року. У договорі поруки зазначено, що договір діє до 09 січня 2018 року (п. 4.1). Аналізуючи графік розрахунків за кредитним договором № К-3079/10.07.2013-Кр від 10.07.2013 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором, вбачається, що заборгованість за відсотками почала формуватись з 31.07.2013 р., але вона погашалась боржником до 08.01.2014 р. включно (заборгованість за відсотками 785,03 грн., погашено за відсотками 785,03 грн.; заборгованість за основною сумою 15804,46 грн., погашено за основною сумою 214,97 грн.). Таким чином, право вимоги кредитора щодо стягнення заборгованості за відсотками виникло лише 31.01.2014 р. з дня настання строку виконання боржником основного зобовязання і коли ним не було сплачено основну суму 15804,46 грн. та суму за відсотками в розмірі 481,35 грн. і строк предявлення таких вимог до поручителів триває шість місяців.

Оскільки предявлення вимог слід розуміти лише як предявлення позовної заяви, то суд не приймає до уваги посилання позивача на повідомлення ОСОБА_3 заявою-вимогою відповідно до реєстру відправлених листів від 11.03.2014 р. із штемпелем пошти 12.03.2014 р. та заперечення представника відповідача ОСОБА_3 про неотримання зазначеного повідомлення, оскільки вказані обставини не мають значення для обчислення строку предявлення вимоги до поручителів.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи та дату звернення позивача до суду із позовом, суд доходить висновку, що позивачем не пропущено шестимісячний строк предявлення вимог до поручителів, а отже, в даному випадку, можливе солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителів.

Однак, разом з цим, суд зазначає наступне.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом п. 2.1 договорів поручительства, поручитель бере на себе обовязок відповідати по зобовязаннях боржника.

Відповідно до п. 3.2 договорів поручительства поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобовязаннях боржника у повному обсязі, тобто: повернення кредиту, виплата відсотків за користування ним, сплату додаткових відсотків, відшкодування збитків, заподіяних кредиторові невиконанням або неналежним виконанням боржником умов договору кредитування.

При цьому умовами договорів поручительства не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

Отже, на думку суду, позовна вимога позивача про стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно суми заборгованості за кредитним договором, не узгоджується з вимогами ст. 554 ЦК України та умовами договорів поручительства.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого.

У даному випадку предметом спору є різні самостійні договори поручительства, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники. Також умовами договорів поруки передбачено право кредитора предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя.

Ураховуючи викладене, а також те, що ані нормами закону, ані умовами договорів поручительства не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості, згідно з вимогами ч. 3 ст. 554 ЦК України, відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 17.12.2014 року по справі № 6-185цс14 та від 01.07.2015 року по справі № 6-745ц15, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх судів України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позов Кредитної спілки «Компаньйон» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково та стягнути заборгованість по договору кредитування № К-3079/10.07.2013-Кр від 10.07.2013 року в солідарному порядку з боржника ОСОБА_1 та кожного його поручителя окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжними дорученнями № 559 від 24.04.2014 року про сплату судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок та № 576 від 28.04.2014 року про сплату судового збору у сумі 46 гривень 32 копійки.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 289 гривень 92 копійки не в солідарному порядку, як зазначає у своєму позові позивач, що не передбачено нормами діючого ЦПК України, а в рівних долях з кожного відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 360-7 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 541, 543, 553, 554, 610, 625, 626, 629, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Кредитної спілки «Компаньйон» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та поручителя 1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Кредитної спілки «Компаньйон» заборгованість по договору кредитування № К-3079/10.07.2013-Кр від 10.07.2013 року у сумі 24 381 грн. (двадцять чотири тисячі триста вісімдесят одна) грн. 60 коп., яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту 10 979 (десять тисяч девятсот сімдесят девять) грн. 41 коп. та відсотків за користування кредитом 13 402 (тринадцять тисяч чотириста дві) грн. 19 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та поручителя 2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь Кредитної спілки «Компаньйон» заборгованість по договору кредитування № К-3079/10.07.2013-Кр від 10.07.2013 року у сумі 24381 грн. (двадцять чотири тисячі триста вісімдесят одна) грн. 60 коп., яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту 10 979 (десять тисяч девятсот сімдесят девять) грн. 41 коп. та відсотків за користування кредитом 13 402 (тринадцять тисяч чотириста дві) грн. 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Компаньйон» витрати по сплаті судового збору у сумі 289 (двісті вісімдесят девять) грн. 92 коп. в рівних долях по 96 (девяносто шість) грн. 64 коп. з кожного відповідача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА