Справа № 372/4276/14 Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/421/15 Доповідач у 2 інстанції Іванова
Категорія 18 29.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Сліпченка О.І.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ПАТ АБ «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог банк посилався на те, що 26 вересня 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 100000 доларів США

на строк до 26.09.2018 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 14 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 26 вересня 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність з позичальником ОСОБА_1 перед кредитором за невиконання зобов'язань по кредитному договору в повному обсязі.

Далі позивач, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 своїх зобов'язань по кредитному договору належним чином не виконувала, станом на 11.08.2014 року має заборгованість перед банком в сумі 74328,03 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 937035 грн. 31 коп., тому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь банку вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 3 листопада 2014 року позов задоволено.

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 74328,03 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 937035 грн. 31 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування своєї скарги апелянт послалася на те, що суд незаконно стягнув з них заборгованість по пені розраховану в доларах США та не вказав курс НБУ, крім того суд не переконався що у банка є генеральна ліцензія на здійснення валютних операцій, чим порушив матеріальні та процесуальні норми.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26 вересня 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 100000 доларів США на строк до 26.09.2018 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 14 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 26 вересня 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність з позичальником ОСОБА_1 перед кредитором за невиконання зобов'язань по кредитному договору в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов'язань по кредитному договору належним чином не виконувала, станом на 11.08.2014 року має заборгованість перед банком в сумі 74328,03 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.08.2014 року становить 937035 грн. 31 коп., з яких: 67302,39 дол.США - кредитна заборгованість, 5497,73 дол.США - заборгованість по процентам, 1398,53 дол.США - пеня за прострочення сплати кредиту, 129,38 дол.США - пеня за прострочення сплати процентів.

З адресованих відповідачам письмових вимог вбачається, що позивач намагався врегулювати спір в досудовому порядку, але гроші банку не повернуті.

Задовольняючи позов ПАТ АБ «Укрсіббанк», суд першої інстанції виходив з того, що позичальник ОСОБА_1, відповідачі у справі, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконували, утворилась заборгованість, тому позивач має право вимагати стягнення з відповідачів коштів, нарахованих згідно з умовами кредитного договору та оскільки кредитний договір було забезпечено порукою, відповідачі відповідають перед позивачем, як солідарні боржники.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

При цьому ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» установлено, що кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Стаття 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучення коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Таким чином, здійснення кредитних операцій у іноземній валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України.

Доказів того, що у позивача «Укрсіббанку» відсутня банківська ліцензія на вказані операції апелянт не надав.

Посилання апелянта на те, що суд незаконно стягнув з відповідачів заборгованість по пені розраховану доларах США, що є порушенням положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Так, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013, положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" щодо обмеження пені у грошових зобов'язаннях подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється на правовідносини, суб'єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності (підприємці). Таким чином, ці положення не відносяться до даних правовідносин.

Доводи апелянта, що суд не зазначив у рішенні курс НБУ за яким визначено суму боргу у гривнях, спростовується матеріалами справи, оскільки відповідно розрахунку заборгованості курс НБУ станом на 11.08.2014 року USD становив 11,606756 (а.c. 38).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :