Провадження № 2/522/2634/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Нікітіної С.Й.,

при секретарі - Віноградовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом визнання права власності на частину квартири за набувальною давністю, обґрунтувавши свої вимоги наступним чином.

На підставі свідоцтва про права власності від 04.12.1996 року № 87269 позивач ОСОБА_1 є власником 1/4 квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

1/4 частини вищевказаної квартири належала чоловіку її тітки - ОСОБА_4, який був позивачці як рідний батько.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті позивачка стала володіти та користуватися 1/4 частини квартири за вищезазначеною адресою, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_4. До теперішнього часу ОСОБА_1 фактично відкрито володіє спірною частиною квартири, стежить за технічним станом в цілому та сплачує комунальні послуги, що підтверджує довідка про відсутність заборгованості.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, якою підтримав свої позовні вимоги та просив суд задовольнити позов, закінчивши розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі до судового засідання не з'явились, надали заяву, якою підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов за їх відсутності.

Проаналізувавши наявні докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 виховувалась тіткою та її чоловіком, які були їй майже батьками. Після смерті тітки, щоб була можливість більше піклуватись про її чоловіка ОСОБА_4, позивач та чоловік тітки вирішили обміняти свої самостійні квартири на одну спільну велику, що підтверджує обмінний ордер №12370 від 14.03.1986 року, виданий Бюро обміну житловим приміщенням виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті позивачка стала володіти та користуватися 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_4. До теперішнього часу ОСОБА_1 фактично відкрито володіє спірною частиною квартири, стежить за технічним станом в цілому та сплачує комунальні послуги, що підтверджує довідка про відсутність заборгованості.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено ЦК України.

За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Посилаючись на наведене та керуючись ст.ст. 209, 212-215, 223, 224, 233 ЦПК України, ст.ст. 328, 344, 397 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 за набувальною давністю право власності на 1/4 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ:

03.02.2015