Справа №577/1694/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Громова Л. В.
Номер провадження 22-ц/788/1112/15 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Білецького О. М. , Семеній Л. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 квітня 2015 року

в справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Конотопська міська рада, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Конотоп реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 квітня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви ОСОБА_3

При цьому зазначає, що у заяві ставилось питання встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_7 з родиною ОСОБА_3, а не факту проживання заявника зі спадкодавцем без реєстрації шлюбу. Вважає, що родина ОСОБА_3 та ОСОБА_7 були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, матеріали досудового розслідування № 0001225, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1, який належав йому на праві власності (а.с. 21, 28-30, 39). ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер у своєму будинку (а.с. 14).

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 166 від 26 серпня 2014 року, смерть ОСОБА_7 наступила внаслідок набряку головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, закритої черепно-мозкової травми, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, намір не визначений.

Також судом встановлено, що ОСОБА_7 перебував в морзі з 25 липня 2014 року до 30 липня 2014 року. Його похованням займалося ТОВ КП «Флора» за дорученням заступника міського голови ОСОБА_8 (а.с. 25-27, 31-35 матеріалів досудового розслідування).

Заявниця ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_3 і перебуває в шлюбі з ОСОБА_5 ( а.с. 5, 6).

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що надання допомоги по сусідству: ОСОБА_7 - фізично, а ОСОБА_3 - матеріально, не дає права вважати їх однією сім'єю.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як передбачено ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім'єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини.

Виходячи зі змісту статей 234, 256 ЦПК України, а також роз'яснень, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 (а.с. 2-3) слідує, що встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_7 з нею та її родиною не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини має значення для оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_7

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_2, у будинку, який належав йому на праві власності, а заявниця, її чоловік та дочка за адресою: АДРЕСА_3.

Також встановлено, що ОСОБА_7 допомагав ОСОБА_3 по господарству, а вона годувала його, давала гроші, прала та купувала йому одяг.

Таким чином, заявник та ОСОБА_7 проживали по сусідству і допомагали один одному, жодних взаємних сімейних прав та обов'язків між ними не виникло.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер у своєму будинку.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що знайшли ОСОБА_7 лише через два дні - 25 липня 2014 року. В своїх поясненнях слідчому, ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_6 пояснювали, що ОСОБА_7 був їхнім сусідом, вів антигромадський спосіб життя і зловживав спиртними напоями.

Після смерті ОСОБА_7 перебував в морзі з 25 липня 2014 року до 30 липня 2014 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що поховати ОСОБА_7 заявнику не дали змоги, жодними доказами не підтверджуються.

Натомість, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що заявниця з моргу ОСОБА_7 не забирала, в зв'язку з чим Конотопське районне відділення СМЕ та начальник СВ КМВ ГУМВС зверталися з проханням надати допомогу в його похованні, після чого, за дорученням заступника міського голови ОСОБА_8, його похованням займалося ТОВ КП «Флора».

Таким чином, ОСОБА_3, всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог про те, що ОСОБА_7 проживав з її родиною однією сім'єю.

Посилання суду першої інстанції на п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, яка передбачає встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, на правильність висновків суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 не впливає.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -