АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1881/15 Головуючий 1 інстанції Ткаченко О.Д.
Справа № 408/774/14-ц Доповідач: Овсяннікова А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу прокурора Біловодського району Луганської області на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Євсузької сільської Ради, третіх осіб - відділу Держземагенства в Біловодському районі, Біловодської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Євсузької сільської Ради, третіх осіб - відділу Держземагенства в Біловодському районі, Біловодської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_4, яка на час смерті проживала разом з ним за одною адресою.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке він прийняв відповідно до закону.

До складу спадщини входить земельна ділянка площею - 6.2700 га, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Євсузькій сільській раді. Право власності на земельну ділянку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку , виданим ОСОБА_4 05 листопада 2004 року.

Після смерті матері державний акт на право власності на земельну ділянку втрачено.

З метою реалізації свого права на спадщину він звернувся до Біловодської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, але відповідно до отриманої постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій від 21 серпня 2014 року №458/02-31, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку за відсутності правовстановлюючого документу.

Згідно внесених змін до законодавства відділ Держземагентсва у Біловодському районі не уповноважений видавати нові (дублікати) правовстановлюючих документів, які раніше були зареєстровані за вже померлими громадянами.

Від прийняття спадщини він не відмовлявся та фактично прийняв спадкову земельну ділянку. Визнання права власності на земельну ділянку потрібно для виготовлення правовстановлюючих документів на його ім'я.

Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, загальною площею 6.2700 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Євсузькій сільській раді, для ведення сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник відповідача Євсузької сільської ради Біловодського району Луганської області проти доводів позивача не заперечував.

Представник третьої особи Біловодської районної державної адміністрації направив до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та про винесення рішення на підставі діючого законодавства України.

Представник відділу Держземагенства в Біловодському районі в судове засідання не з'явився.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 15 жовтня 2014 року позовні вимоги гр. ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за спадкоємцем першої черги гр. ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку площею 6,2700 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2 (пай № НОМЕР_3) за державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, розташованої на території Євсузької сільської Ради Біловодського району Луганської області, який був виданий 5 листопада 2004 року на ім'я гр. ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі прокуратура Біловодського району Луганської області просить рішення суду скасувати, оскільки судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Вказують, що судом документально не відображено у рішенні факт спільного проживання спадкодавиці ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Встановлено, що ОСОБА_4 за життя була записана матір'ю п'ятьох дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Інші спадкоємці не встановлювались у судовому порядку при розгляді справи, вони і не залучались до провадження як відповідачі.

Згідно актового запису про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Шестимісячний строк, встановлений законодавством для вступу у право спадкування, сплинув 21 липня 2014 року.

Біловодським районним судом Луганської області визнано право власності на земельну ділянку за ОСОБА_1, без визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, судом не встановлено місцезнаходження земельної ділянки, на яку визнавалось право власності, а саме - чи знаходиться вона за межами чи в межах с. Євсуг Біловодського району.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 - мати позивача ОСОБА_1

Після її смерті залишилася спадщина, а саме: земельна ділянка площею 6,27 га, що підтверджується ксерокопією державного акту на право власності на земельну ділянку(серія НОМЕР_4), виданого на підставі розпорядження голови райдержадміністрації №216 від 28 травня 2003 року.

Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_5 05 листопада 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 1216; 1218; 1221 ч.1; 1223 ч.2; 1225 ч.1; 1258 ч.1; 1268 ч.1,3; 1270 ч.1 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Визнаючи за ОСОБА_1 право власності на спадщину суд першої інстанції обґрунтовано виходив з цих вимог закону та обставин по справі.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то вони судовою колегією не приймаються.

Згідно довідки Євсузької сільської ради від 26 вересня 2014 року спадкодавиця ОСОБА_4 на час своєї смерті проживала разом зі своїм сином - позивачем по справі.

За таких обставин він є особою, яка прийняла спадщину і додатково звертатися з заявою про прийняття спадщини йому не потрібно та визначати додатковий строк для прийняття спадщини також.

Від спадщини ОСОБА_1 не відмовлявся.

Той факт, що у ОСОБА_4 є ще діти, не свідчить про те, що вони прийняли спадщину.

З відповіді нотаріуса вбачається, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або відмовились від неї - немає.

За таких обставин позивач пред'явив позов до сільської ради.

Відносно того, що невідомо, де фактично знаходиться земельна ділянка, то колегія виходить з ксерокопії державного акту, де чітко зазначено, що земельна ділянка знаходиться на території Євсузької сільської ради, яка є відповідачем по справі.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Біловодського району Луганської області - відхилити.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 жовтня 2014 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: