Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1840/15 Головуючий у суді І-ї інст Мумига І. М.
Доповідач Суржик М. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

15.09.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.,

при секретарі Кравченко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді в режимі відео конференції цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» та ОСОБА_2 на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» про стягнення суми депозитного вкладу та відсотків,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (далі Банк) про стягнення суми депозитного вкладу та відсотків. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 31 липня 2013 року вона уклала з Компаніївським відділеням ПАТ КБ «Приват Банк» договір №SAMDN8051 «Депозит Плюс на 1 місяць» , за яким передала банку кошти в розмірі 50000 грн. 25 січня 2014 року ОСОБА_2 уклала з відповідачем договір №SAMDN4983, за яким кошти першого депозитного вкладу конвертувала у 7000 доларів США.

18 березня 2014 року позивач була змушена через тяжкий збіг обставин подати відповідачеві заяву про розірвання договору та повернення депозитного вкладу. На вимогу позивача Банк повернув суму депозиту, але не в повному розмірі, а саме банк не сплатив належну їй суму процентів за користування вкладом, що за 53 дні користування депозитом становить 91,23 долара США. А також банк утримав з її внеску суму коштів в розмірі 421.73 доларів США за дострокове (до 3-х місяців) розірвання по ініціативі клієнта Договору. Тобто відповідач замість 7091,23 доларів США повернув позивачеві 6588,82 доларів США, що на думку позивача є порушенням умов договору та вимог чинного законодавства. 19 березня 2014 року та 03 квітня 2014 року позивач надсилала банку претензійні листи, але звернення залишились нерозглянутими.

Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь суму внеску в розмірі 4892,53 грн., що еквівалентно 421,73 долара США, суму процентів річних за фактичну кількість днів користування внеском в розмірі 1058,37 грн., що еквівалентно 91,23 долара США та понесені нею судові витрати по справі.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровограсдької області від 12 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_2 суму внеску в розмірі 2518,94 грн., що еквівалентно 217,13 доларам США, вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційних скаргах позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Відповідач, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга позивачки підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга Банку підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується письмовими доказами по справі, що 31 липня 2013 року між ОСОБА_2 та Компаніївським відділенням ПАТ КБ «Приват Банк» укладено договір №SAMDN8051 «Депозит Плюс на 1 місяць», відповідно до умов якого, позивач передала банку кошти у розмірі 50000 грн. (а.с.6). 25 січня 2014 року між ОСОБА_2 та банком було укладено договір №SAMDN4983 згідно з яким передані кошти в сумі 50000 грн. конвертувала у долари, а саме у сумі 6024,74 та 976.00 доларів США, що разом склали 7000 доларів США (а.с.7-8).

Відповідно до п.27 Договору процентна ставка за користування внеском протягом строку складає 9% річних, мінімальний строк внеску становить 6 місяців.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач погодилась про стягнення 3% від суми вкладу за дострокове повернення їй вкладу, про що заявила письмово. Такий висновок суду ґрунтується на вимогах закону та відповідає дійсним обставинам справи.

Згідно з частиною 2 статті 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Статтею 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Тобто, між сторонами склалися договірні відносини, які регулюються не тільки вимогами ЦК України, а і укладеним сторонами договором.

Пунктом 12 договору №SAMDN4983 від 25 січня 2014 року передбачено право клієнта вимагати розірвання договору до спливу терміну його укладання та зазначено, що в такому разі повертається сума вкладу, а за неповні шість місяців відсотків по вкладу виплачуються по ставці «до запитання» за фактичну кількість днів, що минули з дня укладання договору до дня розірвання.

Таким чином, клієнт має право достроково в односторонньому порядку розірвати договір банківського рахунку, а підставою для розірвання договору є заява клієнта.

Позивач, підписавши заяву від 25 січня 2014 року про розірвання договору депозиту №SAMDN8051 «Депозит Плюс на 1 місяць», за яким було передано банку кошти в розмірі 50000 грн., погодилась з тарифами банку, відповідно до яких при достроковому розірванні договору №SAMDN4983 з ініціативи клієнта банк утримує комісію за оформлення документів при закритті депозитного рахунку у розмірі 3% від суми вкладу (а.с.106). Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 18 березня 2014 року про дострокове розірвання договору №SAMDN4983 вона також дала згоду на утримання банком частини нарахованих процентів за неповний строк вкладу в розмірі 75,28 доларів США (а.с.12).

Однак колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції не надав належної оцінки Рішенню кредитного комітету Банку, яким було змінено розмір комісії за розірвання вкладу з ініціативи клієнта раніше 3-х місяців з дати оформлення вкладу та встановлено таку комісію в розмірі 7% від суми вкладу, що підтверджується випискою із протоколу кредитного комітету від 25 лютого 2014 року (а.с.122).

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи відповідача про те, що банк має право утримувати комісію за оформлення документів на розірвання договору згідно з діючими тарифами на час розірвання договору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при розірванні даного договору за ініціативою позивача раніше 3-х місяців з дати оформлення вкладу відповідач мав право стягнути 7% від суми вкладу.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду підлягає скасуванню, а в позові відмовити.

Керуючись ст.ст.303,307, 309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» задовольнити повністю, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2014 року скасувати.

В позові ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» про стягнення суми депозитного вкладу та відсотків відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: