Номер провадження: 22-ц/785/2840/15
Головуючий у першій інстанції Споришева Н. І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 19 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням та додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з навчанням та стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що їх доньці ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 виповнилось 18 років, вона проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. На даний час донька являється студенткою Первомайського медичного коледжу ВНЗ 1-го рівня акредитації. Добровільно відповідач матеріальної допомоги не надає, в зв'язку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання, а також додаткові витрату на дитину в сумі 4125 грн., сплачених за навчання доньки за три семестри.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 19.01.2015 року задоволено частково позов ОСОБА_2 Стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2014 року до 30.06.2017 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. Вирішено питання щодо судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати в частині відмови в стягненні додаткових витрат на утримання доньки, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в цій частині.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, вона навчається та є студенткою другого курсу Первомайського медичного коледжу ВНЗ 1-го рівня акредитації.

Відповідач є працездатним, працює водієм в Любашівському центрі зайнятості, отримує заробітну плату в розмірі 1218 грн.

Задовольняючи позов про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для звільнення від сплати аліментів не має, із таким висновком погоджується і колегія суддів.

Відповідач є працездатним, отримує заробітну плату, відтак об'єктивні відомості про те, що він не в змозі надавати кошти на утримання відсутні.

Відповідна оцінка доводам про те, що на його утриманні перебуває непрацездатні особи, судом першої інстанції надана, і суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які були досліджені судом першої інстанції у встановленому порядку, а нових доказів ОСОБА_3 не надано.

У будь - якому випадку, акт обстеження, на який посилається апелянт у апеляційній скарзі, не є доказом неможливості надання утримання.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а рішення суду в зазначеній частині залишенню без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення додаткових витрат на дитину у вигляді коштів, витрачених на навчання, суд першої інстанції виходив з ненадання доказів підстав для стягнення коштів.

Висновок суду про відмову у задоволенні позову про стягнення додаткових витрат є вірним.

Відповідно до ст.185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ст.6 СК правовий статус дитини особа має до досягнення повноліття.

Оскільки ОСОБА_4 є повнолітньою особою, то вимоги ст.185 СК на виникші правовідносини не розповсюджуються і в порядку зазначеної статті стягненню не підлягають, що також підтверджується правилами ст.201 СК.

Враховуючи відсутність правових підстав для задоволення позову, висновок суду про ненадання доказів як підставу для відмови у позові є невірним, але це не призвело до неправильного вирішення справи, тому в частині обґрунтування мотивів відмови у задоволенні позову рішення підлягає зміні, а в решті залишенню без змін.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення в зазначеній частині зміні.

Керуючись ст.ст.304,п.3ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 19 січня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову, в решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: