Справа № 536/998/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Литвинюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області, Прокурор Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області, Прокурор Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 26 березня 2001 року між нею та відповідачем по справі було розірвано шлюб, від якого вони мають неповнолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 2001 року відповідач ОСОБА_2 ніяких стосунків з донькою не підтримує, злісно ухиляється від її виховання та утримання. Матеріальної допомоги не надає. Дитина повністю перебуває на утриманні позивача.

На підставі викладеного позивач просила суд постановити рішення, яким ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, позбавити батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідне повідомлення. В матеріалах справи міститься заява відповідача ОСОБА_2 в якій він позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить слухати справу за його відсутності.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Кременчуцького району в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, та вважала його таким, що підлягає задоволенню.

Прокурор прокуратури Кременчуцького району Полтавської області в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Неповнолітня ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає разом з матір'ю ОСОБА_1. Її батько ОСОБА_2 не цікавиться її життям, не приймає участі у вихованні.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, неповнолітню ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи, давши повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, яке було видане Кам'янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області.

ОСОБА_2 маючи неповнолітню доньку ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, покладених на нього статтею 150 СК України, щодо піклування про дитину, її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, готування до самостійного життя, матеріальної допомоги в достатньому обсязі не надає та не виховує дитину. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні і вихованні.

Так, відповідно до довідки № 02-29/320 від 10 квітня 2015 року, виданої виконавчим комітетом Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1. Дитини перебуває на утриманні матері.

Згідно довідки Новооріхівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім. О.Г. Лелеченка Лубенської районної ради Полтавської області від 10.04.2015 року за № 43/01-03, неповнолітня ОСОБА_3 навчалася з 2006-2010 рік в Новооріхівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів ім. О.Г. Лелеченка Лубенської районної ради Полтавської області. На підставі заяви, поданої класним керівником ОСОБА_4, батько, ОСОБА_2, у вихованні дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично участі не брав, жодного разу не був на батьківських зборах, до вчителів за консультаціями не звертався, не цікавився її успіхами в школі.

Згідно довідки Кременчуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 28 Кременчуцької міської ради Полтавської області від 06.04.2015 року за № 131, неповнолітня ОСОБА_3 навчалася в Кременчуцькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 28 з 22. 11.2010 року по 10.09.2012 року. За час навчання ОСОБА_3 батько ОСОБА_2 жодного разу не був на батьківських зборах, до вчителів за консультаціями щодо навчання і виховання дитини не звертався, не цікавився її успіхами у шкільному житті.

Відповідно до характеристики від 15.04.2015 року за № 01-24/191, яка була видана Кременчуцькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 8 Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_3 навчається у ЗОШ № 8 з 10.09.2012 року. За час навчання зарекомендувала себе як старанна, працелюбна учениця. Мати приділяє належну увагу навчанню та вихованню доньки.

В матеріалах справи міститься заява відповідача ОСОБА_2 від 24.04.2015 року, зареєстрована в реєстрі за № 719, посвідчена приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ципко Т.А., відповідно до якої відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суду надано висновок органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації від 12.05.2015 року за № 1-19/189 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки ОСОБА_3

Враховуючи, що відповідач дійсно тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 14, 57-60, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області, Прокурор Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. О. Колотієвський