Справа № 214/7882/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 лютого 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ан О.В.,

при секретареві - Рімашевській В.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні житлом та стягнення моральної шкоди, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про вселення та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні житлом та стягнення моральної шкоди, з якого вбачається, що 23 січня 2009 року позивач зареєструвався в житловій двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та 30.06.2009 року отримав свідоцтво право власності на 38/100 вказаного житла. Квартира має дві ізольовані кімнати, одна кімната 18,70кв.м належить відповідачу ОСОБА_3, та друга кімната становить 11,80 кв.м. і належить позивачу, загальна площа квартири 49,70 кв.м. Але відповідач не пускає позивача до свого помешкання. Вхідні двері в квартиру були зміненні на металеві, змінені в тому числі і замки. Тільки у вересні 2012 року позивачеві вдалось. потрапити до квартири, двері в його кімнату були відчиненні, був зірваний замок. Майно, що було в кімнаті, - відсутнє. З цього часу позивач не має доступу до вказаного помешкання та позбавлений можливості користуватись власним майном, у зв'язку з чим позивач звернувсь до суду з даним позовом.

В судовому засіданні, представник позивача та позивач кожен окремо позовні вимоги в повному обсязі підтримали та наполягала на їх задоволенню. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач та його представник у судове засідання на не з'явилися, про дату, час, місце слухання справи повідомлялися належним чином, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення, про причини неявки відповідача суд не має відомостей. До суду надали заяву про перенесення слухання справи, суд вбачає зловживання відповідачем свого права так як перенесення судового засідання було вже не одноразово з їх сторони що підтверджується матеріалами справи.

Свідок, ОСОБА_4, допитана в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 рідний брат її чоловіка, йому належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, . В 2009 році приватизував, був обмін з дружиною ОСОБА_3,фактично ОСОБА_1 жив зі своєю сестрою. В 2007 році - син був зареєстрований в квартирі але ОСОБА_3 не пустив в житло. Позивач не може користуватися не пускають жити. ОСОБА_3 дуже агресивний, обіцяв підшукати варіант але в квартирі жити не будем. За квартиру сплачують але користуватись не можуть. 3-4 рази приходили, що не пускав були ключі але двері зміненні на металеві замки інші. Повідомили що живуть майстриаїх речей: дивана, сервантата, вішалки, столу дубового не було. Зверталися до дільничого - попередив ОСОБА_3 , що повинен впустити.

Керуючись ст.ст. 169,224 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній даних та доказів за відсутності відповідача.

Суд дослідив матеріали справи:

- ордер на житлове помешкання № 1081 від 28.03.1992 року виданий ОСОБА_5 на житлову двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6);

- технічний паспорт на квартиру на квартиру яка розташована в АДРЕСА_1. згідно якого квартира має житлову площу 49.70кв.м і складається з кімнат розміром 18.70 і 11.80 кв.м.(а.с.7-8);

- витяг №24981646 від 05.01.2010 року видана КП ДОР «Криворізьке БТІ» ОСОБА_1 про те, що, відповідно до даних архівної справи квартира в АДРЕСА_1 зареєстрована в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 286П-347, запис 347, на ім'я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності УЖКГ Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням №С-195 від 04.03.2009р.(а.с.9);

- свідоцтво про право власності № С 486 від 30.06.2009 року відповідно до якого квартира розташована в АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності: ОСОБА_1.(А.с.10);

- свідоцтво про смерть ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.11);

- Довідка «НОВО-КОМ» від07.08.2014 року № 35 видана ОСОБА_1 в тому, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом з братом ОСОБА_6 з 04.06.2007 року (а.с. 12);

- квитанція № 000050 Серія 03-ААВ від 09.09.2014 року про надання юридичних послуг а саме складання позовної заяви, юридична консультація та представництво в судді в якості представника в сумі 3000 грн.(а.с.13);

- квитанції про сплату ОСОБА_5 комунальних послуг. (а.с.14-34);

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення частково позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно до ст.. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дії, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач своїми діями перешкоджає позивачу користуватися своєю власністю, тобто, частиною вказаної квартири чим порушує її право на приватну власність.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем порушені права позивача щодо користування власністю, а тому позивача ОСОБА_1 необхідно вселити в будинок за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача ОСОБА_3 не чинити позивачу перешкод в користуванні належним йому житловим приміщенням.

Згідно з Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 р. № 630, споживач зобов»язяний сплачувати комунальні послуги відповідно до частки належної йому у праві спільної - сумісної власності. Право на несплачувати вартість послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання цих послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою.

Згідно зі ст. 360 ЦК співвласник відповідно до своєї частки на правах спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Суд вважає, що позивачем не надано доказів та правових підстав ( передбачених законодавством норм) стягнення з відповідача сплачених позивачем комунальних послуг, том в задоволенні вимог про стягнення з відповідача комунальних платежів з січня 2009 року до липня 2014 року належить відмовити.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, суд керується ст. 23 ЦК України, вважає , що порушенням права користування належним позивачу майном відповідач причини позивачу моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує суттєвість змін у житті позивача та розмір зусиль який позивач повинен прикласти для відновлення свого права та вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з відповідача на користь позивача 500 гр-н в рахунок відшкодування моральнї шкоди.

В силу ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243 грн. 60коп. в рахунок відшкодування судового збору та 3000 грн. відшкодування витрат на правову допомогу за умови участі представника в судових засіданнях, написання позовної заяви та надання консультацій.

На підставі викладеного та керуючись ст. 321, 386 391, 360ЦК України, ст. ст.88, 212-214,224-226 ЦПК України, ч. 1с. 150 ЖК України -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні житлом та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру за адресою АДРЕСА_1

Зобов'язати ОСОБА_7 не чинити ОСОБА_1 перешкод в користуванні належною ОСОБА_8 власністю кімнатою і підсобними приміщеннями у АДРЕСА_1

Стягнути зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 500 гр-н в рахунок відшкодування моральної шкоди та 3243 гр-ні 60 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

В задоволенні решти поповни вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів/

Суддя О.В. Ан