Справа № 367/7937/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Чернов Д. Є.

при секретарі Тарасюк С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного університету державної податкової служби України, третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування ордеру на заселення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 липня 2001 року на підставі спільного рішення ректорату і профспілкового комітету Академії ДПС України (зараз Національний університет державної податкової служби України (далі - Відповідач) від 05.01.2001 року та наказу Академії ДПС України №280 від 15.02.2001 року ОСОБА_3 був виданий Ордер №7 на житлову площу в гуртожитку Академії ДПС України: однокімнатна ізольована квартира житловою площею 17,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Квартира) на право зайняття її сім'єю з 2-х чоловік: ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Зазначає, що станом на подачу позову він в Квартирі проживає та з 11.12.2002 року зареєстрований. Вважає, що гуртожиток Відповідача, в Квартирі якого він проживає належить до виду гуртожитків для проживання сімей. Крім того, зазначає, що поселення Відповідачем в Квартиру ОСОБА_2 було здійснено без його згоди та без спільного рішення адміністрації й профспілкового комітету, що не відповідає діючим нормам законодавства України.

В зв'язку з вище викладеним просив визнати недійсним та скасувати виданий Відповідачем на ім'я ОСОБА_2 Ордер на заселення його в кімнату, а фактично - в однокімнатну квартиру №203 (надання ліжко-місця) гуртожитку по АДРЕСА_1; визнати його право на виключно письмову форму надання ним згоди на підселення та проживання третіх осіб у квартирі №203 гуртожитку по АДРЕСА_1; судові витрати покласти на Відповідача.

В судове засідання представник позивача з'явився, позов підтримав в повному обсязі, просив його задоволити.

Представник Відповідача в судове засідання з'явилася, позов не визнала, просила відмовити в його задоволені.

Третя особа в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливо розглянути справу у його відсутність.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 03 липня 2001 року на підставі спільного рішення ректорату і профспілкового комітету Академії ДПС України (зараз Національний університет державної податкової служби України) від 05.01.2001 року та наказу Академії ДПС України №280 від 15.02.2001 року ОСОБА_3 був виданий Ордер №7 на жилу площу в гуртожитку Академії ДПС України: однокімнатна ізольована квартира житловою площею 17,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на право зайняття з сім'єю з 2-х чоловік: ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Судом встановлено, що станом на подачу позову ОСОБА_1 в Квартирі проживає та з 11.12.2002 року зареєстрований. Судом встановлено, що гуртожиток Відповідача, в Квартирі якого проживає Позивач не має статусу сімейного. Крім того, судом встановлено, що 03 вересня 2014 року протоколом №7 засідання житлово-побутової комісії Відповідача, членами якої є як представники від адміністрації так і представники профспілкового комітету Відповідача, вирішено надати провідному фахівцю (юрисконсульту) юридичного відділу ОСОБА_2 ліжко-місце в квартирі 203 гуртожитку Інституту післядипломної освіти (АДРЕСА_1). На підставі вище зазначеного рішення засідання житлово-побутової комісії Відповідача ОСОБА_2 отримав відповідний ордер. Вище зазначені обставини встановлені в рішенні Ірпінського міського суду Київської області по справі №367/5939/14-ц від 16.10.2014 року, що набрало законної сили, а отже не потребують доказуванню по цій справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЖК УРСР жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

Згідно ст. 129 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Згідно п. 4 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208 (далі - Положення №208), гуртожитки підрозділяються на два види: для проживання одиноких громадян (жилі приміщення знаходяться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках); для проживання сімей (жилі приміщення, що складаються з однієї чи кількох кімнат, перебувають у відособленому користуванні сімей).

Відповідно до п. 17 Положення №208 громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вправі вселити в займані приміщення своїх неповнолітніх дітей. Вселення інших членів сім'ї в указані приміщення допускається лише з дозволу адміністрації, профспілкового комітету і комітету комсомолу підприємства, установи, організації та письмової згоди членів сім'ї громадянина, які проживають разом з ним. Разом з тим посилання Позивача на зазначений пункт Положення №208 є необґрунтованим, оскільки в даному пункті мова йде про громадян, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, а квартира №203 - це жиле приміщення, яке знаходиться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках. Тому Відповідач має право без згоди Позивача надавати вільну жилу площу тим, хто її потребує.

Оскільки ОСОБА_2 був вселений до гуртожитку, який не має статусу сімейного, на законних підставах (на підставі спільного рішенням адміністрації та профспілкового комітету Відповідача та виданого на його підставі ордера), суд відмовляє в задоволенні позову.

На підставі ст. ст. 128, 129 ЖК УРСР, п. 2, 4, 17 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 30, 57, 58, 60, 61, 64, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. Є. Чернов