ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/1919/14-ц
Провадження № 2/636/45/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
в складі:головуючого - судді Гуменного З.І.,
за участю секретаря судового засідання Караулової О.М., представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, посвідчений 08.11.2013 року приватним нотаріусом Харківської області ОСОБА_7

В позовній заяві позивач вказала, що після смерті її тьоті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 року вона, як спадкоємиця за законом, звернулася для оформлення спадщини. Нотаріус повідомила їй, що 08.11.2013 року приватним нотаріусом ОСОБА_7 був посвідчений заповіт, який був складений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4. Вона вважає, що заповіт був складений ОСОБА_6 в результаті обману з боку ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_3 - соціального працівника, яка обслуговувала ОСОБА_6, вказані особи, скориставшись тяжким становищем ОСОБА_6, її хворобою, незадовго до смерті, змусили її підписати заповіт на свою користь. Про смерть ОСОБА_6 ОСОБА_3 нікого з її родичів не повідомила, разом з донькою дуже швидко поховала її.

Позивач в судовому засіданні просила заявлені нею вимоги задовольнити та пояснила, що ОСОБА_6 завжди говорила, що будинок і все своє майно вона залишить їй з братом. Вони з ОСОБА_6 були близькі, позивач разом з братом допомагали тьоті по господарству, на городі, зробили у неї в хаті ремонт. ОСОБА_6 дорожила родинними стосунками з племінниками.

Представник позивачки ОСОБА_1 вимоги ОСОБА_2 підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що вона обслуговувала ОСОБА_6 протягом 5 років, яка була самотньою, нікому не була потрібна, родичі до неї не ходили, тому ОСОБА_3 допомагала їй не тільки як соціальний працівник, а як донька. Вона возила її в лікарню, допомагала їй по господарству, і ОСОБА_6 запропонувала оформити на неї заповіт, але ОСОБА_3 попросила, щоб заповіт був складений на її доньку ОСОБА_4 Вранці 08.11.2013 року ОСОБА_3 відвезла ОСОБА_6 до нотаріуса ОСОБА_7, і при складанні заповіту в одній кімнаті знаходилися ОСОБА_6, ОСОБА_3 і нотаріус ОСОБА_7 ОСОБА_3 пояснила, що заповіт ОСОБА_6 прочитала вголос та підписала в її присутності і в присутності нотаріуса, за нотаріальні послуги платила ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що її мати ОСОБА_3 обслуговувала ОСОБА_6 протягом кількох років як соціальний працівник, піклувалася про неї. Вона з ОСОБА_6 познайомилася весною 2013 року і була у ОСОБА_6 вдома 1-2 рази разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3, з сусідами або родичами ОСОБА_6 не бачилася. ОСОБА_4 знала, що ОСОБА_6 на прохання її матері зробила заповіт на її ім'я, вона до нотаріуса не їздила, заповіт їй передала її мати ОСОБА_3, коли ОСОБА_6 ще була жива. Похованням ОСОБА_6 займалася її мати ОСОБА_3, сама ОСОБА_4 похованням не займалася, на кладовищі та на поминках не була.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав у повному обсязі та пояснив, що його рідна тьотя ОСОБА_6 неодноразово говорила, що будинок залишить племінникам. Вони з сестрою ОСОБА_2 завжди допомагали тьоті по господарству, на городі, він особисто приймав участь в ремонті її будинку. Незадовго до смерті ОСОБА_6 до неї приїжджала рідна сестра тітки ОСОБА_9, і на сімейній нараді вирішили, що ОСОБА_6 залишить будинок племінникам, тобто йому з сестрою ОСОБА_2, а тому просив вимоги позивача задовольнити.

Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року у с. Малинівка, Чугуївського району, Харківської області померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 43). Померла проживала за адресою: АДРЕСА_1, який належав їй на праві власності, що не заперечувалося сторонами і було підтверджено довідкою КП «Чугуївське МБТІ» (а.с. 63). За своє життя ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений 08.11.2013 року приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7, згідно якого на випадок своєї смерті зробило розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_4, (а.с. 32). Вказаний заповіт внесений у Спадковий реєстр, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35678159 від 08.11.2013 року (а.с. 33).

Згідно наданої копії спадкової справи № 146/2014 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6, із заявою про прийняття спадщини 14.03.2014 року звернулися племінники ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 71, 74). Також 14.03.2014 року до нотаріальної контори надана заява ОСОБА_9, сестри ОСОБА_6, в якій вона сповіщає нотаріальну контору про те, що вона відмовляється від прийняття належної частки спадкового майна за законом після смерті ОСОБА_6 на користь племінників померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_10, в рівних частинах на кожного (а.с. 73). На підтвердження родинних відносин між померлою ОСОБА_6 та ОСОБА_9, надані копії свідоцтва про її народження серії НОМЕР_2 та свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 (а.с. 87, 88). 16.01.2014 року до нотаріальної контори подана заява ОСОБА_4 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 за заповітом померлої від 08.11.2013 року (а.с. 72).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_5 є рідними племінниками померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6, що не заперечується відповідачами.

Приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 надана копія заповіту ОСОБА_6 від 08.11.2013 року, в якому вона власноручно підписала, та який зареєстрований в реєстрі за № 2640 (а.с. 93). Однак, як було встановлено у судовому засіданні, заповіт був складений із порушенням, оскільки при укладанні заповіту окрім ОСОБА_6, яка склала заповіт, та ОСОБА_4, якій було заповідано майно, була присутня мати ОСОБА_4 - ОСОБА_3, яка як соціальний працівник здійснювала догляд за ОСОБА_6

Згідно ст. 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках.

Згідно ст. 8 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов'язки тощо. Довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Витяг зі Спадкового реєстру про наявність складеного заповіту видається тільки заповідачу.

Згідно ст. 45 Закону України «Про нотаріат», нотаріально посвідчувані правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса.

Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення.

Згідно ст. 59 Закону України «Про нотаріат», документи, в яких викладено зміст угод, що посвідчуються в нотаріальному порядку, подаються нотаріусу або посадовій особі органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, не менш ніж у двох примірниках, один з яких залишається у справах державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса, у виконавчому комітеті сільської, селищної, міської Ради народних депутатів.

Згідно наказу міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» п.1.11. свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України (в ред. 2004 року), обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно наданої інформації територіального центру соціального обслуговування Чугуївської районної державної адміністрації від 12.09.2014р. № 225, ОСОБА_6 знаходилась на обліку і обслуговуванню центру з 30.09.2005 року по 01.12.2013 року, і знята з обслуговування у зв'язку зі смертю, обслуговуванням якої з 01.01.2013р. здійснювала соціальний працівник ОСОБА_3 (а.с. 103).

Як пояснила ОСОБА_3 в судовому засіданні, 08.11.2013 року вона відвезла ОСОБА_6 до нотаріуса ОСОБА_7 для посвідчення заповіту на ім'я її доньки ОСОБА_4 За нотаріальні послуги посвідчення заповіту платила ОСОБА_3, ОСОБА_6 вчинення вказаної нотаріальної дії не оплачувала. При складенні заповіту в одній кімнаті знаходилися ОСОБА_6, ОСОБА_3 і нотаріус ОСОБА_7 В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що заповіт ОСОБА_6 прочитала вголос та підписала в її присутності і в присутності нотаріуса.

Закон забороняє розголошення волевиявлення заповідача іншим особам до його смерті. Закон забороняє читання та підписання заповіту в присутності свідків, за винятком передбачених законом випадків. Закон забороняє передачу заповіту будь-якій іншій особі, окрім заповідача, до його смерті. Закон забороняє вчинення нотаріальної дії, якщо особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення.

Всупереч вищевказаним нормам закону волевиявлення заповідача ОСОБА_6 було розголошено до її смерті в присутності нотаріуса іншій особі, а саме ОСОБА_3 Заповіт від імені ОСОБА_6 був прочитаній заповідачем і підписаний нею 08.11.2013 року в присутності сторонньої особи - ОСОБА_3 При цьому ОСОБА_3 була зацікавленою особою, оскільки заповіт був складений на ім'я її доньки ОСОБА_4

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що отримала заповіт разом з витягом зі Спадкового реєстру про наявність складеного заповіту від своєї матері ОСОБА_3, а не від заповідача ОСОБА_6, хоча на момент передачі заповіту остання була жива і заповіт повинен був знаходитися у неї.

ОСОБА_6 не оплачувала вчинення нотаріальної дії - заповіту, оплату проводила ОСОБА_3, що підтвердила в своїх поясненнях в судовому засіданні.

Також суд враховує в сукупності наступні обставини.

Із наданою суду медичної довідки КЗОЗ «Чугуївський районний центр первинної медико-соціальної допомоги» від 29.07.2014 року вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2011 року знаходилася на обліку в амбулаторії ЗПСМ смт. Малинівка з діагнозом гіпертонічна хвороба. За медичною допомогою зверталася 01.10.2013 року, тобто за місяць до посвідчення заповіту, з приводу атеросклеротичного кардіосклерозу (а.с. 62).

Із наданою суду медичної довідки Чугуївської центральної районної лікарні від 28.07.2014 року вбачається, що через 9 днів після посвідчення заповіту, а саме 17.11.2013 року ОСОБА_6 була доставлена швидкою до лікарні з діагнозом ІБС стабільна стенокардія, проходила стаціонарне лікування до 23.11.2013 року (а.с. 61), померла через місяць після посвідчення заповіту.

ОСОБА_6 знаходилася на обліку і обслуговуванні територіального центру соціального обслуговування Чугуївської районної державної адміністрації з 30.09.2005 року.

Мати ОСОБА_4 - ОСОБА_3, обслуговувала ОСОБА_6 в якості соціального працівника територіального центру в останній рік її життя з 01.01.2013 року по 01.12.2013 року, що було підтверджено довідкою центру від 12.09.2014 року (а.с.103). В силу своїх службових обов'язків вона бувала вдома у ОСОБА_6 і спілкувалася з нею на самоті, а тому вмовила стару, хвору людину скласти заповіт на ім'я своєї доньки ОСОБА_4

Факт знайомства ОСОБА_4 і ОСОБА_6 відповідачами доведений не був. В будинку у ОСОБА_6 ОСОБА_4 ніхто і ніколи не бачив, на похоронах і на поминах ОСОБА_6 вона присутня не була.

З огляду на вищевказане суд критично відноситься до пояснень відповідачів про те, що ОСОБА_6 вирішила залишити у спадщину свій будинок ОСОБА_4, з якою не була знайома, яка ніколи не надавала їй допомоги. Відповідачі не змогли повідомити суду і довести мотиви, за яких ОСОБА_6 залишила заповіт на ім'я чужої особи ОСОБА_4, а не на рідних племінників.

Тому суд вважає, що волевиявлення заповідача ОСОБА_6 не було вільним і не відповідало її волі.

Згідно ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Суду був наданий оригінал заяви ОСОБА_9 від 20.01.2015 року, в якій вона підтвердила, що приїжджала до своєї рідної сестри ОСОБА_6, і вони домовилися, що після смерті останньої будинок залишиться племінникам ОСОБА_2 і ОСОБА_5 (а.с. 152).

В підтвердження цієї домовленості суду була надана заява ОСОБА_9 від 14.03.2014 року із спадкової справи № 146/2014 про відмову від своєї частини спадщини на користь племінниці померлої ОСОБА_2 та племінника померлої ОСОБА_10 (а.с. 73).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 пояснили, що вони були сусідками ОСОБА_6, спілкувалися з нею кожного дня. У ОСОБА_6 були племінники ОСОБА_2 і ОСОБА_5, які допомагали їй на городі, робили ремонт в її будинку. Відповідачку ОСОБА_4 свідки ніколи у ОСОБА_6 не зустрічали. Відповідачку ОСОБА_3 свідки знали як соціального працівника, яка заходила до ОСОБА_6 1 раз на тиждень і була у неї вдома 1-2 години. Свідки підтвердили, що ОСОБА_6 ніколи не говорила, що має намір або склала заповіт на чужу людину. Навпаки, вона говорила, що будинок залишиться її родичам. У суду не має підстав не довіряти вказаним свідкам, оскільки вони не є зацікавленими особами по справі.

Суд критично відноситься до пояснень свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14, які стверджували в судовому засіданні, що ОСОБА_6 оформила заповіт на ОСОБА_3. Це спростовується матеріалами справи, насамперед текстом заповіту, в якому ОСОБА_6 заповіла своє майно ОСОБА_4 (а.с. 82,83). Також суд вважає свідка ОСОБА_14 зацікавленою особою, оскільки відповідач ОСОБА_3 обслуговує її в якості соціального працівника територіального центру і свідок залежить від неї.

Згідно ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

З урахуванням встановлених обставин справи суд вважає, що при посвідченні заповіту 08.11.2013 року від імені ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_4 були порушені вищевказані вимоги закону, тому вказаний заповіт належить визнати недійсним.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про визнання заповіту недійсним - задовольнити.

Визнати заповіт ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, посвідчений 08 листопада 2013 року приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7, - недійсним.

Стягнути з ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року у смт. Малинівка, Чугуївського району, Харківської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір в дохід держави у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя -