Справа № 128/2310/14-ц Провадження № 22-ц/772/641/2015Головуючий в суді першої інстанції Шевчук Л. П.
Категорія 5Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Ковальчука О.В.,

суддів : Медяного В.М., Жданкіна В.В.

при секретарі : Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи на стороні відповідача нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 січня 2015 року у цій справі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя, однак, 2 грудня 2014 року він змінив предмет позову та просив суд визнати недійсним, як укладений під впливом обману, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11 січня 2014 року, яка знаходиться по АДРЕСА_1, за яким ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_4 купила цю ділянку.

Свої вимоги мотивував тим, що з 16.06.1958 року по 05.09.2013 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_3 Рішенням 14 сесії 21 скликання Бохоницької сільської Ради від 27.12.1993 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,08 га, яка раніше була надана для ведення колективного садівництва товариством «Поляна» та знаходиться по АДРЕСА_1. Дана земельна ділянка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, про що видано відповідний державний акт, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 152. На цій земельній ділянці подружжя збудувало садовий будинок.

На підставі вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_3 продала зазначену земельну ділянку ОСОБА_4, а садовий будинок, який на ній побудований, не продала, і не повідомила нотаріуса при оформлені даного договору купівлі-продажу про наявність цього будинку на даній земельній ділянці, який, на думку позивача, є спільною сумісною власністю, як і продана земельна ділянка. Позивач вважає, що його колишня дружина навмисно не повідомила нотаріуса про будинок, оскільки такий договір не міг би бути нотаріально посвідченим. Відчуження будинку, який є їх спільною сумісною власністю, відповідачка хотіла приховати від позивача як співвласника, тому і ввела в оману всіх учасників договору купівлі-продажу. У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13 січня 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду Вінницької області від 26.11.2001 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.17).

05.09.2013 року ВДРАЦС РС ВМУЮ у Вінницькій області видано свідоцтво серії НОМЕР_1 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 18).

Згідно рішення 14 сесії 21 скликання Бохоницької сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 27.12.1993 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,08 га для ведення колективного садівництва в обсягах відповідно до списків правління садівничого товариства «Поляна» (а.с.12-15).

На підставі вказаного рішення Бохоницької сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 152, площею 0,0805 га, яка розташована на території Бохоницької сільської ради , цільове призначення - для садівництва (а.с.24).

Відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить цілий садовий будинок, який розташований у с. Бохоники Вінницького району Вінницької області, садове товариство «Поляна», про що свідчить копія свідоцтва про право приватної власності на садовий будинок (дачу) від 20.10.2000 року, а також копія технічного паспорту від 02.10.2000 року (а.с.19-23).

Із довідки, виданої виконкомом Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 14.02.2014 року №197 вбачається, що згідно записів по земельно-кадастровій книзі земельна ділянка площею 0,0805 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1, належить ОСОБА_3 (а.с.16).

11.01.2014 року між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого продавець продала, а покупець купила земельну ділянку, площею 0,0805 га, кадастровий номер :04:001:0462, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в АДРЕСА_1. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, підписано сторонами в її присутності та зареєстровано в реєстрі за №95 (а.с. 91). Відчужувана земельна належить продавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №073351, виданого Бохоницькою сільською радою Вінницького району Вінницької області 02.12.2011 року, на підставі рішення Бохоницької сільської ради 22 сесії 05 скликання від 26.01.2009 року, зареєстрованого управлінням Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області 28.12.2011 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №05195 (а.с. 91, 109). Нотаріусом роз'яснено сторонам зміст ст. 182, 210, 334, 632, 655, 657, 659 ЦК України, ст. 82, 90, 91, 120, 126, 132, 140, 202 ЗК України, ст. 65, 74 СК України та правовими наслідками укриття розміру дійсної продажної ціни відчужуваного майна.

Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Пленумом ВСУ у п. 20 постанови № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Суд першої інстанції, керуючись вказаною правовою нормою та взявши до уваги дані роз'яснення Пленуму ВСУ дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні вказаного позову, оскільки всупереч ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позивач не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, зокрема позивачем не було доведено, що договір купівлі - продажу земельної ділянки був вчинений під впливом обману, враховуючи, що сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману, тому позивач невірно обрав спосіб захисту своїх прав.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи фактично зводяться до того, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, не врахував, що при укладені вказаного вище договору купівлі-продажу земельної ділянки було порушено вимоги закону та права позивача, оскільки на думку позивача, продана земельна ділянка, як і побудований на ній будинок, є спільною сумісною власністю сторін і це майно не могло бути реалізовано без його згоди, а також окремо одне від одного. Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи, оскільки зі змісту уточненої позовної заяви, пояснень позивача та його представника, наданих у судах першої та апеляційної інстанцій, апеляційної скарги, інших матеріалів справи, вбачається, що позивач просив визнати зазначений договір недійсним лише й тільки з підстав укладення його шляхом обману, але обставин, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, він не довів. Вимоги про визнання цього договору недійсним з тих підстав, що він суперечить актам цивільного законодавства, позивач не заявляв.

Разом із тим, позивач не позбавлений права обрати інший спосіб захисту своїх прав, які він вважає порушеними, подавши до суду відповідний позов з обґрунтуванням його належними та допустимими доказами.

За таких обставин відповідно до положень ст. 308 ЦПК України вказану апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 січня 2015 року - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити, рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.В. Ковальчук

Судді : В.М. Медяний

В.В. Жданкін