Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що шлюб зареєстрований між сторонами 14.10.1978 р. у Дзержинському Відділі ЗАГС м. Кривий Ріг, актовий запис № 1665 - повністю розпався, життя з відповідачем не склалося. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно з ч.2 цієї статті - до ухвалення судового рішення у зв»язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз»ясніє сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Згідно з ч.4 цієї статті -у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Обставини, на які посилається позивач у позовній заяві повністю підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються стороною відповідача, про що сторони зазначили у письмових поясненнях до суду.

Також суд, виходить з того, що оскільки сторони повністю припинили спільне життя, не підтримують сімейних відносин , позивач заперечує подальше існування шлюбу, вважає його формальним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно до ст..110 Сімейного Кодексу України право на пред"явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст..112 Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Також у відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В даному випадку прізвище відповідачки після реєстрації шлюбу змінилося, але вона заяв про повернення дошлюбного прізвища не подавала.

Керуючись ст..ст.. 15, 60, 79, 174, 223 ЦПК України, ст. ст.. 110-113, 115 Сімейного Кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16.10.1998р. у 14.10.1978 р. у Дзержинському Відділі ЗАГС м. Кривий Ріг, актовий запис № 1665 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити « ОСОБА_2 ».

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова