АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22 -ц/791/277/15 Головуючий в І інстанції Корецький Д.В.
Категорія: 30 Доповідач: Фурман Т.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 27 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Фурман Т.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Чиркової К.Г.

При секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 01 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні про стягнення матеріальної шкоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що на примусовому виконанні у ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні перебував виконавчий лист №2-3320, виданий 04.06.2009 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з АКБ "Трансбанк" на його користь 1 038 173,20 грн. та виконавчого листа №2-2508, виданого 04.06.2009 року тим же судом про стягнення з АКБ "Трансбанк" на його користь 964 042,88 грн.

22.01.2013 року йому стало відомо про те, що 09.03.2010 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яку він не отримував.

Посилаючись на те, що виконавчою службою порушено норми ст. ст. 1, 24, 25, 30, 32, 50 Закону України "Про виконавче провадження", внаслідок чого йому було завдано матеріальну шкоду в розмірі 2 002 216,08 грн., позивач просив суд стягнути з відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні на його користь вказану суму матеріального збитку.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 01 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11.06.2009 року ОСОБА_3 звернувся до ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні із заявами про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-3320, виданого 04.06.2009 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з АКБ "Трансбанк" на його користь 1 038 173,20 грн. та виконавчого листа №2-2508, виданого 04.06.2009 року тим же судом про стягнення з АКБ "Трансбанк" на його користь 964 042,88 грн. /а.с.12, 13/.

В копії листа начальника ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні зазначено, що 18.06.2009 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-3320, виданого 04.06.2009 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з АКБ "Трансбанк" на користь позивача 1 038 173,20 грн., 29.06.2009 року виконавче провадження приєднане до зведеного виконавчого провадження, за яким державним виконавцем проведені відповідні виконавчі дії, а 09.03.2010 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження в порядку п.7 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з ліквідацією боржника і передачею виконавчого листа ліквідатору /а.с.10-11/.

В ході розгляду справи суд першої інстанції витребував з ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні матеріали виконавчого провадження по виконанню виконавчих листів: №2-3320 від 04.06.2009 року та №2-2508 від 04.06.2009 року, виданих Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з АКБ "Трансбанк" на користь ОСОБА_3 грошових сум /а.с.35/.

На виконання ухвали суду ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні 25.11.2014 року повідомив, що згідно даних єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчі провадження № 13367777 та № 13367423 завершені 09.03.2010 року на підставі п.7 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" та 07.02.2014 року вилучені для знищення, відповідно до п. 9.9; п. 9.10 /а.с.39, 40-42/.

Звернувшись до суду із вказаним позовом, позивач на підтвердження своїх вимог послався на матеріали виконавчого провадження, які на його думку містять факти повної бездіяльності відповідача щодо проведення виконавчих дій по примусовому виконанню судового рішення.

Однак, зазначені позивачем факти неправомірності дій чи бездіяльності відповідачем судом не встановлені у зв'язку із знищенням виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно ст. 87 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, зазначеної у ст. 3 цього Кодексу, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи. Збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 28 Постанови № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз'яснив, що при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, статті 11 Закону "Про державну виконавчу службу", частини другої статті 87 Закону про виконавче провадження, а також з положень статей 1173, 1174 ЦК і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

Враховуючи, що факт завдання позивачу матеріальної шкоди внаслідок бездіяльності державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні останнім не доведено, належних доказів неправомірності таких дій, а саме: ухвали, постанови, рішення чи вироку суду, що набрало законної сили, або відповідного рішення посадових осіб державної виконавчої служби позивачем не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані ними докази, яким дав правильну оцінку, та постановив законне й обґрунтоване рішення.

Перевірені колегією доводи апеляційної скарги до уваги прийняті бути не можуть, оскільки вони не спростовують висновків суду, а вказані в скарзі посилання на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права не підтверджені належними доказами.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 03 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: