АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Катющенко В.П.
№22-ц/796/2311/2015 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач в червні 2013 року звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в розмірі 1814469,20 грн., виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KIL0G0 від 12 грудня 2007 року в розмірі 990892 грн. 65 коп., звернуто стягнення на квартиру загальною площею 91,90 кв.м, житловою площею 53,60 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № KIL0G0 від 12 грудня 2007 року) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені відповідача ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо корегування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 3441 грн.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити в повному обсязі.

Зазначає, що банком не дотримано передбачених кредитним договором та ст.ст. 27, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» процедури та порядку звернення до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів викладених в ній.

Позивач, відповідач ОСОБА_5 та третя особа: відділ опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_1, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду в частині відмови ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у задоволенні позову про виселення та зняття з реєстраційного обліку відповідачів з квартири АДРЕСА_1 не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит № KIL0G0 від 12 грудня 2007 року, відповідно до умов якого кредитор зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 694882,50 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 694882,50 грн., сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15,00 % річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з договору про іпотечний договір між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № KIL0G0 від 20 грудня 2007 року, відповідно до умов якого відповідач передав, а ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» прийняв в іпотеку в порядку і на умовах визначених цим договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: чотирьохкімнатну квартиру зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном загальною площею - 91,90 кв.м, житловою площею - 53,60 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачем та і ОСОБА_7, посвідченого 12 грудня 2007 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за № 8383, є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно з п. 1.3.1., 1.3.2 іпотечного договору заставна вартість предмету іпотеки на день укладення цього договору за згодою сторін становить 926510 грн.

Згідно з п. п. 3.1., 3.3. іпотечного договору у випадку невиконання чи неналежного виконання іиотекодавцем зобов'язання в цілому або в частині, а також у інших випадках, передбачених цим договором, договором про іпотечний кредит або чинним законодавством, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством. Іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок предмета іпотеки свої вимоги, передбачені договором про іпотечний кредит, у повному обсязі.

Відповідно до п. п. 4.1., 4.2. іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань, вони не будуть виконані (виконані не належним чином та у випадку, якщо інформація або документи, надані іпотекодавцем при укладені цього договору виявляться недостовірними та/або недійсними, а також у випадках передбачених п. 5.2.4. договору про іпотечний кредит. Звернення стягнення за цим договором здійснюється на підставі цього договору, виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2014 року, з ОСОБА_1, ОСОБА_9 стягнуто солідарно на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № KIL0G0 від 12 грудня 2007 року, а саме: заборгованість за кредитом в сумі 692874 грн. 27 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 289701 грн. 69 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом 3316 грн. 69 коп., а також пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 5000 грн. 00 коп., а всього 990892 грн. 65 коп.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною 1 ст.546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5» визначено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявления відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявления вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч.1 ст. 20 ЦК, ст.с. 3, 4 ЦПК).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

У відповідності до ст.38 Закону України «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим наявна непогашена заборгованість перед позивачем відповідно до договору про іпотечний кредит № KIL0G0 від 12 грудня 2007 року.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог щодо звернення стягнення, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 990892,65 грн., на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та визначення способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № KIL0G0 від 12 грудня 2007 року) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені відповідача ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості. її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Посилання апелянта на те, що банком не дотримано передбачених кредитним договором та Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» процедури та порядку звернення до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки сфера дії вказаного закону не розповсюджується на дані правовідносини з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі.

Згідно зі ст.1 Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» цей закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Посилання апелянта на те, що договір іпотеки є нікчемним, оскільки був укладений без дозволу органу опіки та піклування, а тому немає правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки колегія суддів вважає безпідставними виходячи з наступного.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки форма №3 виданої ЖРЕО № 414 № 548 від 19 червня 2013 року в квартирі АДРЕСА_1 з 2008 року зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_5, 1996 р.н., ОСОБА_3, 1998 р.н., ОСОБА_4, 1999 р.н.

На момент укладення іпотечного договору № KIL0G0 від 20 грудня 2007 року неповнолітні діти відповідача не проживали та не були зареєстрованими в квартирі за вищевказаною адресою, їх вселення та реєстрація відбулися після укладення іпотечного договору та без згоди іпотекодержателя, а тому дані обставини не є підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки в даному випадку згода органу опіки та піклування на укладення вищевказаного іпотечного договору була непотрібна.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, внаслідок чого підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308. 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х ВА Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: