Справа № 214/8454/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 лютого 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого - судді Ан О.В.,

при секретареві - Рімашевській В.В.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника 3-ї особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право на проживання в житловому помешканні

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, якому просив визнати ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. В обґрунтування свої позивних вимог позивач вказав, що належить йому на праві приватної власності ( договору купівлі-продажу від 25.12.2002 року) .

В 2005 році ОСОБА_3 разом сином виїхала з квартири та на користується нею до теперішнього часу. В 2013 році він надавав ОСОБА_3 дозвіл на вивіз сина за межі України.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, пояснив, що йому не відомо де на теперішній час знаходиться його син, чи забезпечений він житлом.

Відповідач ОСОБА_3.до суду не з» явилась. Була повідомлена про день, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення в газеті « Вісті Придніпров»я»

Представник 3-ї особи служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради заперечувала проти визнання малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Посилалась на Закон « Про безпритульних громадян» .

Суд дослідив матеріали справи:

- копію договору купівлі-продажу ( на а.с. 3) Згідно якого квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_1 купив 25.12.2002 року

- копію рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01.03.2012 року ( на а.с. 4) згідно якого шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований 18.01.2003 року розірвано.

- свідоцтво про народження ( на а.с. 5) згідно якого ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьки : ОСОБА_1, ОСОБА_3

- акт ( на а.с. 6( згідно якого ОСОБА_3 не проживає в - квартирі АДРЕСА_1 з лютого 2005 року.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника 3-ї особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Відповідно до ст.. 401 ЦК України, право користування чужим майном ( сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів ( земельний сервітут) або іншого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Отже позивач для задоволення потреб сім»ї надав ОСОБА_3 право на користування житловим помешканням, яке йому належить - квартирою АДРЕСА_1. ОСОБА_4 був зареєстрований у вказаному помешканні з моменту народження.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла чи законом.

Згідно акту ( на а.с. 6) ОСОБА_3 в квартирі , що належить позивачу не проживає більше ніж рік , отже суд вбачає підстави визнання вказаної особи такою, що втратила право на користування майном позивача ( квартирою).

Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» Держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. . Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Суд також приймає до уваги поважні причини не проживання малолітнього ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 - зокрема малолітній вік, не можливість самостійно обирати місце проживання та матеріальну залежність від дорослих та вважає відсутність малолітнього у житловому помешканні позивача з поважних причин.

В силу ст.. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. 391, 405 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Закону України « Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» ст. ст.88, 169, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково. Визнати ОСОБА_5, такою, що втратила право на користування житловим помешканням - квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до до ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право на проживання в житловому помешканні малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 користь ОСОБА_6 121 гр-ню 80 коп. . в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з моменту винесення.

Суддя Ан О.В.