АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4147/2015 Головуючий в суді 1 інстанції - МакаренкоВ.В.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

розглянувши заяву представника «NIBULON SA» - СЛОБОДЯНИКА Олександра Петровича про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за клопотанням представника «NIBULON SA» - СЛОБОДЯНИКА Олександра Петровича до Публічного акціонерного товариства «Компанія «Райз» про визнання та надання згоди на виконання рішення іноземного суду,

встановила:

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Компанія «Райз» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року по справі за клопотанням представника «NIBULON SA» - Слободяника О.П. до ПАТ «Компанія «Райз» про визнання та надання згоди на виконання рішення іноземного суду.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року справа призначена до розгляду в судове засідання на 05 березня 2015 року.

16 лютого 2015 року представник «NIBULON SA» - Слободяник О.П. звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про вжиття заходів забезпечення зазначеного клопотання, шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти на всіх банківських рахунках ПАТ «Компанія «Райз» (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, 121-В, ідентифікаційний код 13980201) в розмірі 328 633 626 грн. 09 коп. з метою забезпечення стягнення зазначеної суми на користь стягувача «NIBULON SA».

В обґрунтування заяви представник «NIBULON SA» - Слободяник О.П. зазначає, що рішенням апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами ГАФТА від 23.05.2014 року №4323А(і) з боржника на користь стягувача стягнуто грошові кошти в розмірі 17 536 000 доларів США, відсоток, що нараховується щоквартально, на рівні 4% з дати невиконання зобов'язань - 11.01.2011 року і до дати повної сплати відшкодування збитків, а також 68762,43 фунтів стерлінгів арбітражних витрат.

Починаючи з 23.05.2014 року у боржника виник обов'язок сплатити стягувачу присуджені рішенням апеляційної колегії арбітражного суду ГАФТА кошти, однак, в добровільному порядку рішення апеляційної колегії арбітражного суду ГАФТА від 23.05.2014 року №4323А(і), боржником виконано не було. 11 серпня 2014 року стягувач звернувся до боржника з листом стосовно добровільного виконання рішення апеляційної колегії арбітражного суду ГАФТА від 23.05.2014 року №4323А(і), проте, рішення боржником не виконано.

Крім того, стягувачу стало відомо про те, що на рахунках боржника недостатньо грошових коштів для виконання вищезазначеного рішення іноземного суду, а також наявність у нього значної кредиторської заборгованості, що ускладнює виконання вказаного рішення апеляційної колегії арбітражного суду ГАФТА. Зазначені обставини свідчать про існування реальної загрози невиконання боржником рішення іноземного суду, що потребує невідкладного вжиття заходів забезпечення позову, передбачених ст. 152 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, представник «NIBULON SA» - Слободяник О.П. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням до ПАТ «Компанія «Райз» про визнання та надання згоди на виконання рішення іноземного суду, яким просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами ГАФТА від 23.05.2014 року № 4323А(і) про стягнення з ПАТ «Компанія «Райз» на користь «NIBULON SA» 17 536 000 доларів США збитків, 4 відсотки за період з 11.01.2011 року по 18.09.2014 року в розмірі 2 774 705,74 доларів США , та 68762,43 фунтів стерлінгів арбітражних витрат.

Заявою від 29.01.2015 року представник «NIBULON SA» уточнив клопотання в частині розміру 4 відсотків за період з моменту невиконання зобов'язання - з 11.01.2011 року по день розгляду даного клопотання судом - 29.01.2015 року, зазначивши їх у розмірі 3 071 329,52 доларів США.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року клопотання «NIBULON SA» про визнання та надання згоди на виконання рішення іноземного суду задоволено.

Визнано та надано дозвіл на примусове виконання рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами ГАФТА від 23.05.2014 року № 4323А(і) про стягнення з ПАТ «Компанія «Райз» (03115, м.Київ, пр-т Перемоги, 121В, код 13980201) на користь «NIBULON SA» (2067, Авеню де ля Гер, 49, СН-2001 Ньовшатель, Швейцарія) 17 536000 доларів США збитків, 4 % за період з 11.01.2011 року по 29.01.2015 року в розмірі 3 071 329,52 доларів США та 68 762,43 фунтів стерлінгів арбітражних витрат, що за курсом Національного Банку України станом на день винесення ухвали становить 328 633 626 грн. 09 коп.

Відповідно до ч. 9 ст. 395 ЦПК України, розгляд питання про вжиття передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову здійснюється відповідно до статей 151-155 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з положенням ст. 152 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи та поданої заяви про забезпечення вбачається, що представник заявника «NIBULON SA» у заяві не зазначив, на яке конкретно визначене майно він просить накласти арешт, не надав суду доказів на підтвердження належності такого майна ПАТ «Компанія Райз».

Заявляючи про необхідність накладення арешту на грошові кошти на всіх банківських рахунках ПАТ «Компанія Райз» в межах суми стягнення 328 633 626 грн. 09 коп., представником заявника не вказано конкретних банківських рахунків, що належать ПАТ «Компанія «Райз», та на яких знаходяться кошти в сумах, що підлягають арешту, а також не надано доказів про належність визначених банківських рахунків боржнику.

За таких обставин та за відсутності вищевказаних даних, накладення арешту на всі банківські рахунки боржника суперечитиме положенням ст. 152 ЦПК України щодо співмірності заходів забезпечення позову заявленим вимогам, а також роз'ясненням п.4 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2009 року про те, що при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом ст. 151-152 ЦПК України, види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вкладене, колегія суддів вважає, що накладення арешту на майно боржника, без наявності будь-якої інформації про майно боржника, накладення арешту на грошові кошти, без вказівки конкретно визначених банківських рахунків, достатні підстави для вжиття даного виду заходів забезпечення позову відсутні.

Крім того, до заяви про забезпечення позову не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза утруднення чи неможливості виконання рішення іноземного суду в разі набуття чинності ухвалою суду про задоволення клопотання про визнання та виконання на території України рішення іноземного суду. Також заявником не наведено обґрунтованих доводів, що захист прав та інтересів стягувача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника «NIBULON SA» про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153, 301 - 304, 313, 324, 395 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

В задоволенні заяви представника «NIBULON SA» - СЛОБОДЯНИКА Олександра Петровича про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: