АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 666/4748/14-ц Головуючий в І інстанції Гордимов А.В.
Номер провадження №22-ц/791/1482/2015 Доповідач: Лісова Г.Є.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року червня місяця 16 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Лісової Г.Є.
Суддів:Прокопчук Л.П.
Семиженка Г.В.
При секретарі:Предместніковій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про повернення банківського вкладу (депозиту)

В С Т А Н О В И Л А:

2.07.2014 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про повернення банківського вкладу (депозиту).

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 2.08.2011 року уклала з відповідачем договір банківського вкладу №75500 за програмою «Активні гроші», за яким передала відповідачу 10000 дол. США по квитанції №91 від 12.08.2013 року та 500 дол. США по квитанції №61 від 14.11.2013 року та 20.11.2012 року договір НОМЕР_2, за яким передала банку 930 дол. США та 2030 дол. США.

У травні 2014 року їй стало відомо, що невідомою особою з її рахунків знімалися гроші і залишок коштів на рахунках становить 318,23 дол. США та 38,31 дол. США, в той час, коли нею було знято лише 700 дол. США.

Оскільки банк порушив зобов'язання щодо повернення суми вкладу (депозиту) просила стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» на її користь 12260 дол. США

2.10.2014 року ОСОБА_5 збільшила позовні вимоги, посилаючись на зарахування на рахунок НОМЕР_1 23000 дол. США, що підтверджується випискою банку та квитанцією про внесення цих коштів на рахунок і просила стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» на її користь 35260 дол. США.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнено з публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_5 27400 дол. США по вкладу, 6768 грн. витрат пов'язаних з проведенням експертизи.

Стягнено з публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в дохід держави 3654 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_5 просить його змінити і задовольнити її позовні вимоги повністю. Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Так, суд не дав належної оцінки висновку почеркознавчої експертизи в сукупності з іншими доказами у справі.

В апеляційній скарзі на рішення суду ПАТ «УкрСиббанк» просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення на користь позивачки 27400 дол. США, залишити в силі рішення суду, яким у задоволенні позовних вимог їй відмовлено і закрити провадження в справі з підстав визначених п.1ч.1ст.205 ЦПК України, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_5 підтримав з підстав викладених у ній, просить її задовольнити, рішення суду в оскаржуваній частині скасувати як незаконне, а апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» не визнав, просить її відхилити як безпідставну.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» апеляційну скаргу банку підтримав, просить її задовольнити, а апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_5 відхилити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід задовольнити, а апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» відхилити з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_5 суд першої інстанції обґрунтовано виходив із зобов'язального характеру спірних правовідносин, які склалися між ОСОБА_5 та ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору банківського вкладу (депозиту) з Правилами НОМЕР_1 від 2 серпня 2011 року та договору банківського вкладу (депозиту) НОМЕР_2 від 20 листопада 2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом на вкладний рахунок НОМЕР_1 позивачкою було внесено 12.08.2013 року 10000 дол. США по квитанції №91 та 14.11.2013 року 500 дол. США по квитанції №61.

Крім того, 20.08.2012 року на цей же рахунок позивачки було також зараховано 23000 дол. США, що підтверджується виписками з особового рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_5 та не заперечується представником відповідача.

Позивачка визнала, що 15.10.2013 року нею було знято з рахунку НОМЕР_1 500 дол. США, решту коштів з цього рахунку було виплачено банком іншій не уповноваженій нею особі.

Згідно з висновком почеркознавчої експертизи №3778 від 17 грудня 2014 року проведеної НДЕКЦ УМВС України в Херсонській області підпис на заявах на видачу готівки з рахунку позивачки НОМЕР_1 від 7.11.2012 року №42 на суму 100 дол. США; від 14.09.2012 року №78 на суму 1000 дол. США; від 13.09.2012 року №99 на суму 500 дол. США; від 27.08.2012 року на суму 23000 дол. США виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою (а.с.165-166).

На рахунок НОМЕР_2 відкритий відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту) від 20 листопада 2012 року позивачкою було внесено 8.11.2013 року 930 дол. США по квитанції №28 та 21 лютого 2014 року 2030 дол. США по квитанції №68. Позивачка визнала, що з цього рахунку нею було знято 11.11.2013 року - 100 дол. США; 14.11.2013 року -500 дол. США та 20.11.2013 року - 100 дол. США., решту коштів знято іншою не уповноваженою нею особою.

Згідно з висновком почеркознавчої експертизи підпис на заявах про видачу готівки №19 від 4.03.2014 року на суму 1500 дол. США та №25 від 7.03.2014 року на суму 800 дол. США виконаний не позивачкою, а іншою особою.

Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.1 ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Як встановлено ч.3 ст.1058 та ч.2 ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком, закріплено в ч.1 ст.1066 ЦК України.

Договір банківського вкладу (депозиту) є реальним, тобто вважається укладеним з моменту передачі грошей банку.

Оскільки судом першої інстанції встановлено факт передачі ПАТ «УкрСиббанк» позивачкою грошових коштів, які банк не може повернути, чим порушує виконання свого обов'язку з приводу повернення вкладу, суд обґрунтовано прийшов до висновку про підставність заявлених вимог щодо повернення суми вкладу.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що оскільки почеркознавчою експертизою не представилось можливим вирішити питання чи виконаний підпис у заявах на видачу готівки №80 від 9.01.2013 року на суму 500 дол. США; №31 від 23.08.2013 року на суму 3000 дол. США; №58 від 28.08.2013 року на суму 6000 дол. США в графі «Підпис отримувача» ОСОБА_5 чи іншою особою, то в задоволенні позовних вимог щодо повернення цих сум слід відмовити.

Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання

Відповідач порушив зобов'язання щодо виплати позивачці грошової суми (вкладу), не довів, що за цими заявами на видачу готівки, кошти одержані саме позивачкою, а тому суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині, в якій у задоволенні позовних вимог їй відмовлено скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, змінити стягнену з ПАТ «УкрСиббанк» суму вкладу з 27400 дол. США на 35260 дол. США.

Таким чином стягненню з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_5 підлягає 35260 дол. США (10000 дол.США+500 дол. США+23000 дол.США+2260 дол. США (930 дол.США+2030 дол. США-700 дол. США одержаних позивачкою).

Доводи апеляційної скарги ПАТ «УкрСиббанк» не впливають на правильність рішення та не спростовують висновків суду, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Так, доводи відповідача про те, що суд неправильно визначив характер спірних правовідносин та норму матеріального закону, що підлягає застосуванню не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на законі, оскільки між ОСОБА_5 та ПАТ «УкрСиббанк» виникли договірні правовідносини з договорів банківського вкладу (депозиту), які регулюються главою 71 ЦК України, а тому суд обґрунтовано прийшов до висновку, що банк повинен нести відповідальність по взятих зобов'язаннях щодо виплати вкладникові такої ж суми (вкладу), що надійшла.

Не заслуговують на увагу і доводи відповідача з приводу того, що суд не залучив до участі в справі ОСОБА_7 як третю особу, оскільки сторонами договорів банківського вкладу є ОСОБА_5 та ПАТ «УкрСиббанк», між якими і виникли спірні правовідносини з приводу неналежного виконання зобов'язання, а тому доводи апелянта щодо залучення до участі в справі ОСОБА_7, яка підозрюється у викраденні грошових коштів з рахунків позивача, маючи доступ до рахунків позивача в силу своїх службових обов'язків з приводу чого порушено кримінальне провадження не можуть бути прийняті до уваги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, ст.ст.1058 ЦК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2015 року в частині присудженої суми в розмірі 27400 дол. США змінити та в частині відмови ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_5 35260 дол. США вкладу (депозиту).

Рішення суду в частині понесених ОСОБА_5 витрат на проведення експертизи та в частині стягнення з ПАТ «УкрСиббанк» судового збору в дохід держави залишити без змін.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді