Справа № 364/1314/14 Головуючий у І інстанції Яковенко О. М.
Провадження № 22-ц/780/866/15 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є.М.
Категорія 18 18.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Поліщука М.А., Журби С.О.,

при секретарі: Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Володарського районного суду Київської області від 10 грудня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.03.2008 року ОСОБА_2 (далі - Відповідач) 19.03.2008 року отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2014 року має заборгованість у розмірі 10396,89 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 2466,23 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4467,97 грн., заборгованості з пені та комісії за користуванням кредитом - 2729,50 грн., штрафу (фіксована частина) - 250 грн., штрафу (процентна складова) - 483,19 грн., тому просив суд стягнути з відповідача вказану вище суму боргу та сплачений позивачем судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та пояснив суду, що він отримав кредит у розмірі 600 грн, частково сплачував, конкретну суму не може вказати, оскільки карточку викинув. Просив застосувати строк позовної давності до заявлених вимог позивача та відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 10 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв'язку зі спливом позовної давності.

Не погоджуючись з висновками, наведеними в рішенні суду, апелянт подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позов ПАТ «Приват Банк» задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції було встановлено наступні обставини, на підставі яких було зроблено обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, з яким погоджується колегія суддів.

Судом першої інстанції було встановлено, що 19 березня 2008 року ОСОБА_2 (надалі - Позичальник, Відповідач) звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" (надалі - Банк, Позивач) з заявою, якою виявив бажання оформити на своє ім'я кредитку, а саме, кредитку "Універсальна", з кредитним лімітом 600 грн (а.с. 9).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 9).

Підпунктом 6.5 п. 6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачений обов'язок клієнта погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевищенню платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором (а.с. 13).

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач свої зобов'язання за даним кредитним договором не виконав і як вбачається з розрахунку заборгованості не здійснював належним чином погашення заборгованості по кредиту, у зв'язку з чим станом на 31.07.2014 року має заборгованість у розмірі 10396,89 грн, що складається з: заборгованості за кредитом - 2466,23 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом - 4467,97 грн, заборгованості з пені та комісії за користуванням кредитом - 2729,50 грн, штрафу (фіксована частина) - 250 грн, штрафу (процентна складова) - 483,19 грн (а.с. 6-8).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої фнстанції, що неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов договору № б/н від 19.03.2008 року спричинило до порушення його умов.

Проте, в судовому засіданні відповідач, відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України, заявив про застосування строку позовної давності при вирішенні спору.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, позов, пред'явлений із пропуском зазначеного строку, задоволенню не підлягає, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі до винесення рішення у справі (частини третя і четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до пп. 9.12 п. 9 Умов і Правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк (а.с. 14).

Жодна зі сторін не проінформувала про припинення дії договору, тому договір пролонгувався ще на один рік - до 19.03.2010 року.

Останній платіж відповідач проводив 14.08.2008 року, тому перебіг строку позовної давності починається з 14.08.2010 року.

У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 6 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, зазначено, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Також, згідно з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постанові від 19 березня 2014 року (справа 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 30.09.2014 року після спливу позовної давності.

Судом першої інстанції було правильно зазначено, що згідно ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Посилання апелянта на те, що сплив позовної давності для пред'явлення позову припадає саме на 01.04.2015 року є безпідставними, оскільки останній платіж був здійснений відповідачем саме 14.08.2008 року, тому перебіг строку позовної давності спливає 14.08.2013 року.

Колегія суддів не встановила нових доказів або обставин які б могли призвести до скасування рішення суду, передбачених вимогами ст. 309 ЦПК України.

Апеляційна скарга не доведена та не обґрунтована, у її задоволенні необхідно відмовити.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: