Справа № 752/6092/14-ц
Провадження № 2-др/752/6/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(додаткове)

19 лютого 2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Мирошниченко О.В., при секретарі Конельській А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01.12.2014 року позовну заяву за позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на майно, задоволено.

26.01.2015 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення суду, яким просить визнати право власності на автомобіль марки ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2, № свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3, виданого 03.06.2006 року , що засвідчена приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 та зареєстрована в реєстрі за № 1872.

В судове засідання ніхто не з'явився, однак їх присутність не є обов'язково.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

З матеріалів справи вбачається, що судом не вирішено питання про визнання права власності на автомобіль марки ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2, № свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3, виданого 03.06.2006 року , що засвідчена приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 та зареєстрована в реєстрі за № 1872.

Як встановлено та досліджено судом у судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 придбано автомобіль марки ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2, № свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3, виданого 03.06.2006 року у ОСОБА_4, який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності, виданої приватним нотаріусом Київського нотаріального міського округу ОСОБА_5 (а.с. 5).

Згідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння,користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження його майна.

Право власності набувається на підставах,що не заборонені законом,зокрема із правочинів ( ч.1 ст.328 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У зв'язку з чим суд надходить до висновку про задоволення даної заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 212-215, 220, 223, 293-296 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на майно, - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на автомобіль марки ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2, № свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3, виданого 03.06.2006 року, що засвідчена приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 та зареєстрована в реєстрі за № 1872.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя