Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: судді - Леміш О.М.,

при секретарі - Химинець О.Я.,

з участю позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - Матвеєва О.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в м. Ужгород за позовом ОСОБА_1 , третя особи без самостійних вимог: Виконавчого комітету Сторожницької сільської ради, ОСОБА_3, про встановлення права власності на ? земельної ділянки в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення права власності на ? земельної ділянки в порядку спадкування. Свою заяву позивачка мотивувала тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29 травня 2012 року було визнано за ОСОБА_1, та її чоловіком, ОСОБА_4, право власності по 1/4 частці за кожним, на земельну ділянку по АДРЕСА_1 кадастровий номер :02:002:0080, площею 0,23 га. Також визнано право власності на 1/2 частку цієї ж земельної ділянки за ОСОБА_3.

Після набуття рішенням законної сили ми звернулися до відповідної землевпорядної організації - ПП «Тіса» з метою виготовлення відповідних актів про право власності на згадані в рішенні суду земельні ділянки по вулиці Колосковій, 27 в с. Сторожниця Ужгородського району.

Оскільки зазначені земельні ділянки за рішенням суду перебувають у спільній частковій власності з гр..ОСОБА_3, у них виникла домовленість про розподіл ділянок в натурі, однак в подальшому виникли обставини, які не дозволили виготовити відповідну технічну документацію та отримати державні акти про право власності на земельні ділянки що утворилися після розподілу в натурі. Так, 17 червня 2013 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4 - один із співвласників земельної ділянки.

Оскільки на день смерті відповідні правовстановлюючі документи на основі рішення суду виготовлені не були позивачка зіткнулася з проблемою подальшого оформлення спадкових прав на земельну ділянку.

26 листопада 2014 року за № 1025 нотаріус Ужгородської районної державної нотаріальної контори Герич А.В. надала мені відповідне роз'яснення, за яким слідує, що питання оформлення моїх спадкових прав на дане майно повинно вирішуватися в судовому порядку.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги визнала та просила суд такі задовільнити .

Представник третьої особи - Матвеєва О.С проти позову не заперечила .

ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився.

Заслухавши думку учасників процесу , дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ? земельної ділянки в порядку спадкування. Свою заяву позивачка мотивувала тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29 травня 2012 року було визнано за ОСОБА_1, та її чоловіком, ОСОБА_4, право власності по 1/4 частці за кожним, на земельну ділянку по АДРЕСА_1 кадастровий номер :02:002:0080, площею 0,23 га. Також визнано право власності на 1/2 частку цієї ж земельної ділянки за ОСОБА_3.

Після набуття рішенням законної сили ми звернулися до відповідної землевпорядної організації - ПП «Тіса» з метою виготовлення відповідних актів про право власності на згадані в рішенні суду земельні ділянки по вулиці Колосковій, 27 в с. Сторожниця Ужгородського району.

Оскільки зазначені земельні ділянки за рішенням суду перебувають у спільній частковій власності з гр..ОСОБА_3, у них виникла домовленість про розподіл ділянок в натурі, однак в подальшому виникли обставини, які не дозволили виготовити відповідну технічну документацію та отримати державні акти про право власності на земельні ділянки що утворилися після розподілу в натурі. Так, 17 червня 2013 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4 - один із співвласників земельної ділянки.

Оскільки на день смерті відповідні правовстановлюючі документи на основі рішення суду виготовлені не були позивачка зіткнулася з проблемою подальшого оформлення спадкових прав на земельну ділянку.

26 листопада 2014 року за № 1025 нотаріус Ужгородської районної державної нотаріальної контори Герич А.В. надала мені відповідне роз'яснення, за яким слідує, що питання оформлення моїх спадкових прав на дане майно повинно вирішуватися в судовому порядку.

Згідно звіту про експертну грошову оцінку вищезгаданої земельної ділянки площею 0,2300 га її вартість становить 256519 грн., а її 1/4 частина - 64129 грн.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно .

Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст.126 ЗК України).

Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Для правильного вирішення спору про спадкування суд на підставі відповідних документів зобов'язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Документи, які повинен подати спадкоємець для отримання свідоцтва про право на спадщину, зазначені в розділі 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882.Відповідно до п.216 зазначеної Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо спадкоємець не може надати такі документи, то нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину і єдиним способом захисту прав такого спадкоємця є суд.

Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат", видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

Пунктами 2,10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Судові витрати по справі не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , третя особи без самостійних вимог: Виконавчого комітету Сторожницької сільської ради, ОСОБА_3, про встановлення права власності на ? земельної ділянки в порядку спадкування - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування право власності на 1/4 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1, кадастровий номер :02:002:0080, площею 0,23 га, яка належала покійному чоловікові ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду _________________ Леміш О.М