У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Собіни І.М., Хилевича С.В.,

секретар - Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області про скасування арешту на автомобіль та визнання права власності на автомобіль, придбаний добросовісним набувачем.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 02 березня 2015 р. в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Скасовано арешт автомобіля марки CITROEN, моделі BERLINGO, 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2, що був накладений ухвалою суду від 11.02.2015 р.

У поданій на рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає його незаконним, ухваленим з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Не враховано судом вимог ст.ст. 317, 319, 328, 334, 638, 639 ЦК України. Вважає, що спірний автомобіль є рухомою річчю, право власності на яку виникає у особи-покупця з моменту передачі автомобіля продавцем покупцю, оскільки ні даним договором, ні чинним законодавством не встановлено, що право власності на автомобіль переходить з моменту державної реєстрації. Просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позов.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 22.01.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та вказувала, що 19.02.2009 р. ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу вантажного автомобіля марки CITROEN, моделі BERLINGO, 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2 і передав даний автомобіль останньому у власність.

Зазначала, що згідно з договором купівлі-продажу від 15.07.2009 р. ОСОБА_3 передав їй у власність належний йому на праві власності автомобіль, за який нею, як покупцем, було сплачено 40000,00 грн. На підтвердження права володіння, користування та

____________________________________________________________________________________________

Головуючий суддя 1 інстанції: Сидорук Є.І.

Провадження № 22-ц787/649/2015 Суддя-доповідач : Оніпко О.В.

розпорядження даним автомобілем видано нотаріально посвідчену довіреність від 15.07.2009 р.

19.09.2014р. державним виконавцем Семеновим М.В. вказаний автомобіль був описаний, на підставі постанови від 12.09.2014 р. ВПВР УДВС ГУЮ у Рівненській області на нього накладено арешт та передано його їй на зберігання.

Звернувшись до суду, ОСОБА_1 просила поновити їй строк на оскарження акту опису та арешту майна від 19.09.2014 р., скасувати вказаний акт опису, визнати за нею право власності на спірний автомобіль та надати їй всі повноваження, необхідні для набуття права власності на даний автомобіль, право зняття його з обліку в органах МРЕВ ДАІ УМВС України.

З матеріалів справи вбачається, що 19.02.2009 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу вказаного автомобіля (а.с.4), а 15.07.2009 р. ОСОБА_3, відповідно до договору купівлі-продажу, складеного в такій же формі, передав ОСОБА_1 спірний автомобіль, за який нею, як зазначено в договорі, було сплачено 40 000,00 грн. (а.с.5).

В той же день ОСОБА_5, що діяв від імені ОСОБА_2 за попередньою усною домовленістю за довіреністю з терміном дії - до 12.02.2012 р., уповноважив ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на розпорядження належним ОСОБА_2 автомобілем марки CITROEN BERLINGO, зокрема, з правом продажу, обміну, страхування, передачі в оренду, передачі в позичку, заставу, зміни номерних агрегатів і вузлів.

Тобто, на день звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду, термін дії довіреності закінчився ( а.с. 6).

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 17 липня 2007 р. серії НОМЕР_3 право власності на спірний автомобіль зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 (а.с.16).

Як стверджується матеріалами справи, спірний автомобіль з обліку у відповідному підрозділі ДАІ ні ОСОБА_1, ні його власником ОСОБА_2 не знімався і право власності на нього за позивачем у встановленому законом порядку не реєструвалося.

Актом опису й арешту майна від 19.09.2014 р. заступником начальника ВПВР ВДВС ГУЮ у Чернівецькій області Семеновим М.В., при примусовому виконанні виконавчого провадження №42524859 за виконавчим листом №2-1029/10 від 01.06.2010 р., виданим Рівненським міським судом про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укргазбанк", описано і накладено арешт на належний останньому автомобіль марки CITROEN, моделі BERLINGO, 2000 року випуску, тип вантажний малотон-В фургон, номер кузова НОМЕР_1, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ( а.с. 7).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 210 ЦК України та п.2 Правил, договір купівлі-продажу автомобіля підлягає державної реєстрації в МРЕВ ДАІ і є вчиненим лише з моменту його державної реєстрації, тобто, для переходу права власності автомобіль повинен бути знятий з обліку на ім'я колишнього власника і зареєстрований на нового власника.

З огляду на викладені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції, який ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог та керуючись положеннями ст.ст. 203, 208, 220, 655 ЦК України та Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів і мотоколясок (затверджені постановою Кабінету міністрів України від 07.09.1998 року №1388, в редакції постанови КМ України №1371 від 23.12.2009 року )вірно виходив із того, що права ОСОБА_1 при накладенні арешту на вказаний автомобіль, не порушені, оскільки, вона не є власником даного автомобіля, а укладений між сторонами договір купівлі-продажу, як і видана позивачці довіреність на право користування, а також розпорядження автомобілем в інтересах власника на користь третіх осіб, не свідчить про набуття нею права власності на вказаний транспортний засіб у відповідності до вимог закону.

Оскільки рішення судом 1-ї інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги висновків, наведених у ньому, не спростовують, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий

Судді :