АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 677/46/14-ц
Провадження № 22-ц/792/257/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Варвус Ю.Д., Заїки В.М.

при секретарі Кошельнику В.М.

з участю: ОСОБА_4, Москалюк С.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Красилівського районного суду від 12 грудня 2014 року цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначало, що 27 листопада 2007 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір.

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором станом на 31 жовтня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 12843 грн. 78 коп., що складається з: 2971 грн. 64 коп. заборгованості за кредитом, 9022 грн. 44 коп. заборгованості за процентами, 250 грн. штраф (фіксована частина), 599 грн. 70 коп. штраф (процентна складова), яку ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути на його користь з відповідача.

Рішенням Красилівського районного суду від 12 грудня 2014 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підтвердження незаконності рішення зазначається, що договір діє протягом 12 місяців з дня його підписання. Якщо жодна зі сторін не заявляє про його припинення, він автоматично лонгується на такий же термін (п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг). Сторони уклали договір 27.11.2007 р. строком на 12 місяців, тобто до 27.11.2008 р. Договір автоматично лонгувався на 12 місяців та на даний час договір діє до 27.11.2015 р., оскільки з 2007 року жодна із сторін не заявила про свій намір його розірвати.

Отже, строк позовної давності звернення до суду із позовом до відповідача почне відраховуватися з наступного дня після того, як відповідач звернеться до банку із заявою про його припинення. Якщо ж жодна із сторін не заявить намір достроково припинити договір, то він знову буде автоматично пролонгований ще на 12 місяців.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом 10 січня 2013 р. Таким чином, як мінімум банк має право на стягнення заборгованості за кредитом з 10 січня 2010 р. по січень 2013 р., що дорівнює трирічному строку позовної давності. А тому, суд повинен був як мінімум стягнути заборгованість за останні три роки, що передували зверненню до суду, а не повністю відмовляти в позові банку.

В засіданні апеляційного суду представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Москалюк С.А. апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнала, рішення суду вважає законним і обґрунтованим.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_6 було укладено договір шляхом написання останнім заяви, яка разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами складає між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Через невиконання своїх зобов'язань за вказаним договором у відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 31 жовтня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 12843 грн. 78 коп., що складається з: 2971 грн. 64 коп. заборгованості за кредитом, 9022 грн. 44 коп. заборгованості за процентами, 250 грн. штраф (фіксована частина), 599 грн. 70 коп. штраф (процентна складова).

Відповідач ОСОБА_6, сплативши 14.11.2008 р. останній раз щомісячний платіж позивачу в сумі 300 грн. перестав виконувати свої зобов'язання за договором.

Згідно наданих позивачем тарифу і порядку погашення кредиту відповідачу був визначений строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, який слідує за звітним. Отже, починаючи з 26.11.2008 року почав свій перебіг трирічний строк, протягом якого позивач мав право пред'явити до ОСОБА_6 вимогу про повернення боргу.

Відповідно до пунктів 3.1.1., 5.4. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць, рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитним договором визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле МОNТН).

Виданою ОСОБА_6 платіжною карткою підтверджується, що 31.03.2009 року було останнім днем строку погашення кредиту в повному обсязі.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права 10 січня 2014 року.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд за захистом свого порушеного права з пропуском позовної давності, про застосування якої зроблена заява відповідачем, а тому обґрунтовано, з посиланням на ст .ст. 253, 256, 257, 261, 267 ЦК України, відмовив у задоволенні позову.

Норми матеріального права застосовані судом правильно, порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. Тому наявні підстави для відхилення апеляційної скарги на підставі ст. 308 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що сторони уклали договір 27.11.2007 р. строком на 12 місяців, тобто до 27.11.2008 р., договір автоматично лонгувався на 12 місяців та на даний час договір діє до 27.11.2015 р., оскільки з 2007 року жодна із сторін не заявила про свій намір його розірвати, безпідставні.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

За договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту.

Відповідно до умов укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_6 договору, кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки.

Оскільки строк дії виданої відповідачу платіжної картки 03/09, останнім днем погашення кредиту в повному обсязі було 31.03.2009 р. При цьому, продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, а отже продовження дії картки не має значення для настання кінцевого строку повернення заборгованості.

З наведених мотивів не можуть бути визнані і обґрунтованими доводи про те, що суд повинен був як мінімум стягнути заборгованість за останні три роки, що передували зверненню до суду, а не повністю відмовляти в позові банку.

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Красилівського районного суду від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції -Красняк В.І.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 27