Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/488/15 Головуючий у 1 інстанції: Токарєв А.Г.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське", третя особа: Відділ виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійськ Донецької області, про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ "Шахтоуправління "Покровське", третя особа: Відділ виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійськ Донецької області, про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування вимог зазначив, що з відповідачем по справі перебував у трудових відносинах з 02.01.1991 року по 22.11.2012 року, працював на посадах прохідника підземного та гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті. Його було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Загальний стаж роботи складає близько 24 років, з них 23 роки 9 місяців 16 днів - в умовах впливу шкідливих факторів.

Під час роботи в шахті отримав професійне захворювання, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання по формі П-4 від 10.04.2014 року. Згідно з медичним висновком Центральної лікарсько-експертної комісії Державної установи "Інститут медицини праці національної академії медичних наук України" Клініки професійних захворювань № 8/305 від 26.02.2014 року йому було поставлено діагноз - хронічний бронхіт II ступеня в фазі затухаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. (першого-другого ступеню) та хронічна попереково-крижова радикулопатія в стадії неповної ремісії з помірним больовим синдромом - захворювання професійні, встановлені вперше. Також було встановлено супутні захворювання.

28.04.2014 року згідно довідки Обласної профпатологічної медико-соціальної експертної комісії йому встановлено 40 % втрати професійної працездатності по професійним захворюванням, потребу в медикаментозному лікуванні. Дата переогляду - 28.04.2016 року. Крім того, згідно висновку Центральної лікарсько-експертної комісії Державної установи "Інститут медицини праці академії медичних наук України" Клініки професійних захворювань йому протипоказана робота в умовах дії фізичного навантаження, вимушеної робочої пози, пилу, несприятливого мікроклімату. Рекомендовано спостереження та лікування у невролога, терапевта, профпатолога, курси відновлюю чого лікування, санаторно-курортне лікування в санаторіях неврологічного та пульмонологічного профілю.

Стан його здоров'я не є стабільним. Він постійно відчуває болі в поперековому відділі хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль в руках. Крім того, в нього постійний кашель приступообразного характеру з важковиділяємим вязким мокротинням, затруднене дихання, задуха при прискоренні ходи та при незначному фізичному навантаженні, почуття нехватки повітря, болі у грудній клітці та в ділянці серця, бистра стомленість, слабкість, поганий сон, чрезмірна пітливість, періодично підвищується артеріальний тиск.

Після втрати працездатності у нього змінилися умови життя, через поганий стан здоров'я був вимушений звільнитися з шахти, через що його дохід суттєво знизився, втратив нормальні життєві зв'язки, змушений приймати додаткові зусилля для організації свого життя та життя родини, не може реалізовувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання, не може виконувати ніяку фізичну роботу по дому.

Вищевикладені обставини негативно відбиваються на його душевному стані, відчуває душевні страждання та переживання, в нього з'явилося почуття тривоги перед майбутнім.

Вважає, що внаслідок отриманого професійного захворювання йому була заподіяна моральна шкода, яку оцінює у 50 000 грн.

На підставі зазначеного просив стягнути на його користь з ПАТ "Шахтоуправління "Покровське" на відшкодування моральної шкоди внаслідок отримання професійних захворювання 50 000 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2015 року позов задоволено частково. Стянуто з ПАТ "Шахтоуправління "Покровське" на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 18 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ПАТ "Шахтоуправління "Покровське".

В апеляційній скарзі ПАТ "Шахтоуправління "Покровське", посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права, відсутність доказів заподіяння моральної шкоди, наявність якої повинна бути підтверджена висновком МСЕК, просить рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2015 року скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

У судове засідання апеляційного суду Запорізької області сторони не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили, тому колегія суддів вважає за можливе на підставі частини 2 статті 305 ЦПК України розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з лдних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_3 та стягуючи на його користь у відшкодування моральної шкоди 18 000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок його праці у шахті в умовах впливу шкідливих факторів він отримав професійне захворювання, втратив 40% професі йної працездатності, постійно відчуівє фізичний біль, змушений проходити тривалі курси лікування. Це негативно впливає на його душевний стан, він відчуває душевні страждання та переживання, в нього з'явилося почуття тривоги перед майбутнім.

Вказаний висновок відповідає фактичним обставинам, наданим доказам, узгоджується з нормами матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з відповідачем з 02.01.1991 року по 22.11.2012 року, працював на посадах прохідника підземного та гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті. Його було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Загальний стаж роботи складає близько 24 років, з них 23 роки 9 місяців 16 днів - в умовах впливу шкідливих факторів ( а. с. 4-6 ).

Під час роботи в шахті отримав професійне захворювання, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання по формі П-4 від 10.04.2014 року. Згідно з медичним висновком Центральної лікарсько-експертної комісії Державної установи "Інститут медицини праці національної академії медичних наук України" Клініки професійних захворювань № 8/305 від 26.02.2014 року йому було поставлено діагноз - хронічний бронхіт II ступеня в фазі затухаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. (першого-другого ступеню) та хронічна попереково-крижова радикулопатія в стадії неповної ремісії з помірним больовим синдромом - захворювання професійні, встановлені вперше. Також було встановлено супутні захворювання ( а. с. 8-15 ).

28.04.2014 року згідно довідки Обласної профпатологічної медико-соціальної експертної комісії йому встановлено 40 % втрати професійної працездатності по професійним захворюванням, потребу в медикаментозному лікуванні. Дата переогляду - 28.04.2016 року. Крім того, згідно висновку Центральної лікарсько-експертної комісії Державної установи "Інститут медицини праці академії медичних наук України" Клініки професійних захворювань йому протипоказана робота в умовах дії фізичного навантаження, вимушеної робочої пози, пилу, несприятливого мікроклімату. Рекомендовано спостереження та лікування у невролога, терапевта, профпатолога, курси відновлюю чого лікування, санаторно-курортне лікування в санаторіях неврологічного та пульмонологічного профілю ( а. с. 7 ).

Відповідно до вимог статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом з'ясовано, що стан здоров'я ОСОБА_3 після отриманого професійного захворювання не є стабільним. Він постійно відчуває болі в поперековому відділі хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль в руках. Крім того, в нього постійний кашель приступообразного характеру з важковиділяємим вязким мокротинням, затруднене дихання, задуха при прискоренні ходи та при незначному фізичному навантаженні, почуття нехватки повітря, болі у грудній клітці та в ділянці серця, бистра стомленість, слабкість, поганий сон, чрезмірна пітливість, періодично підвищується артеріальний тиск.

Це підтверджується копіями епікризів та виписок із амбулаторної та медичної карток (а.с. 8-11).

Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м.Красноармійську Донецької області були призначені страхові виплати: щомісячні страхові виплати та одноразова допомога по профзахворюванню, що підтверджується поясненням представника позивача, проти якого не заперечував представник відповідача.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2008 р. від 08 жовтня 2008 р. Конституційний Суд України вважає, що після внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 22.02.2001 р. № 2272-ІІІ. Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про загально обов'язкове державне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності " від 23.03.2007 р. № 717-V (п.1.абз.3 п.5,п.9, абз 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону), яким скасовано право застрахованих громадян, які потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України, право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Отже, суд не приймає доводи представника відповідача щодо відсутності законодавчого акту, який регулює механізм компенсації моральної шкоди.

За таких обставин висновок суду, що саме діями відповідача позивачеві спричинені моральні страждання, пов`язані із професійним захворюванням, які є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві відповідача, є правильним.

За вказаних обставин, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув на користь позивача у відшкодування моральної шкоди грошову компенсацію в розмірі 18 000 грн.

Рішення відповідає фактичним обставинам справи, наданим доказам, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи відповідача про відсутність у ОСОБА_3 доказів спричинення йому моральної шкоди, яка у даному випадку, на їх думку, повинна бути підтверджена висновком МСЕК, не відповідає нормам матеріального права.

Відповідно до діючого законодавства втрата працездатності, яка встановлена

висновком МСЕК, вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров'я потерпілого погіршено. Обов'язкове ж призначення МСЕК з

приводу встановлення факту спричинення моральної шкоди передбачається у випадку

відсутності вищевказаних доказів.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: