Справа № 362/5667/14-ц
Провадження № 2/362/413/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Садівницьке товариство «Граніт», про усунення перешкод та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами про зобов'язання відповідача повернути спірну ділянку проїзної дороги між їх садовими будинками АДРЕСА_1 у попередній стан шляхом зрізання поверхового шару на 70 см., оскільки це перешкоджає в'їзду на територію його садиби, а також стягнути заподіяну йому моральну шкоду в сумі 10000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими. Відповідач своєї причетності до переобладнання дороги та зміну її рельєфу не визнала.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, від голови садівницького товариства до суду надійшов лист про підтримання вимог позову.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи та комп'ютерні фотознімки, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З положень ст.ст.57 і 58 ЦПК України вбачається поняття доказів в цивільному процесі та їх допустимість.

Як вбачається з положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства, та ст.41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом.

Положення ст.ст.152 і 155 ЗК України передбачають, що користувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права користування земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У відповідності до державного акту на право власності серії ІІІ-КВ № 3 від 12 червня 2000 року позивач є власником земельної ділянки в садовому товаристві «Граніт» на території Порадівсьької сільської ради, площею 0,0988 га, для ведення садівництва. Від точки «Г» до «А» вона межує з землями колективної власності садового товариства «Граніт», з інших сторін, а саме, з боків - (ліворуч) землекористувачів ОСОБА_3, (праворуч) ОСОБА_4, а позаду - ОСОБА_5

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 показали, що кожний з них по одному разу, а останній свідок лише зі слів дружини, бачили, як відповідачка висипала глину та будівельний матеріал на дорогу в об'ємі одного кубічного метру.

Як вбачається з протоколу загальних зборів садового товариства «Граніт» від 5 липня 2014 року, обох сторін по зазначеній цивільній справі зобов'язали повернути спірну ділянку дороги в початковий стан, зрізавши верхній шар дороги на 20-30 см. та зробити уклін, який задовольняє обидві сторони.

Суд не приймає до уваги як доказ ксерокопію рукописного витягу з протоколу загальних зборів садового товариства «Граніт» від 5.07.2014 року через відсутність належності його посвідчення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем та його представником в судовому засіданні не доведене порушення відповідачем земельних прав заявника, у тому числі, щодо її причетності до переобладнання дороги та зміну її рельєфу.

Крім того, на думку суду, позивачем невірно обраний спосіб захисту своїх інтересів, визначений положеннями ст.16 ЦПК України, та враховуючи, що спірна дорога перебуває у власності садівницького товариства «Граніт», на звернення до суду з відповідним позовом про усунення перешкод в її використанні або усуненні відповідних недоліків мало право лише громадська організація або державна установа, до повноважень якої відноситься використання відповідних земель.

Що стосується вимог позову про стягнення з відповідача моральної шкоди, то суд виходить з того, що зазначені вимоги є похідними від вимог про зобов'язання вчинення дій.

Крім того, у відповідності до положень п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, при цьому обов'язковому з'ясуванню підлягає наявність такої моральної шкоди, протиправність діяння того, хто її спричинив, причинність зв'язку між шкодою та противоправними діями винного, але в судовому засіданні позивач не надав на обґрунтування зазначених позовних вимог жодного відповідного доказу, а саме, щодо протиправності дій відповідача.

На підставі наведеного в задоволені позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.