Справа № 367/3502/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

при секретарі Григорян Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Бучанської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по даній справі вони перебували у шлюбі з 27 вересня 2008 року, від спільного подружнього життя мають дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімя з відповідачкою не склалася та шлюб між ними було розірвано рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2012 року № 1013/3897/2012. Після розірвання шлюбу і до цього часу він справно сплачує аліменти, визначені за позовом відповідача рішенням Ірпінського міського суду Київської області № 367/2785/13-ц від 12 червня 2013 року.

Позивач вказує, що рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради № 412/1 від 19 листопада 2013 року йому було визначено дні спілкування з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає з відповідачкою, а саме щовівторка та щочетверга з 16 до 21 години, перші та треті вихідні дні місяця; згідно п. 2 даного рішення та відповідно до ст. 157 СК України зобовязано матір ОСОБА_2 не чинити перешкод щодо спілкування батька з дитиною.

Вказує, що фактично з моменту прийняття даного рішення відповідач ігнорувала таке рішення та продовжувала чинити перешкоди його спілкуванню з сином, аргументуючи це тим, що він хворіє або знаходиться не вдома. Через такі протиправні дії відповідача він був вимушений звернутися до служби у справах дітей Бучанської міської ради, але і їх відповідач проігнорувала та продовжувала чинити перешкоди його спілкуванню з сином, а саме в призначені дні спілкування забирати сина раніше з дитячого садка, ігноруючи його дзвінки; у визначені вихідні дні спілкування забирала сина з міста до своєї бабусі в село Жукин Київської області, таким чином він сина майже не бачить.

Також позивач просив врахувати його законні права та наявність у нього можливості спілкуватися з дитиною та здійснювати позитивний вплив на його виховання.

В звязку із викладеними обставинами просив зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати його спілкуванню з сином у визначені дні виконкомом Бучанської міської ради; надати йому, ОСОБА_1, один тиждень для спільного відпочинку з сином ОСОБА_3 на його літніх канікулах; надати йому, ОСОБА_1, один день в день народження сина ОСОБА_3 або на наступний день для святкування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково, суду пояснила, що були дні, коли вона просила позивача не забирати дитину, яка була хвора і в ці дні вона не могла віддати хвору дитину позивачу. Вона не визнає, що перешкоджає позивачу спілкуватися з дитиною, до бабусі вона віддає дитину рідко, позивачу відома ця адреса та йому ніхто не заважає спілкуватися з дитиною. Також пояснила, що дитина відвідує дитячий садок, в школу йде з 1 вересня цього року. Також не погодилась із визначенням позивачу дня святкування у день народження дитини, оскільки вона заперечує таке святкування без її присутності, позивач завжди на наступний день після дня народження святкує його з дитиною. Щодо надання позивачу одного тижня для спільного відпочинку з сином на його літніх канікулах заперечувала, оскільки вона побоюється, що позивач може вивезти дитину до своїх батьків, які недбало ставляться до догляду за дитиною, в їх сімї сталася трагічна подія та загинула дитина, а тому вона категорично заперечує проти надання цього тижня в літній період для спілкування позивача з дитиною без її присутності. Пояснила, що дійсно позивач звертався до служби у справах дітей з приводу того, що вона перешкоджає йому спілкуватися з дитиною, звідти їй телефонували та проводили з нею бесіди з приводу усних заяв позивача. Просила у позові відмовити.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Бучанської міської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримала, пояснила, що позивач звертався усно до Служби у справах дітей з приводу перешкод відповідача у спілкуванні з дитиною, з відповідачкою проводились усні бесіди. Вважала, що позивач має право спілкуватися з дитиною у визначені рішенням Бучанської міської ради дні. Проти задоволення позову не заперечувала.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_5, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка з 27 вересня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано у встановленому законом порядку рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі № 1013/3897/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матірю ОСОБА_2. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Також в судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 19 листопада 2013 року № 412/1 Про участь у вихованні дитини визначено дні спілкування батька ОСОБА_1 з його малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає окремо, а саме : щовівторка та щочетверга з 16.00 до 20.00, 1 та 3 вихідні дні місяця як за місцем проживання дитини так і за місцем проживання батька, за умови попередньої домовленості з матірю дитини ОСОБА_2; зобовязано батьків малолітнього ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином виконувати свої батьківські обовязки по відношенню до дитини, та не перешкоджати один одному в участі у вихованні та утриманні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні також встановлено, що між батьками дитини існують протиріччя щодо спілкування батька з дитиною, відповідачка ОСОБА_2 не завжди надає можливість позивачу спілкуватися з дитиною у визначені рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 19 листопада 2013 року № 412/1 Про участь у вихованні дитини дні , у звязку із чим позивач усно звертався до Служби у справах дітей Бучанської міської ради з приводу перешкод відповідача щодо спілкування з дитиною та працівниками Служби у справах дітей з нею проводились усні бесіди, що визнається відповідачкою та відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_5, матеріалами справи.

У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 19 листопада 2013 року № 412/1 Про участь у вихованні дитини визначено дні спілкування батька ОСОБА_1 з його малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає окремо. Також встановлено, що між батьками дитини існують протиріччя щодо спілкування батька з дитиною, відповідачка ОСОБА_2 не завжди надає можливість позивачу спілкуватися з дитиною у визначені вищезазначеним рішенням дні, що не заперечується відповідачкою.

За таких обставин суд вважає, що слід зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод позивачу у його спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначені часи та дні відповідно до рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 19 листопада 2013 року № 412/1 Про участь у вихованні дитини.

Крім того, суд дійшов висновку, що, виходячи із положень ст. 159 СК України, слід надати позивачу один тиждень протягом літнього періоду для спільного відпочинку з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але за умови попередньої домовленості з матірю дитини ОСОБА_2, враховуючи малолітній вік дитини, а також визначити ОСОБА_1 наступний день за днем народження сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 для спільного святкування дня народження дитини.

Таким чином суд задовольняє заявлений позов частково.

Керуючись ст. ст. 141, 157, 159 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 6, 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у його спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначені часи та дні відповідно до рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 19 листопада 2013 року № 412/1 Про участь у вихованні дитини.

Надати ОСОБА_1 один тиждень протягом літнього періоду для спільного відпочинку з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за умови попередньої домовленості з матірю дитини ОСОБА_2.

Визначити ОСОБА_1 наступний день за днем народження сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 для спільного святкування дня народження дитини.

В інший частині позов залишити без задоволення.

Повне рішення буде виготовлене протягом пяти днів з дня закінчення розгляду справи 03.08.2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6