Справа № 382/1849/14-ц Головуючий у І інстанції Кисіль О. А.
Провадження № 22-ц/780/2839/15 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 26 13.07.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Березовенко Р.В.,

суддів: Воробйової Н.С., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 17 березня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ПАТ "Родовід Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 28.08.2008 року між ВАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію на загальну суму 91892 грн. терміном до 28.08.2015 року, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 13 % річних.

Оскільки відповідач належним чином не виконував свої обов'язки відповідно до кредитного договору, виникла заборгованість, яка станом на 14.10.2013 року, становить 648 326,16 грн.

Збільшивши позовні вимоги, позивач остаточно просив стягнути заборгованість в сумі 1 385 449,86 грн., яка складається з наступного: 5 745,63 грн. - суми поточної заборгованості по кредиту, 54 692,27 грн. - суми простроченої заборгованості по кредиту, 344,41 грн. - суми поточної заборгованості за процентами по кредиту, 32 702,03 грн. - суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту, 14 059,68 грн. - загальної суми заборгованості за платою по кредиту, 1 243 600,61 грн. - загальної суми пені, 6387,82 грн. - загальної суми 3 % від суми простроченої заборгованості та 27917,41 грн. - загальної суми інфляційних витрат.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 17 березня 2015 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Родовід Банк" 581 048,43 грн. заборгованості за кредитним договором, вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті спору, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом невірно визначено розмір заборгованості за кредитним договором та не в повній мірі перевірено докази надані сторонами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судовою колегією встановлено, що 28.08.2008 року між ВАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 77.1/АК-01568.08.2.

Відповідно до кредитного договору банк відкрив позичальнику кредитну лінію на загальну суму 91 892 грн. терміном до 28.08.2015 року, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 13 % річних.

Факт отримання кредитних коштів в сумі 91 892 грн. підтверджується заявою на видачу готівки № 1691_17 від 28.08.2008 року (а.с. 22).

28.08.2008 року з метою забезпечення зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, між ВАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_3 було укладено договір поруки. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії розрахунку заборгованості наданої ПАТ "Родовід Банк" станом на 14.10.2013 року (а.с. 7-8) вбачається, що оскільки відповідач належним чином не виконував своїх обов'язків відповідно до кредитного договору, виникла заборгованість, яка станом на 14.10.2013 року, становить 648 326,16 грн., і складається з наступного: 24 342,78 грн. - суми поточної заборгованості за кредитом, 36 095,12 грн. - суми простроченої заборгованості за кредитом, 301,36 грн. - суми поточної заборгованості за процентами по кредиту, 21 594,70 грн. - суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту, 553 685,72 грн. - загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, 88,69 грн. - загальної суми інфляційних витрат від суми простроченої кредитної заборгованості.

Збільшивши позовні вимоги ПАТ "Родовід Банк" вказував, що станом на 16.03.2015 року заборгованість за кредитом становить 1 385 449,86 грн., яка складається з наступного: 5 745,63 грн. - суми поточної заборгованості по кредиту, 54 692,27 грн. - суми простроченої заборгованості по кредиту, 344,41 грн. - суми поточної заборгованості за процентами по кредиту, 32 702,03 грн. - суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту, 14 059,68 грн. - загальної суми заборгованості за платою по кредиту, 1 243 600,61 грн. - загальної суми пені, 6 387,82 грн. - загальної суми 3 % від суми простроченої заборгованості, 27 917,41 грн. - загальної суми інфляційних витрат.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з умов кредитного договору, який є дійсним, строк дії якого не закінчився, даний договір підписаний відповідачем, не розірваний, з розрахунків заборгованості, виписки з особового рахунку, а також з того, що банк має право вимагати дострокового повернення заборгованості за кредитним договором, а станом на 16.03.2015 року заборгованість суми поточної заборгованості по кредиту складає 5 745 грн. 63 коп, суми простроченої заборгованості по кредиту, складає 54 692 грн. 27 коп., суми поточної заборгованості за процентами по кредиту, складає - 344 грн. 41 коп., суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту складає 32 702 грн. 03 коп., загальної суми заборгованості за платою по кредиту складає 14 059 грн. 68 коп., загальної суми 3 % від суми простроченої заборгованості складає 6 387 грн. 82 коп., загальної суми інфляційних витрат складає 27 917 грн. 41 коп. Крім того, суд першої інстанції враховуючи вимоги ст. 258 ЦК України, визначив загальну сума пені, яка на його думку складає 439199, 18 гривень(розрахунок відсутній). Отже, загальна сума заборгованості за рішення суду першої інстанції становить 581048, 43 гривень, оскільки позивачем розрахунки заборгованості здійснені відповідно до умов договору, а тому вважав вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Проте судова колегія не може погодитися в повній мірі з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов'язання, як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону.

Отже, аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Стаття 258 ЦК України передбачає, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені);

Ухвалюючи своє рішення, суд першої інстанції на зазначені норми закону не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про наявність підстав до задоволення позову, в частині стягнення заборгованості поза межами строків позовної давності.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновки суду викладені в рішенні не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на нормах матеріального права, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Ухвалюючи нове рішення, колегія суддів, враховує зазначені вище норми цивільного законодавства, пояснення представника банку, який підтвердив, що при проведені розрахунку, який наданий до суду, банком не було враховано строки позовної давності, оскільки це суперечить інтересам позивача, та підтвердив, що проведення розрахунку було зроблено за весь період часу, наростаючим способом, з урахуванням і тих сум, які виходять за межі позовної давності.

Отже, перевіривши розрахунок проведений відповідачем та викладений у апеляційній скарзі і поясненнях до неї, колегія суддів, вважає його цілком обгрунтованим, проведеним в межах строків позовної давності три роки: за тілом кредиту, відсоткам, 3% річних, плати за обслуговування кредитних рахунків, інфляційним витратам і річного строку, щодо визначення розміру пені.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги банку є обгрунтованими та доведеними частково, в межах строків позовної давності, і тому позов підлягає до задоволення частково в наступному розмірі: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 39382,22, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 13141,61 грн., пеня у розмірі 39017,74 грн., плата за обслуговування кредиту у розмірі 9924,48 грн., 3% річних у розмірі 1452,36 грн. та індекс інфляції у розмірі 6309,59 грн, а всього 96086,37 грн.

Крім того, колегія суддів, відповідно до ст. 88 ЦПК України, вважає, що судові витрати проведені сторонами під час розгляду справи, підлягають пропорційному задоволенню у розмірі 545 грн.(згідно з часткою задоволених позовних вимог) на користь позивача за подачу позову та 1827 грн. на користь відповідача за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 17 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 96086,37 грн. (дев'яносто шість тисяч вісімдесят шість) грн. 37 коп, яка складається: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 39382,22, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 13141,61 грн., пеня у розмірі 39017,74 грн., плпта за обслуговування кредиту у розмірі 9924,48 грн., 3% річних у розмірі 1452,36 грн. та індекс інфляції у розмірі 6309,59 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Родовід Банк" судові витрати за подачу позову в розмірі 545 (п'ятсот сорок п'ять) грн.

Стягнути з ПАТ "Родовід Банк" на користь ОСОБА_2 судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання законної сили.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: Н.С.Воробйова

Д.О.Таргоній