Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 суми заборгованості за кредитним договором № від 13.06.2008 року у розмірі 64718,76 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 615986,68 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем порушено умови зазначеного договору в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за його користування та пені, що є предметом позовних вимог.

Представник позивача Приліпко А.Д. в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, де підтримує позов в повному обсязі та просить суд розглянути справу у її відсутність.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак від її уповноваженого представника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно положень ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 13.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (що змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір №, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 20354,00 дол. США на споживчі цілі з датою остаточного повернення 13.06.2014 року та процентною ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 13,8 % річних. (а.с. 53-63)

Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 14.2 кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх обов'язків, кредитор має право вимагати дострокового виконання грошових зобов'язань.

Згідно п. 14.3 кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 процентів від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення.

13.02.2014 року банком направлено відповідачу вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, яка невиконана відповідачем.

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Тому, відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Разом з тим, відповідно до наданих представником позивача розрахунків (а.с. 49-52) станом на 27.02.2014 року, непогашена сума заборгованості за кредитним договором № від 13.06.2008 року з боку відповідача становить 64718,76 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 615986,68 грн., яка складається з:

- заборгованості за кредитом - 10039,80 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 95557,81грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 7956,12 дол. США, що еквівалентно 75725,55 грн.,

- заборгованості за відсотками - 9541,33 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 90813,42 грн.,

- пеня за прострочення виконання зобов'язань - 45137,63 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 429615,45 грн.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. ( ст. 16 Цивільного кодексу України).

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

В статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до норми статті 48 Конституції України, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Так, Конституційним Судом України ухвалено рішення від 11.07.2013 № 7- рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Згідно вказаного рішення: "Конституційний Суд України вважає за необхідне піддати конституційно-правовому аналізу правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування.

Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).

Захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідачка порушила умови кредитного договору № від 13.06.2008 року, в частині повернення кредиту в строки передбачені умовами договору, а тому не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобов'язання, разом з тим, суд враховує заперечення відповідачки в частині розміру неустойки, яку позивач просить стягнути на його користь за порушення відповідачкою умов кредитного договору, а тому аналізуючи всі обставини по справі, оцінивши загальний розмір заборгованості за кредитним договором, а саме заборгованості за кредитом - 10039,80 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 95557,81грн., заборгованості за відсотками - 9541,33 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 90813,42 грн. та пені за прострочення виконання зобов'язань 45137,63 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 429615,45 грн., яку необхідно сплатити відповідачу на користь позивача, суд, керуючись вимогами розумності та справедливості, враховуючи ту обставину, що на утриманні відповідачки знаходиться її малолітня донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має незадовільний стан здоров'я та потребує постійного лікування, вважає, що на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача неустойку (пеню) в розмірі 2000,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ, по якому проведено розрахунок позивача становить 19034,00 грн., при цьому судом не встановлено негативних наслідків для позивача при зменшення розміру пені.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідачки суми простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 10039,80 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 95557,81грн., заборгованості за відсотками - 9541,33 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 90813,42 грн. та пені за прострочення виконання зобов'язань 2000,00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 19034,00 грн., а всього загальною сумою 21581,13 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 205405,23 грн.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 2054,05 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 549, 611, 625, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 88, 208, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором № від 13.06.2008 року на загальну суму 21581,13 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 205405,23 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" судовий збір в розмірі 2054 (дві тисячі п'ятдесят чотири) грн. 05 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: