У х в а л а

іменем україни

20 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на ті обставини, що 21 листопада 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 укладено договір кредиту, за яким вона отримала 65 975 доларів США зі сплатою 12,39 % річних за користування коштами на суму залишку заборгованості, сплатою комісії із розрахунку 1,5 % від суми виданий коштів та кінцевим терміном повернення 19 листопада 2027 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21 листопада 2007 року між банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель повинен виконати зобов'язання в тому ж порядку, який встановлений для позичальника кредитного договору.

Відповідачі не виконали своїх зобов'язань за договорами, тому банк просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 1 286 525, 38 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року, позов ПАТ КБ "Надра" задоволено.

У касаційній скарзі представник відповідачки просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, надавши належну оцінку обставинам справи, повно та всебічно з'ясувавши та встановивши їх, правильно виходив з того, що відповідач зобов'язання за договором кредиту виконував неналежним чином, внаслідок чого утворився борг, тому банк має право відповідно до ст. 1050 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844142/ed_2015_02_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> та п. 4.2.4 договору ставити питання про дострокове повернення суми заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з боржника та поручителя, які відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що є підставою для задоволення позову.

При цьому судами правильно застосовані ст. ст. 526, 530, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України, оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити, заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук