АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Владичана А.І., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа на стороні відповідача Орган опіки та піклування Чернівецької міської ради, про усунення перешкод шляхом виселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 08 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

В червні 2014 року позивач звернулася з позовом до суду до відповідачів про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення.

Посилалася на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 30 жовтня 2013 року є власником житлового будинку по АДРЕСА_1. Однак, вона позбавлена можливості користуватися своєю власністю, оскільки колишні власники будинку ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 разом із членами своєї родини продовжують проживати у належному їй будинку та відмовляються його звільняти. Відповідачем ОСОБА_5 було придбане інше житло в с.Молодія Глибоцького району Чернівецької області. Відповідач ОСОБА_6 не знялася з реєстрації по АДРЕСА_1.

____________________________________________________________________________________________

№ 22-ц/794/770/15 р. Головуючий у 1-й інстанції Вольська-Тонієвич О.В.

категорія 44 Доповідач Галичанський А.Д.

Відповідачі добровільно не звільняють належне їй будинковолодіння, чим порушують її право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Просила усунути перешкоди в користуванні належним її нерухомим майном шляхом виселення відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з будинковолодіння по АДРЕСА_1 без надання їм іншого житлового приміщення та виселення ОСОБА_5 з вказаного будинковолодіння в житловий будинок АДРЕСА_2.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 08 квітня 2015 року позов задоволено. Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_4 нерухомим майном шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з будинковолодіння по АДРЕСА_1 без надання їм іншого житлового приміщення. Усунуто перешкоди в користуванні нерухомим майном шляхом виселення ОСОБА_5 з будинковолодіння по АДРЕСА_1, вселивши його в житловий будинок АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі апелянти просять скасувати вищезазначене рішення суду.

Вважають, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, ухвалене з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції вважає, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2013 року між ОСОБА_12, ОСОБА_2, яка одночасно представляла свої інтереси, а також інтереси недієздатного ОСОБА_5, та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу бідинковолодіння, відповідно до умов якого позивач набула у власність будинковолодіння по АДРЕСА_1.

У відповідності до п.14 вказаного договору купівлі-продажу відповідачі зобов'язувалися звільнити відчужене ними нерухоме майно протягом трьох діб та забезпечити безперешкодне користування позивачкою її будинковолодінням.

Встановлено, що відповідачі після укладення договору купівлі-продажу продовжують проживати у спірному будинковолодінні та відмовляються його звільняти. Відповідачка ОСОБА_6 надалі зареєстрована у належному позивачці будинковолодінні.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_4, яка є власником будинковолодіння по вищевказаній адресі, не може розпоряджатися своїм майном, оскільки відповідачі продовжують проживати в будинку та користуватись ним.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції вважає, що скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Вищезазначені обставини, встановлені судом першої інстанції повно, на підставі належних та допустимих доказів, яким дана правильна юридична оцінка і до спірних правовідносин правильно застосовані норми матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення є передчасним і суд зобов'язаний був зупинити провадження у справі до розгляду іншої справи за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, в інтересах якого діє опікун ОСОБА_2, до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про скасування п.1 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 576/18 від 22 жовтня 2013 року, яка розглядається Шевченківським районним судом м.Чернівці, спростовуються текстом ухвали Першотравневого районного суду м.Чернівці про відмову в задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі, яка набрала чинності.

Відповідно до ч.2.ст. 114 ЖК України надаване громадянам у зв'язку з виселенням інше жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд неправомірно виселив ОСОБА_5 в житловий будинок в с.Молодія Глибоцького району, оскільки він є аварійним є безпідставними, оскільки суд першої інстанції прийняв рішення про вселення ОСОБА_5 в зазначений житловий будинок, який є його приватною власністю, а не надаваний громадянину в зв'язку з виселенням з державного і громадського житлового фонду, правовідносини по якому регулюються главою 2 Житлового кодексу України.

Відповідно до ч.1.ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Таким чином, правовідносини щодо користування жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду регулюються главою 6 ЖК України, якою передбачені норми щодо покладення обов'язку по поточному і капітальному ремонту на власника житлового будинку.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 08 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: