Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2015 р.

Суворовський районний суд м.Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.,

при секретарі - Челобітченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №15 в м. Одеса, цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору, -

ВСТАНОВИВ

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом в якому просить в рахунок погашення заборгованості за Договром про надання споживчого кредиту №1 від 02.07.2008р. в розмірі 46 888,82 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 374782,34 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_2: квартиру загальною площею 16,1 кв.м., що знаходиться за адресою, АДРЕСА_1, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Позов обґрунтований тим, що 02.07.2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав йому кредит у розмірі 29800,00 доларів США, а відповідач повинен був повернути кредит в повному обсязі не пізніше 02.07.2018 року, сплативши за його користування 14,50 % річних. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банком було прийнято в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2. Між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» 08 грудня 2011 року було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору в обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

Оскільки відповідач - ОСОБА_1 свої обов'язки за укладеним договором кредиту не виконав, утворилася заборгованість по поверненню кредитних коштів, по сплаті відсотків за користування кредитом, яка складає 46 888,82доларів США, що за курсом НБУ складає 374 782,34грн.

Представник позивача направив до суд заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідачі не з'явилася до суду і з заявами про відкладення розгляду справи не зверталася. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином про що свідчать поштові повідомлення.

З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Так, 02.07.2008р. між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який у подальшому змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №1, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 29800,00 доларів США, а відповідач прийняв на себе обов'язок повернути кредит в повному обсязі не пізніше 02.07.2018 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14,50 % річних.

В той же день між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», та ОСОБА_1, ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір. Предметом договору стало нерухоме майно, а саме: АДРЕСА_1, власником якої є відповідачі. Згідно з п.4.1.1 іпотечного договору, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором, або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_1

Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.625 ЦК України).

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу суму кредиту. У свою чергу відповідач прийняв кредитні кошти, використав їх за призначенням, але грошові зобов'язання щодо погашення кредиту належним чином не виконав.

У зв'язку з цим відповідно до розрахунку станом на 19.03.2013 року по кредитному договору у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 46888,82 доларів США, що за курсом НБУ станом складає 374782,34грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 29211,36 доларів США, що за курсом НБУ складає 233 486,40грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом -17677,46доларів США, що в еквіваленті складає 141295,94 грн.

Згідно з положеннями ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст.589 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі вище викладеного, та враховуючи вказані норми суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація з прилюдних торгів є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Проте, 03.06.2014 року був прийнятий Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», і згідно з п.1 ч.1 вказаного закону, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомо житлового майна не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Кредитними та іпотечним договорами встановлено, що кредит відповідач отримав в іноземній валюті, а загальна площа іпотечної квартири складає 29,6 кв.м.

Згідно з вимогами частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини , які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Відповідно до вимог ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Отже, вказаний Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» підлягає застосуванню, тому з урахуванням норми ст.217 ЦПК України виконання рішення необхідно відстрочити на час дії цього закону.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках необхідно стягнути на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 3654 грн. 3441,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88,212-215, 224-227 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

В рахунок стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 29211,36 доларів США, що за курсом НБУ складає 233 486,40грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 17677,46доларів США, що в еквіваленті складає 141295,94 грн. за договором про надання споживчого кредиту №1 від 02.07.2008 року, укладених між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 29,6 кв.м., жилою площею 16,1 кв.м., шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір в розмірі 3441,00 грн.

Відстрочити виконання рішення суду на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя -