Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Рибалко Н.І. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 335/9868/14
04 серпня 2015 року Справа № 22ц/778/3634/15
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Подліянова Г.С., Кримська О.М.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства "Українська Охоронно-страхова компанія" про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 05.03.2014 року ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1, на вул.Істоміна у м.Запоріжжі, порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого пошкодив його (позивача) автомашину НОМЕР_2. Сума матеріальних збитків становить 87 294 грн. 01 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у Публічному акціонерному товаристві "Українська Охоронно-страхова компанія" (далі-Страхова компанія, Товариство). За його заявою Товариство сплатило страхове відшкодування у розмірі 41 496 грн. 58 коп.. Вартість невідшкодованих збитків становить 40 253 грн. 30 коп.. Окрім того, на здійснення послуг експертної оцінки шкоди витрачено 1250 грн., на правову допомогу 3400 грн., витрати на залучення евакуатора 1000 грн.. Водночас прохав і компенсувати моральні втрати на суму 2000 грн. та судові витрати. З огляду на зазначені обставини покликав суд присудити зазначені суми на її користь.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21.04.2015 року позовні вимоги задоволені частково. Суд відмовив у присудженні на користь позивача витрат на правову допомогу.

У скарзі відповідач ОСОБА_2 покликав скасувати рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, посилаючись на те що його ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору щодо присудження сум шкоди.

Позивач, у апеляційній скарзі вважав помилковим рішення суду про відмову у стягненні судових витрат пов'язаних з наданням правової допомоги адвокатом.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарги не підлягають задоволенню з таких підстав

Із матеріалів справи видно, що 05.03.2014 року на вул.Істоміна у м.Запоріжжі,сталася автопригода за участю автомобіля НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_2 та автомашини "KIA Cetaro" реєстраційний номер НОМЕР_3.

З приводу ДТП в судовому порядку розглядалась справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2. При цьому вина водія встановлена (а.с.6).

На підставі полісу обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів власник автомобіля "Hyundai" застрахував свою цивільно-правову відповідальність у Публічному акціонерному товаристві "Українська Охоронно-страхова компанія". Ліміт відповідальності складає 50000 грн.(а.с.37).

Статтею 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також моральну шкоду потерпілому.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Подія, яка трапилась визнана страховим випадком (а.с.101).

Як потерпілий так і застрахована особа звернулись до Страхової компанії з заявами про повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та проханням про здійснення страхового відшкодування (а.с.72.73).

На досудовому етапі, вартість страхового відшкодування Страховою компанією була визначена на підставі звіту від 12.06.2014 року й була встановлена у розмірі 41 496 грн. 58 коп. (До розрахунку були включені: Страхова сума згідно поліса 50 000 грн., вартість матеріального збитку у звязку з пошкодженням автомобіля 47 040 грн. 71 коп., франшиза 1000 грн., оплата послуг експерта 300 грн.)

Визначена вартість страхового відшкодування перерахована позивачу (а.с.65).

Під час слухання справи у суді була призначена судова авто-товарознавча експертиза для з'ясування величини шкоди завданої потерпілому від ДТП (а.с.178).

Експертним дослідженням, розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу від автопригоди яка розглядається, встановлений у сумі 87 294 грн. 01 коп. (а.с.188).

З урахування цієї обставини, позивач заявив вимоги про стягнення з ОСОБА_2, як винної особи у скоєнні ДТП 40 253 грн. 30 коп. (87 294 грн. 01 коп. (розмір шкоди встановлений експертом) 47 040 грн. 71 коп. (отримане страхове відшкодування) (а.с.212).

У своїх запереченнях щодо заявлених до стягнення сум відповідач ОСОБА_2 зауважував на тому, що за Полісом, виличина відшкодування матеріальної шкоди Страховиком, складає 50 000 грн.. Тому, на його думку, суд не мав правових підстав для включення до суми яка підлягає стягненню з нього - 2 959 грн. 29 коп. різниця між лімітом відповідальності визначеної у полісі 50 000 грн. та сумою страхового відшкодування 47 040 грн. 71 коп.).

Нормами ст.993,1166,1187,1194 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" визначено обов'язок особи відшкодувати шкоду, завдану внаслідок експлуатації джерела підвищеної небезпеки при наявності полісу цивільної відповідальності. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати /страхового відшкодування/ для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою/страховим відшкодуванням.

Таким чином, звертаючись з позовом про відшкодування матеріальної шкоди безпосередньо до винної особи, відповідальність якої застрахована, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову в цій частині, а отже, доводи скарги з цього питання не виправданими.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого це шкода, повязана, в тому числі і із евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст.25 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

В такому разі, аргументи скарги відповідача про відсутність у нього обовязку з оплати зазначених збитків не є прийнятними.

Щодо заперечень з питань відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, під поняттям "моральна шкода" охоплюється негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що повязані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів.

В такому разі, моральна шкода може бути викликана душевними стражданнями, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

З огляду на викладене, підставою для відшкодування шкоди є наявність факту пошкодження майна потерпілого.

Факт, спричинення позивачу майнових втрат від ДТП підтверджений у суді.

При встановленні можливої суми відшкодування в грошовому еквіваленті суд зіставляє глибину моральних страждань і суму заявлених компенсацій. При цьому враховуються: глибина загальних страждань, психологічний і фізичний стан потерпілого, тривалість та їх належне підтвердження.

Суд погоджується, що позивач мав би вчиняти додаткові зусилля, які б спрямовувались для організації свого життя, мав негативний зовнішній прояв наслідків ушкодження автомобіля.

Тому, на думку апеляційного суду, присуджена сума на компенсацію моральних втрат є справедливою і обґрунтованою.

Стосовно доводів скарги позивача про безпідставну відмову у стягненні коштів затрачених на отримання правової допомоги адвоката.

Згідно ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Діючою на час розгляду справи постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", були затверджені граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних справ.

Додатком до цієї постанови встановлено, що розмір компенсації не повинен перевищувати суму 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи адвоката або іншого фахівця в галузі права.

Відповідно до вимог ст.84,88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим фахівцем в галузі права під час вирішення цивільної справи.

В матеріалах справи відсутні дані про кількість годин, які затратив для надання правової допомоги адвокат у даній справі. Крім, акту виконаних робіт від 19.03.2015 року, угоди про надання правової допомоги, інших доказів позивачем та його представником не надані (а.с.11,214).

Окрім того, згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Відповідно до п.3.1. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, квитанція до касового прибуткового ордеру є належним документальним підтвердженням факту внесення грошових коштів у касу адвоката та сплати суми гонорару.

Такого документа на розсуд суду не представлено.

Зважаючи, на ці обставини, рішення суду у цій частині скасуванню не підлягає.

З огляду на викладене, районний суд правильно вирішив справу і ухвалив законне рішення, а тому скарги мають бути відхилені.

Керуючись ст.307,308,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 21.04.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: