АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2619/15 Справа № 202/5962/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бєсєда Г. В. Доповідач - Романюк М.М.
11 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Котушенко С.П., Петренко І.О.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 30 травня 2014 року. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 01 серпня 2002 року він подарував належну йому квартиру АДРЕСА_1 відповідачу по справі, своїй онучці ОСОБА_2, при цьому вони домовились про те, що позивач буде мешкати в зазначеній квартирі, а відповідач буде доглядати його та турбуватись про нього. Однак, через деякий час після посвідчення договору дарування відповідач перестала виконувати взяті на себе зобов'язання та поводити себе агресивно, навіть почала застосовувати фізичну силу, чинити перешкоди в користуванні квартирою. З 2013 року, коли позивач вже не міг більше миритись з поведінкою відповідача, він почав звертатись до правоохоронних органів. Після звернень відповідач й ще більше обурилась та відвезла його до обласної психіатричної лікарні в м.Дніпропетровську. Після того, як його близькі родичі дізнались про цей факт, саме вони забрали його з лікарні. З урахування того, що позивач зареєстрований в квартирі та бажає в ній проживати, іншого житла у нього не має, а відповідач своїми діями порушує його права як користувача квартири, та будь-якими діями робить спроби усунути його від користування квартирою, просить вселити його у спірну квартиру та зобов'язати відповідача не чинити перешкод у її користуванні.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2014 року заявлені вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення норм матеріального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені заявлених вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимого суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

З даним висновком судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01 серпня 2002 року позивач подарував належну йому квартиру АДРЕСА_1 відповідачу по справі, своїй онучці ОСОБА_2

Позивач з 13 січня 1975 року зареєстрований та проживає в спірній квартири.

Починаючи з 2012 року між сторонами склалися конфліктні відносини, які призвели до обоюдного звернення до правоохороних органів, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

З урахуванням того, що позивач є членом сім'ї відповідача, яка є власником житла, зареєстрований та до травня 2013 року проживав в спірній квартирі, він має право користування та проживання у квартирі, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заявлених вимог.

Посилання апелянта на те, що вона не чинить позивачу перешкод щодо користування квартирою не може бути прийнято до уваги, оскільки не підтверджено належними та допустимими доказами, в той час як позивачем документально та поясненнями свідків, допитаних у судовому засіданні, доведено, що він позбавлений можливості потрапити та проживати у квартирі, оскільки у нього відсутні ключі від квартири, а відповідач його не пускає.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді С.П.Котушенко

І.О.Петренко