Ухвала ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 10 червня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Горелкіної Н.А., суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., Завгородьої І.М., Ситнік О.М., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування збитків, за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 12 березня 2015 року, в с т а н о в и л а: У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 06 липня 2014 року за чергою, погодженою зборами власників корів с. Біла Криниця, здійснювати обов'язки пастуха повинна була ОСОБА_2, яка доручила їх виконання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Того ж дня її корова, яка була на дев'ятому місяці тільності, впала у колодязь, в результаті чого тварина була травмована. Лікування не дало належних результатів, та ветеринарний лікар рекомендував здати корову на доріз. З урахуванням отриманого доходу від здачі корови закупнику за договірною ціною в сумі 4 700 гривень, просила суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь 8 300 гривень та 10 000 гривень моральної шкоди. Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 12 березня 2015 року, позов задоволено частково. Ухвалено стягнути на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки з: - ОСОБА_2 - 2 633 гривні 33 копійки; - ОСОБА_4 - 2 633 гривні 33 копйки; - ОСОБА_6 - 2 633 гривні 33 копійки, а всього 7900 гривень. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати з: - ОСОБА_2 - 1 097 гривень 86 копійок; - ОСОБА_4 - 1 097 гривень 86 копійок; - ОСОБА_6 - 1 097 гривень 86 копійок, а всього 3 293 гривні 58 копійок. У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що домовленість між сторонами на випас худоби є угодою про сумісну діяльність, а тому дійшов висновку про стягнення з відповідачів в рівних частинах з кожного завданих матеріальних збитків на підставі ст. ст. 1130, 1131, 1137 ЦК України. Проте з такими висновками судів погодитись не можна. За вимогами статей 213 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 214 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1989/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. Указаних вимог судами не дотримано. Судами встановлено, що 06 липня 2014 року згідно з чергою на випас - ОСОБА_2 передоручила ОСОБА_4 та ОСОБА_6 випас худоби, під час якого корова позивача на прізвисько «Ночка», віком 6 років, живою вагою близько 450-500 кг впала в колодязь, внаслідок чого отримала травми, і лікування не призвело до бажаних результатів. Спір судами вирішено на підставі ст. ст. 1130, 1131, 1137 ЦК України. Вказаними правовими нормами передбачено обов'язки сторін за договором про спільну діяльність, визначено письмову форму та умови договору про спільну діяльність, а також спільні витрати та збитки учасників. Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на наявну в матеріалах справи довідку про усну домовленість між сторонами на черговість випасання худоби. Так, усні домовленості на позачерговий випас худоби і піднайом іншої особи на виконання цих обов'язків замість себе не передбачені актами цивільного законодавства, але ці домовленості за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, а тому носять зобов'язальний характер. При цьому виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто, але саме боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання, якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця. Таким чином, суд першої інстанції помилково не встановив особу, відповідальну за порушення зобов'язання, не з'ясував характер спірних правовідносин, права та обов'язки сторін та помилково застосував до спірних правовідносин норми ст. ст. 1130, 1131, 1137 ЦК України. Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на вказані порушення уваги не звернув та помилково залишив рішення суду першої інстанції без змін. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_2 - ОСОБА_5 задовольнити частково. Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 12 березня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий Н.А. Горелкіна Судді: Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко І.М. Завгородня О.М. Ситнік