АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/147/16 Справа № 206/7144/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Маштак К. С. Доповідач - Куценко Т.Р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ 03 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Дніпропетровське міське Управління юстиції України в особі Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на іпотечне майно та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ПАТ «АКТАБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та після уточнення позовних вимог просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом надання позивачу права продажу предмету іпотеки, право на отримання документів від імені відповідача, у тому числі подавати заяви від його імені у відповідні установи та організації, одержувати від його імені всі необхідні для укладання договору купівлі-продажу документи, довідки та інші документи, в тому числі витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, подавати документи на реєстрацію права власності, отримувати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, технічну документацію в Управлінні державної реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції та експертну оцінку, а також виконувати всі дії та формальності, пов'язані з укладанням договору купівлі-продажу з третьою особою - покупцем предмета іпотеки нерухомого майна, яке належить на праві власності відповідачу. Також просив зобов'язати відповідача передати позивачу предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «АКТАБАНК» посилалося на те, що 04 березня 2011 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав їй грошові кошти с визначенням розміру процентної ставки та строків виконання зобов'язання умовами даного договору. Разом з тим, в забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредитні кошти. Позичальник свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. 18 червня 2012 року позивачем було направлено на адресу іпотекодавця та боржника письмову вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним та іпотечним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Посилаючись на порушення умов кредитного договору та необхідністю захисту свого цивільного права позивач звернувся до суду з зазначеними вимогами та враховуючи наведені обставини наполягає на їх задоволені /т.І, а.с.3-5, 54-55, 64-68, 194-196/.

Рішенням Самарського районного суду м Дніпропетровська від 02 червня 2015 року позовні вимоги ПАТ «АКТАБАНК» задоволено частково, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: будівлю магазину, загальною площею 98,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, будівля магазину літ. А-1, загальною площею 98,3 кв.м., у тому числі прибудови літ А'-І, А"-1, А"'-1, ґанок з козирком літ. А, навіс літ. Б (тимчас.), № 1-5, І - огорожа мостіння, яка належить на праві власності відповідачу, шляхом надання позивачу права продажу предмета іпотеки від імені відповідача в рахунок погашення кредитної заборгованості у розмірі 5034531,66 грн. станом на 05 грудня 2014 року, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 511109,67 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам - 531637,53 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань по кредиту - 3991784,46 грн.), за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Також надано позивачу право на отримання документів від імені відповідача у тому числі подавати заяви від його імені у відповідні установи та організації, одержувати від його імені всі необхідні для укладання договору купівлі-продажу документи, довідки та інші документи, в тому числі витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, подавати документи на реєстрацію права власності, отримувати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, технічну документацію у Управлінні державної реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції та експертну оцінку, а також виконувати всі дії та формальності, пов'язані з укладанням договору купівлі-продажу з третьою особою - покупцем предмета іпотеки нерухомого майна. Також вирішено питання щодо судових витрат /т.ІІІ, а.с.61-64/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування цього рішення /т.ІІІ, а.с.72-74/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, відповідно до ст. 309 ЦПК України, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 березня 2011 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 02-0029/Т/СПЗ, згідно з яким позивач зобов'язався надати ОСОБА_3 кредит в сумі 800 000 грн., з виплатою процентної ставки 24 % річних, строком користування до 03 березня 2014 року /т.І а.с. 7-9, т.ІІ а.с. 110-112, 165-167/.

Того ж дня ОСОБА_3 фактично отримала кредитні кошти в сумі 800 000 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 25261 /т.І а.с. 13, т.ІІ а.с. 150/.

Одночасно з укладенням кредитного договору № 02-0029/Т/СПЗ від 04 березня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір № 02-0029/Т/СПЗ/2 від 04 березня 2011 року, у відповідності до якого ОСОБА_2 передав в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: будівлю магазину літ. А - 1, загальною площею 98,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У відповідності до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого КП «ДМБТІ» ДОР наводиться опис об'єкту: будівля магазину літ. А-1 загальною площею 98,3 кв.м., у тому числі прибудови літ. А'-1, A''-1, A'''-1, ганок з козирком літ. А, навіс літ. Б (тим.), № 1-5, I - огорожа, мостіння /т.І а.с. 14-17, 69-72, 108-111, т.ІІ а.с. 159-162/.

Крім того, 04 березня 2011 року між ПАТ «АктаБанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладеного договір поруки № 02-0029/Т/СП3/1 /т.ІІ а.с. 116-117, 163-164/.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30 вересня 2009 року, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 купив будівлю магазину літ. А-1 загальною площею 98,3 кв.м., у тому числі прибудови літ. А'-1, A''-1, A'''-1, ганок з козирком літ. А, споруди № 1-5, І /т.І а.с. 33-34, 86-87, т.ІІ а.с.182-183/.

Відповідно до висновку Звіту про оцінку нежитлового приміщення від 10 грудня 2015 року вартість об'єкту незалежної оцінки - нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 становить 1 190 558 грн. /т.ІІІ, а.с.128-150/.

18 червня 2012 року позивач на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направив повідомлення-вимогу, щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 02-0029/Т/СПЗ від 04 березня 2011 року та попередив про звернення стягнення на майно, де зазначалося, що боржникам протягом 30 календарних днів з дня отримання даного повідомлення-вимоги, необхідно здійснити погашення заборгованості за кредитним договором № 02-0029/Т/СПЗ від 04 березня 2011 року. У разі невиконання вимоги ПАТ «Акта Банк» буде вимушене звернути стягнення на предмет іпотеки /т.І а.с. 36, 37-38/.

11 квітня 2014 року постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ДМУЮ звільнено з-під арешту будівлю магазину літ. А-1, загальною площею 98,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у тому числі прибудови літ. А'-1, A''-1, A'''-1, ганок з козирком літ. А, навіс літ. Б (тим час.), № 1-5, I-огорожа, мостіння /т. 2 а.с. 29/.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 02 - 0029/Т/СПЗ від 04 березня 2011 року станом на 05 грудня 2014 року заборгованість складає 5 034 531,66 грн., з яких 511 109,67 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 531 637,53 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам, 3 991 784,46 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань по кредиту /т.І а.с. 215/.

Разом з тим, суду під час апеляційного розгляду скарги відповідача позивачем було надано новий розрахунок заборгованості за спірним кредитним договором станом на 20 січня 2016 року в якому сума пені за неналежне виконання зобов'язань вказана у розмірі 763 396, 37 грн. /т.ІІІ, а.с. 189-192/.

Ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції прийшов до висновку щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості у розмірі 5 034 531, 66 грн., виходячи з положень ст. ст. 1, 33, 37, 39 ЗУ «Про іпотеку», зазначивши здійснити продаж за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись не можна, з наступних підстав.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Положеннями ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частина 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Також ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» вказує, що звернення стягнення на предмет іпотеки, окрім іншого, здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

У відповідності до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Враховуючи наведені норми закону та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, щодо часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, оскільки відповідно до наданого розрахунку заборгованість за спірним кредитним договором розмір пені станом на 20 січня 2016 року складає 763 396,37 грн. Разом з тим, висновком про вартість об'єкту незалежної оцінки визначено вартість нерухомого майна, що є предметом іпотеки, яка становить 1 190 558 грн. Отже, враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що розмір пені, що підлягає стягненню, необхідно зменшити з 3 991 784,46 грн. до 763 396,37 грн. Також приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не зазначив розмір початкової ціни реалізації предмету іпотеки, доповнити його вказавши її в розмірі 1 190 558 грн.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру пені, яка підлягає стягненню на користь позивача, зменшивши її з 3 991 784, 46 грн. до 763т396, 37 грн., та доповнити рішення, вказавши в резолютивній частині рішення початкову ціну реалізації предмету іпотеки 1 190 558 грн. В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року доповнити вказавши в резолютивній частині рішення початкову ціну реалізації предмету іпотеки 1 190 558 грн., яка встановлена суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Глобал апрайзер груп» 10 грудня 2015 року.

Зменшити розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань по кредитному договору з 3 991 784,46 грн. до 763 396, 37 грн.

Вказати повну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 816 153,57 грн.

В іншій частині залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

Демченко Е.Л.