АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-796/1250/2015 р. Головуючий в 1 інстанції- Колдіна О.О. Доповідач - Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«03» лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі

Головуючого - Барановської Л.В.

Суддів - Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_5 про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С ТА Н О В И Л А :

Позивачі звернулись до суду з даним позовом до відповідачів.

Зазначали, що 08.01.2013 р. мала місце ДТП за участю автомобіля марки «Хюндай» д.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля ВАЗ д.н. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_5, в результаті чого транспортні засоби зазнали пошкоджень.

Відповідно до постанови Дубровицького районного суду Рівненської області винним в ДТП є ОСОБА_5

Згідно звіту з оцінки транспортного засобу №6810 від 02.04.2013 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Хюндай» становить 38 231 грн. 45 коп.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована у ПАТ «Українська транспортна страхова компанія». Франшиза становить 510 грн. при ліміті відповідальності страховика 50 000 грн.

Страхова компанія виплатила кошти в розмірі 30 988 грн. 20 коп.

Позивачі просили стягнути із Страхової компанії матеріальну шкоду в сумі 14 967 грн. 06 коп., а з ОСОБА_5 суму франшизи-510 грн.

Також просили стягнути з відповідача ОСОБА_5 на їх, позивачів користь моральну шкоду по 2 500 грн. кожному.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.09.2014 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 13 387 грн. 26 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 510 грн. та моральну шкоду в сумі 1 500 грн.

В решті вимог відмовлено.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2014 р. виправлена описка в тексті рішення суду від 22.09.2014 р. та зазначено в резолютивній частині рішення про стягнення суми матеріальної шкоди із ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» 12 804 грн. 63 коп. замість 13 387 грн. 26 коп.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивачів до Страхової компанії задовольнити частково, в розмірі 2 622 грн. 56 коп., посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки доказам, неповно з'ясував обставини справи .

Апеляційна скарга представника ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.01.2013 р о 15 год. 45 хв. на 16 кілометрі автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Хюндай» д.н. НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_4, та автомобіля ВАЗ д.н. НОМЕР_6, під керуванням водія ОСОБА_5 в результаті чого транспорті засоби зазнали пошкоджень.

Відповідно до постанови Дубровицького районного суду Рівненської області від 23.07.2013 р., ОСОБА_6 був визнаний винним у настанні даної дорожньо- транспортної пригоди.

Власником транспортного засобу «Хюндай» д.н. НОМЕР_3 є ОСОБА_3 відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

ОСОБА_4 має право керування даним транспортним засобом відповідно до особливих відміток, які є в Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ» д.н. НОМЕР_6 була застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія » відповідно до Полісу № АА 0316442.

Відповідно до звіту 6810 від 02.04.2013 р. з оцінки транспортного засобу, складеного ФОП ОСОБА_7 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Хюндай» д.н. НОМЕР_4 без врахування ПДВ становить 38231,45 гривень.

Зазначена оцінка була проведена у відповідності до Закону України «Про оцінку майнових прав та професійну оціночну діяльність в України», Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів і розмір відшкодування становить розмір відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, що повністю відповідає положенням Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому може бути взята судом до уваги як доказ на підтвердження розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу.

Судом встановлено, що позивачі звернулись до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» 29.08.2013 р., надавши всі необхідні документи для здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до положень ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів, передбачених ст.35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Як зазначалось вище, позивач надав до Страхової компанії всі необхідні документи 29.08.2013 р., тобто рішення про виплату страхового відшкодування повинно було бути прийнято і кошти виплачені до 28.11.2013 р.

Судом встановлено, що Страховою компанією було лише частково сплачена сума страхового відшкодування в розмірі 30988,20 гривень 10.02.2014 р.

Отже відповідач повинен сплатити позивачу пеню за прострочення виплати відшкодування.

Позивач просить стягнути пеню за період з 13.09.2013 р. по 10.02.2014р. в розмірі 2251,88 гривень, розраховуючи суму пені із суми страхового відшкодування 41871,45 гривень, та за період з 11.02.2014 р. по 01.07.2014 р. в розмірі 680,43 грн. виходячи із суми страхового відшкодування в розмірі 10833,25 грн., оскільки Страховою компанією 10.02.2014 р. була сплачена сума страхового відшкодування в розмірі 30988,20 гривень.

Однак, судом не взято до уваги зазначений розрахунок в повному обсязі, хоча порядок нарахування пені і відповідає вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виходячи з наступного.

Пред'являючи свої вимоги до Страхової компанії позивачі враховують при розрахунку суми відшкодування не лише вартість матеріальної шкоди, згідно звіту №6810 і послуг евакуатора, однак і враховують суму франшизи, витрати на отримання нового реєстраційного номеру для автомобіля та витрати на складання звіту з визначення вартості матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого транспортного засобу.

Франшиза, витрати на отримання реєстраційного номеру для автомобіля та витрати на складання звіту не підлягають відшкодуванню Страховиком, а тому при розрахунку пені необхідно виходити з суми страхового відшкодування в розмірі 40721,45 гривень.

Крім того, з урахуванням положень ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», пеня повинна нараховуватись, починаючи з 28.11.2013 р., а не з 13.09.2013р. як розраховують позивачі.

З огляду на викладене, вимоги позивачів про стягнення з відповідача - ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_3, як власника пошкодженого транспортного засобу, розміру страхового відшкодування з урахуванням інфляційних збитків та пені піддягають задоволенню частково в розмірі 12804.63 гривні.

Судом також встановлено, що у зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою, пошкодженням автомобіля, позивач ОСОБА_3, як власник транспортного засобу, зазнала моральних страждань, оскільки тривалий час не могла вирішити питання щодо проведення відновлювального ремонту, в зв'язку з чим змінився її нормальний спосіб життя, вона не могла користуватись належним їй на праві власності автомобілем.

Вимоги ОСОБА_3 про відшкодування ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 2500 гривень не є обгрунтованими в повному обсязі, як на стадії звернення до суду, так і в ході розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог частково, стягнув з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 13 387 грн. 26 коп. та стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 510 грн. і моральну шкоду в сумі 1500 грн.

Суд повно та всебічно з»ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків рішення суду не спростовують .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» відхилити, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді