Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі Соболь О.С.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Красноармійська цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Красноармійська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своєї заяви вказав, що 08.03.2012 року помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Донецька область м. Красноармійськ, провулок Ветеринарний, 23, який належав йому на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 28.08.1990 року, за реєстром № 4705. Вказаний об»єкт нерухомості він заповів їй на підставі заповіту посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори 14.01.1992 року, за реєстром № 64. Після смерті чоловіка вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв»язку з тим, що в заповіті та в договорі купівлі-продажу зазначено його прізвище «Слесарев», а в Свідоцтві про смерть його прізвище як «Слєсарєв» тобто через українські літери «є», а в заповіті та в договорі через літери «е», у зв»язку з відсутністю українською «є» на друкарській машинці . Просить встановити факт належності їй заповіту посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори 14.01.1992 року за реєстром № 64 , складного від імені ОСОБА_3, який помер 08.03.2012 року та факт належності її чоловіку ОСОБА_2, померлому 08.03.2012 року Договору купівлі-продажу, посвідченого В.О. державного нотаріуса Красноармійського державної нотаріальної контори 28.08.1990 року, за реєстром № 4705 на ім»я ОСОБА_3.

В судовому засіданні заявниця підтримала заяву, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Красноармійської міської ради в судове засідання не з»явився, просили справу слухати без участі представника ( а. с. 20-21).

Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи , перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_2 та заявниця по справі ОСОБА_1 08.03.2012 року уклали шлюб, про що в книзі актів про укладення шлюбу зроблений запис № 206 ( а. с. 9).

13.03.2012 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 596382 ( а. с. 4).

Як вбачається з матеріалів справи в договорі купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 28.08.1990 року, за реєстром № 4705, та в заповіті,посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори 14.01.1992 року, за реєстром № 64, допущена помилка у перекладі на українську: у зв»язку з відсутністю українською «є» на друкарській машинці зазначено прізвище чоловіка заявниці «Слесарев», в той час як в Свідоцтві про смерть його прізвище зазначено як «Слєсарєв» тобто через українські літери «є», а в заповіті та в договорі через літери «е».

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не належать до таких, що посвідчують особу».

Відповідно до п. 4 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій , коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Згідно п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі здійснюється, коли прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем,місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що прізвище чоловіка заявниці, вказане в свідоцтві про смерть не збігається з прізвищем, вказаним в заповіті та в договорі купі житлового будинку .

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» ( з подальшими змінами) при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Оскільки матеріалами справи підтверджено факт звернення заявниці до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та неможливістю отримання свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим, що відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України наявність помилок зазначених вище у правовстановлюючих документах не може бути виправлена внаслідок смерті власника, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимоги заявниці про встановлення факту належності їй заповіту посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори 14.01.1992 року за реєстром № 64 , складного від імені ОСОБА_3, який помер 08.03.2012 року та факт належності її чоловіку ОСОБА_2, померлому 08.03.2012 року Договору купівлі-продажу, посвідченого В.О. державного нотаріуса Красноармійського державної нотаріальної контори 28.08.1990 року, за реєстром № 4705 на ім»я ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст.3, 5, 7, 8, 10, 14, 57-60, 208-209, 212-218, 256, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Красноармійська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 заповіту посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори 14.01.1992 року за реєстром № 64 , складного від імені ОСОБА_3, який помер 08.03.2012 року та факт належності її чоловіку ОСОБА_2, померлому 08.03.2012 року Договору купівлі-продажу, посвідченого В.О. державного нотаріуса Красноармійського державної нотаріальної контори 28.08.1990 року, за реєстром № 4705 на ім»я ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя