overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №463/6640/14-ц
Провадження №2/463/495/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Лакомської Ж. І.

при секретарі - Коник О.Б.

за участі: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу суд, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 серпня 1993 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції.

Позов мотивує тим, що сімейні відносини між сторонами погіршились, спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують. За час перебування в шлюбі в них народились діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 З 2007 року позивач та відповідач проживають окремо, тому позивач вважає, що сім»я існує лише формально, тому просить шлюб розірвати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала із аналогічних мотивів, просила суд такий задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що дійсно на даний час сім'я існує формально, збереження такої є неможливим. Просив суд шлюб розірвати.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

На підставі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 (а.с.4), шлюб позивача та відповідача був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 1794 (а.с.3).

За час перебування в шлюбі в позивача та вдповідача народились діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Керуючись ст.112 Сімейного кодексу України, суд повинен з'ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як встановлено в судовому засіданні сімейні відносини між сторонами погіршились, вони не бажають надалі їх підтримувати та зберігати шлюб. Суд вважає, що дійсною причиною пред'явлення позову про розірвання шлюбу є неможливість подальшого спільного життя подружжя, тому позов підлягає до задоволення

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215 Цивільного-процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 1974 р.н. та ОСОБА_2 1972 р.н. зареєстрований 07 серпня 1993 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1794.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.294 ЦПК України.

Суддя: Лакомська Ж. І.
Справа № 524/7539/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2015 року, суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської Рибалка Ю.В., перевіривши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО в особі Кременчуцької філії до ОСОБА_1 про видачу судового наказу,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО в особі Кременчуцької філії звернулося до суду з вказаною заявою, де просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО борг за надані послуги та судовий збір.

Заява оформлена відповідно до вимог ст. 98 ЦПК України.

Підстав для залишення, повернення заяви або відмови в її прийнятті не виявлено.

Керуючись ст. 95, 96, 98, 102, 103. ЦПК України.

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти заяву ПАТ ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО до ОСОБА_1 про видачу судового наказу до розгляду.

Протягом трьох діб видати судовий наказ по суті заявлених вимог.

Суддя Ю.В. Рибалка
Справа № 514/179/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2015 р. Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Цвинтарна Т.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1, зацікавлена особа Красненська сільська рада Татуринського району Одеської області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1, зацікавлена особа Красненська сільська рада Татуринського району Одеської області звернулася до суду з вищевказаною заявою і просить встановити юридичний факт про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 469872 видатний на імя заявниці та належить саме їй.

Відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити найменування суду, до якого подається заява, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана до суду з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України У заяві зазначено і заявника і її представника. Заява підписана, як вбачається з підпису і копії паспорта заявниці самою заявницею.

Додана до заяви ксерокопія довіреності на представництво інтересів заявниці ОСОБА_1, ОСОБА_2 належним чином не завірена.

Крім того, у вище визначеній довіреності не зазначено повноваження представника ОСОБА_2, на представництво від імені заявниці щодо подання позовних заяв (заяв) до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Красненська сільська рада Татуринського району Одеської області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу - залишити без руху, надавши заявнику, пять днів з моменту отримання ними заяви копії ухвали для усунення вищевказаних недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Т.М. Цвинтарна
Справа № 682/1927/15-ц
Провадження № 2/682/696/2015
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

10.07.2015 р. м.Славута

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Зеленська В. І. , ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в.

Справа підсудна Славутському міськрайонному суду. Позовна заява відповідає вимогам ст. ст.119, 120 ЦПК України. Перешкоди в порушенні справи, передбачені ст. 121 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. 122 ЦПК України,

у хв а л и в.

Відкрити провадження у цивільній справі № 682/1927/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

Справу призначити до судового розгляду в залі суду м.Славута на 21.07.2015 о 09:15.

Запропонувати відповідачу надати суду до 21.07.2015 заперечення проти позову та докази, якими вони обгрунтовуються.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині порушення судом правил підсудності.

Суддя: ОСОБА_3

Ст.27 ЦПК України права та обовязки осіб, які беруть участь у справі:

1. Особи, які беруть участь у справі, мають право:

1) знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії документів долучених до справи одержувати копії судових рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання і відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, користуватися правовою допомогою, знайомитися журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.

2. Особи,які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання.

3. особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Ст.31 ЦПК України права та обовязки сторін:

1. Сторони мають рівні процесуальні права та обовязки.

2.Крім прав та обовязків, визначених у . 27 цього Кодексу, позивач має право до початку судового розгляду справи змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог та протягом всього часу розгляду справи по суті зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову , а відповідач має право до початку судового розгляду справи предявити зустрічний позов, в ході судового розгляду визнати позов повністю або частково.

3.Сторони можуть укласти мирову угоду на будь якій стадії цивільного процесу.

4. Кожна із сторін має право вимагати виконання судового рішення в частині, що стосується цієї сторони.
Справа № 459/4988/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судових засідань Черник Т.І.,

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на її вихованні. В обгрунтування позовних вимог послалась на те, що 03 серпня 1991 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін є дочка ОСОБА_5, яка на даний час повнолітня, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Вона втратила до відповідача почутті поваги та любові, тому вважає, що примирення між ними неможливе.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем проживають окремо з лютого 2014 року. Протягом двох останніх місяців вона проживає з іншим чоловіком.

Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив, оскільки дружина йому зраджує.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що з 03 серпня 1991 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданого 03.08.1991 року райвідділом ЗАГС м.Сокаль Львівській області.

Від подружнього життя у сторін є двоє дочок: повнолітня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейне життя в сторін не склалося, позивач у позовній заяві та у судовому засіданні вказує, що з лютого 2014 року вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. Протягом двох місяців вона проживає з іншим чоловіком, тому не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем.

Тому суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати на підставі ч. 2 ст. 112 СК України.

Стосовно позовної вимоги про залишення неповнолітньої дитини на виховання матері, суд, керуючись положеннями ст.ст. 150, 151 СК України, вважає, що у її задоволенні необхідно відмовити з огляду на те, що відповідач, який не позбавлений батьківських прав стосовно своєї дочки ОСОБА_4, зобов'язаний виховувати її.

Отже, позов задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 03.08.1991 року райвідділом ЗАГС м. Сокаль Львівської області, актовий запис № 122 - розірвати.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. В. Грабовський
УХВАЛА

14 січня 2015 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницього міськрайонного суду Хмельницької області Заворотна О.Л. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 18070грн. Одночасно позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якому просив накласти арешт на 1/3 квартири АДРЕСА_1, належну відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Як зазначено п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З врахування вищевикладеного, а також тих обставин, що заява не містить відомостей щодо належності відповідачу на праві власності вказаної частки квартири, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до всновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5-ти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя:
Справа № 2/686/4289/15
Ухвала

Іменем України

22 червня 2015 рік м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Колієв С.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АвтоФінанс» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів,-

встановив:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АвтоФінанс» в якій він просить визнати недійсним договір Фінансового лізингу № 001436 від 10 квітня 2015 року, який був укладений між ним та ТОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс», стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «АвтоФінанс сплачені кошти в сумі 121 440 гривень.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 121 ЦПК України заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Положеннями ч.2 ст.109 ЦПК України визначено, що позови до юридичної особи пред`являються в суд за їх місцем знаходження.

Відповідач по справі: товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АвтоФінанс» знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, 42-44, офіс 9СД2.

Відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК України, якою встановлені правила альтернативної підсудності, визначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як встановлено, місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно представленого договору фінансового лізингу від 10.04.2015 року встановлено, що сторонами не визначено його місце виконання.

Таким чином, застосування правил альтернативної підсудності стосовно даного позову та його розгляду саме у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області відсутні.

Посилання позивача на те, що в рахунок виконання спірного договору ним були сплачені кошти саме у відділеннях банку, що розташовані у м. Хмельницькому, не свідчить про визначення місця виконання договору.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадку коли справа не підсудна цьому суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.109, 110, 115, 121 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АвтоФінанс» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів повернути позивачу для подання до належного суду у зв`язку з непідсудністю Хмельницькому міськрайонному суду Хмельницької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя:
Справа № 455/1803/14-ц
Провадження № 2/455/105/2015
УХВАЛА

Іменем України

09 лютого 2015 року Старосамбірський

районний суд Львiвської області

у складі: головуючої судді - Лойзик М.В.,

при секретарі Бобельській Н.М., розглянувши в місті Старий Самбір справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Лізингова компанія "Автофінанс" про визнання договору недійсним та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

18.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що 02.12.2014 року між ним та ТОВ "Лізингова компанія "Автофінанс" був укладений Договір фінансового лізингу №00052 з додатками, предметом якого є трактор МТЗ 82, вартістю 19108.28 доларів США.

Проте договір не відповідає чинному законодавству, містить несправедливі умови, та умови, що суперечать чинному законодавству, та і сама компанія не мала права його укладати.

Крім того, в договорі лізингу відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має звертатись споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару.

Відповідно до ч.2 ст. 227 ЦК України, якщо юридична особа вела другу сторону в оману щодо свого права на вчинення такого правочину, то зобов'язана відшкодувати моральну шкоду.

Оскільки неправомірні дії відповідача негативно вплинули на його психологічний стан, завдали моральних страждань, а тому просить суд визнати договір фінансового лізингу недійсним, стягнути з компанії кошти сплачені ним за недійсним правочином у сумі 30000 гривень та матеріальну шкоду в сумі 5000 гривень.

19.12.2014 року за цим позовом було відкрито провадження з призначенням до розгляду на 16.01.2015 року, однак із-за неявки відповідача розгляд справи був відкладений на 06.02.2015 року.

Проте сторони в судове засідання не з'явилися.

05.02.2015 року від позивача ОСОБА_1 поступила заява про залишення позову без розгляду, так як спір вирішений в добровільному порядку.

У відповідності з п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

А тому, керуючись п.5 ч.1 ст. 207, ч.2 ст. 197, ст. 208 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Лізингова компанія "Автофінанс" про визнання договору недійсним та відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд на протязі 5 днів з часу її проголошення.

Суддя