АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/381/2015 Головуючий в І інстанції: Зуб І.Ю.
Категорія: 27 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 10 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 18 грудня 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

01 жовтня 2013 року публічне акціонерне товариство "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" (далі - ПАТ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ", банк, позивач) звернулось до суду з вказаним позовом, вказуючи, що відповідачі не виконують свої зобов'язання перед позивачем по належному виконанню кредитного договору, укладеного 18 липня 2011 року між ПАТ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" та відповідачем ОСОБА_4, за яким останній отримав кредит у розмірі 35000грн. під 25% річних до 15.07.2016 року. Крім того, в забезпечення виконання всіх зобов'язань за кредитним договором між банком, а також ОСОБА_2 та ОСОБА_5 були укладені окремі договори поруки від 18.07.2011 року. Відповідачі належним чином своїх зобов'язань не виконують, у зв'язку з цим їм була направлена вимога про дострокове погашення кредитної заборгованості. Ця вимога не виконана. Позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь банку заборгованість, яка за станом на 05 вересня 2013 рік становить 39030,00грн. і складається з: простроченої заборгованості за кредитом в сумі 29072,85грн.; процентів за користування кредитом 3592,03грн.; пені за прострочення повернення загальної заборгованості за кредитом - 5894,90грн.; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом 470,22грн. Також просив стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 18 грудня 2013 року позов було задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором №05-Н/11/7/ФО від 18.07.2011 року у сумі 39030грн. Стягнуто з відповідачів на користь позивача судові витрати по 130грн.10коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, вказала, що суд не звернув увагу на те, що по квитанціях майже половина кредиту була сплачена, а стягнута судом сума не є співмірною, враховуючи погашену суму кредиту. Також вказала, що із позовної заяви не вбачається, з якого моменту нараховувалась заборгованість, розмір відсоткової ставки, за яким проходило нарахування, а відповідно і сума штрафу та пені. Крім того, зазначила, що кредитний договір має містити графік платежів, а у наданих банком їй договорах він відсутній, як і відсутні детальний розпис сукупної вартості кредиту, бази розрахунку, що порушує її права як споживача.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на наступних підставах.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

18.07.2011 року між ПАТ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 35000грн. під 25% річних і зобов'язався повернути кошти до 15.07.2016 року, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти банку за користування кредитом, своєчасно повернути Кредит та виконати інші умови цього договору (п.1.1, 1.2). Щомісячний платіж по погашенню кредиту та нарахованих процентів складає не менше 1035,53грн. відповідно до графіку (п.8.1). (а.с.5-14).

Крім того, відповідно до п.10.1 вказаного кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором позичальник зобов'язаний сплачувати банку пеню у розмірі 0,2 відсотка від простроченої суми за кожний день прострочення будь-якого платежу, передбаченого цим договором.

Згідно двом окремим договорам поруки від 18.07.2011 року, укладеним між банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_5, поручителі добровільно поручились перед банком за належне виконання позичальником, а саме ОСОБА_4, всіх зобов'язань за вказаним кредитним договором від 18.07.2011 року (а.с.15-18, 19-22).

ОСОБА_4 не виконує своїх зобов'язання за вказаним кредитним договором.

Згідно з розрахунком та випискою по особових рахунках боржник має заборгованість за станом на 05 вересня 2013 року в розмірі 39030,00грн. і вона складається з: простроченої заборгованості за кредитом в сумі 29072,85грн.; процентів за користування кредитом 3592,03грн.; пені за прострочення повернення загальної заборгованості за кредитом - 5894,90грн.; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом 470,22грн.; при цьому проценти нараховані з 18.02.2013 року, а пеня нарахована з 23.05.2013 року (а.с.23-24).

Свої зобов'язання за кредитним договором також не виконують поручителі - відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Позивачем направлялись на адресу всіх відповідачів письмові вимоги від 05 червня 2013 року та 04 червня 2013 року про дострокове погашення заборгованості за вказаним кредитним договором (з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 15 липня 2016 року) не пізніше 30 календарних днів з дня отримання вимоги (а.с.36, 37, 38).

Згідно з ч.10 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів.

Зазначені вимоги закону банком були дотримані, про що свідчать вказані вище письмові повідомлення.

Суд повно, всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, в тому числі розрахункам позивача, і на підставі, зокрема, ст.ст.526, 530, 554, 1054 ЦК України прийшов до вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позичальник та поручителі за вказаним кредитним договором неналежним чином виконують свої зобов'язання за договором, а Банк за цим договором має право на дострокове повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за кредит та стягнення пені. Отже, позовні вимоги Банку до відповідачів, як солідарних боржників, є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, висновків суду не спростовують та не впливають на правильність прийнятого рішення. Зокрема, не може прийнято до уваги посилання заявника на те, що по квитанціях майже половина кредиту була сплачена, оскільки відповідних доказів заявником надано не було. Крім того, не можна прийняти до уваги посилання заявника на незрозумілість, з якого моменту нараховувалась заборгованість, розмір відсоткової ставки, за яким проходило нарахування, а відповідно і сума штрафу та пені, оскільки все зазначене міститься в дослідженому судом розрахунку заборгованості та відповідає умова кредитного договору. Посилання заявника на порушення її прав як споживача, передбачених ст.15 Закону України "Про захист прав споживачів" щодо непоінформованості її банком про кредит, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки стаття 2 договору поруки передбачає обсяг її відповідальності як поручителя, де детально розписані її зобов'язання та відповідальність перед банком, зокрема, щодо зобов'язань, які не були виконані боржником, та які передбачені кредитним договором (а.с.15).

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 18 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий:

судді: