АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Октябрської районної у м. Полтаві ради, про усунення перешкод у вихованні дітей та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року до суду звернувся позивач ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у вихованні дітей та відшкодування моральної шкоди.У позові просив суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні зі спільними дітьми - дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; визначити наступний спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні дітей: кожної п'ятниці з 18-00 до 12 години неділі, у дні народження дітей (друга половина дня) та оздоровлення у липні місяці; побачення відбуватимуться за місцем проживання позивача без присутності матері з правом прогулянок по місту; стягнути з відповідачки на користь позивача суму в розмірі 3 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він з відповідачкою перебували у шлюбі, який було розірвано, та від якого мають спільних дітей - дочку та сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням суду встановлено місце проживання дітей з матір'ю. Діти проживають разом з матір'ю та її теперішнім чоловіком. Позивач зазначає, що за час окремого їх проживання відповідач намагається ізолювати його від спілкування з дітьми, не дотримується визначеного службою у справах дітей Октябрської районної у м. Полтаві ради порядку участі батька у спілкуванні з дітьми. Також, позивачем наведено випадки, що мали місце 06.06.2014 року, 20.06.2014 року, коли він намагався зустрітися з дітьми, але у будинок не потрапив через наявність кодового замку, а в телефонному режимі з відповідачкою не було знайдено порозумінь, та 28.06.2014 року коли відповідач перешкодила йому у спілкуванні з дітьми, забравши їх з дитячого майданчика. Такими діями відповідач спричинила йому моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 3 000,00 грн., що полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав через протиправну поведінку останньої. Нервові переживання не дають та унеможливлюють йому нормальні життєві умови. Вказане і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Октябрської районної у м. Полтаві ради, про усунення перешкод у вихованні дітей та відшкодування моральної шкоди - відмовлено в повному обсязі.

Від ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга на вказане рішення, в якій він просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, оскільки судом при ухваленні рішення порушені норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 просив рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2014 року залишити без змін, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню. На його думку рішення є законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Положеннями ст. ст. 157-159 СК України передбачено, що всі питання виховання дітей вирішуються батьками спільно, а у випадках відсутності такої обопільної згоди та окремого проживання батьків, способи участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними того з батьків, хто проживає окремо від дітей, визначаються за його заявою органом опіки і піклування.

Положеннями ч.1 ст. 159 цього Кодексу передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. За результатом розгляду такої справи, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо), місце та час їхнього спілкування. При вирішенні спору про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини суд повинен виходити насамперед з інтересів самої дитини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, згідно з рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06.09.2013 року, що набрало законної сили та не було скасовано у встановленому законом порядку, розірвано шлюб між позивачем та відповідачкою, про що відділом РАЦС Октябрського райвиконкому м. Полтави зроблено відповідний запис.

Сторони від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей, згідно з копією свідоцтв про народження, що додані до позову, а саме: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу діти залишені проживати разом з матір'ю. Як вказувала відповідач, що не підтверджене письмовим доказом, рішенням суду, що залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 16.06.2014 року, визначено місце проживання дітей з матір'ю.

За заявою ОСОБА_2, на підставі висновку служби у справах дітей та доданих документів, рішенням Октябрської районної у м. Полтаві ради від 27.05.2014 року № 26 визначено порядок участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми. Відповідно до зазначеного рішення, визначено наступний порядок: кожної п'ятниці з 18-00 до 12 години неділі, у дні народження дітей (друга половина дня) та оздоровлення у липні місяці; побачення відбуватимуться за місцем проживання батька з правом прогулянок по місту, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму дня дітей, турбуючись про стан їх здоров'я.

Колегією суддів також встановлено, що постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 24.12.2014 року скасовано рішення виконавчого комітету Октябрської районної в м. Полтаві ради №126 від 27.05.2014 року щодо визначення порядку участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язано службу у справах дітей виконавчого комітету Октябрської районної в м. Полтаві ради розглянути заяву ОСОБА_2 від 07.05.2014 року про встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні зі своїми малолітніми дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з урахуванням їх особистої прихильності до кожного з батьків.

На даний час вищевказане судове рішення набрало законної сили, тому на час розгляду апеляційної скарги обставини встановлені вказаним судовим рішенням мають преюдиціальне значення в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України.

Оскільки ОСОБА_2 не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди та її розміру, а також не доведено факт наявності перешкод у його спілкуванні з дітьми, судом першої інстанції вірно відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо вчинення йому відповідачкою перешкод у спілкуванні з дітьми є аналогічними з даними доводами, викладеними у його позовній заяві та є недоведеними і необґрунтованими, а тому на увагу не заслуговують.

Так, судом в повній мірі під час розгляду справи були досліджені надані сторонами докази, в тому числі наданий позивачем акт від 27.06.2014 року про відмову ОСОБА_3 надати дітей для спілкування, який не може слугувати достатнім та належним доказом для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що як зазначав позивач, підставою для звернення до суду із позовом є небажання матері малолітніх дітей виконувати вказане рішення органу опіки піклування.

Однак, як встановлено колегією судів, рішення виконавчого комітету Октябрської районної в м. Полтаві ради №126 від 27.05.2014 року щодо визначення порядку участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми -скасовано судовим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.12.2014 року.

Вказане судове рішення ОСОБА_7 не оскаржувалося.

Тобто, ОСОБА_7 погодився, що рішення виконкому, яким визначений порядок його участі у вихованні та спілкування з дітьми, невиконання якого, за доводами апелянта стало підставою для звернення до суду, підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для зміни чи скасування рішення суду відсутні, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.П. Пікуль

Судді: О.І. Обідіна

О.О. Панченко

З оригіналом згідно

суддя В.П. Пікуль