№ 2/521/1673/15
Малиновський районний суд м. Одеси в складі
головуючого - судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря - Борисової Ю.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське Регіональне Управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів суму заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 1485,02 грн. та пеню в розмірі 3442 грн., а також судовий збір.
У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача та згоду на заочний розгляд справи.
Відповідачі у судові засідання не з'являлися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність не подали.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.
Як встановлено в судовому засіданні, 22.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», з однієї сторони, та ОСОБА_1, з іншої сторони, було укладено кредитний договір № 22к-66.
Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочки. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором не виконував.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.01.2011 року, яке набрало законної сили 05.02.2011 року, стягнуто з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за зазначеним кредитним договором у розмірі 160113,21 грн. Як вбачається з рішення суду, заборгованість було стягнуто станом на 23.06.2010 року.

Разом із тим, по теперішній час заборгованість за кредитним договором не погашається, у зв'язку з чим за період з 23.06.2010 року по 18.11.2014 року виникла заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 1485,02 грн. та пенею за несплату процентів за користування кредитом в розмірі 3442 грн. що підтверджується розрахунком у матеріалах справи.

Виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором було забезпечено заставою транспортного засобу марки CHERY EASTAR B11, 2008 року випуску, д.н. НОМЕР_1, а також порукою ОСОБА_2. За умовами договору поруки № 797/08 від 22.04.2008 року поручитель бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням ОСОБА_1, які виникають з умов кредитного договору № 22к-66 від 22.04.2008 у повному обсязі. При цьому поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком.

Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту та забезпечення його порукою, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК). Саме по собі ухвалення рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого фактично не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів, пені й інших втрат, передбачених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України , поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 554, 612, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське Регіональне Управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно зі ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІІН НОМЕР_2) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_2; ІІН НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» суму заборгованості за договором 22к-66 від 22 квітня 2008 року за процентами за користування кредитом в розмірі 1485 (одна тисяча чотириста вісімдесят п'ять) грн. 02 коп. та пеню в розмірі 3442 (три тисячі чотириста сорок дві) грн. 00 коп.

Стягнути в рівних частках зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси, яка подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні, з дня отримання копії заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Тополева