У х в а л а

іменем україни

10 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором від 23 червня 2006 року у сумі 99 903 грн 95 коп. Позовні вимоги мотивувало тим, що 23 червня 2006 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 14 270 доларів США зі сплатою 10% річних за користування кредитом, з остаточним строком повернення коштів - 11 вересня 2014 року. У забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, 12 квітня 2013 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, згідно з яким поручитель несе солідарну відповідальність разом з боржником за порушення останнім умов кредитного договору. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов договору, станом на 13 жовтня 2014 року утворилася заборгованість у сумі 99 903 грн 95 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 23 червня 2006 року у розмірі 99 903 грн 95 коп., у тому числі: 2 649,52 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складає 34 318 грн 97 коп., - заборгованість за кредитом; 145,33 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складає 1 882 грн 44 коп., - прострочена заборгованість за процентами; 648 грн 60 коп. - прострочена заборгованість по щомісячній комісії; 63 053 грн 94 коп. - заборгованість за пенею.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року змінено рішення суду першої інстанції, зменшено розмір стягнутої солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» пені з 63 053 грн 94 коп. до 25 000 грн.

Зменшено розмір стягнутої солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором з 99 903 грн 95 коп. до 61 850 грн 01 коп.

Зменшено розмір стягнутого судового збору з 999 грн 04 коп. до 618 грн 50 коп.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого частково погодився і апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що позичальник порушив умови кредитного договору, допустив заборгованість, яку слід стягнути в солідарному порядку з нього та поручителя. При цьому, апеляційний суд дійшов правильного висновку про можливість зменшення розміру неустойки, оскільки її розмір значно перевищує розмір завданих позивачу збитків, а у решті обґрунтовано залишив рішення суду без змін.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року в незмінній після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська