Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/1580/15 Головуючий у 1-й інстанції: Радченко Л.А. Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА :

В січні 2014 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який згодом уточнив.

В обґрунтування позову зазначено, що 02.06.2004 року між банком і ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, на підставі якого останній отримав кредит в розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості на строк до 21.11.2026 року.

Свої зобов'язання відповідач належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 30,112013 року утворилась заборгованість в сумі 10886,03 грн.

На підставі судового наказу від 03.12.2008 року з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" було стягнуто заборгованість в розмірі 4078,58 грн. Проте, до теперішнього часу судовий наказ відповідачем не виконано.

Враховуючи вищевикладене Банк просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ "КБ "ПриватБанк" заборгованість в розмірі 6810,79 грн. та судовий збір.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ КБ "Приватбанк" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н від 02.06.2004 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 2500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.0 % на рік па суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7).

Відповідно до п.1.1 договору банк відкрив клієнту картковий рахунок, кредитний ліміт в сумі 2500 грн., базова процентна ставка по кредитному ліміту па час підписання договору 8 % в місяць із розрахунку 360 днів на рік. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти.

Згідно до судового наказу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03.12.2008 року з ОСОБА_4 на користь ЗАТ КБ "Приват Банк" стягнута заборгованість за кредитним договором від 02.06.2004 року в сумі 4078,58грн., а також судові витрати (а.с.35).

За розрахунком позивача відповідачеві нарахована заборгованість за відсотками з 30.10.2008 року по 31.10.2014р. у розмірі 8038.06грн.( а.с. 102-103).

Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За матеріалами справи відповідач останній раз вніс кошти за картковим рахунком 21.08.2006 року ( а.с.3-6).

Позов про стягнення кредитної заборгованості саме за процентами пред'явлено банком 20.01. 2014 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - не строк, у межах якого особа може звернутися то суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Районний суд розглянувши справу вірно визначився ,що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі сі. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги.

За матеріалами справи встановлено, що платіжна картка відповідача діяла 2 роки, з червня 2004 року по червень 2006 року, відповідач заперечував щодо отримання ним нових карток на наступні періоди, і суд першої інстанції обґрунтовано послався на те, що позивачем не надано належних доказів щодо саме отримання відповідачем таких карток.

В судовому засіданні до ухвалення судом рішення відповідачем надана заява про застосування строків позовної давності і районним судом правомірно відмовлено у задоволені позову з цих підстав.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2014 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: