У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, фермерського господарства «Козир» до приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» про витребування майна із чужого незаконного користування за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_40, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, фермерського господарства «Козир» на рішення апеляційного суду Вінницької області від 2 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2009 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та інші звернулися до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що загальними зборами від 5 лютого 2000 року, які були скасовані 31 січня 2003 року Калинівським районним судом Вінницької області й визнані недійсними, колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» (далі - КСП «Україна») було реорганізовано у товариство з обмеженою відповідальністю «Україна» (далі - ТОВ «Україна») з грубим порушенням.

Відповідно до п. 17 Порядку оформлення правонаступництва за зобов'язаннями реорганізованих КСП визнання наявності та обсягів правонаступництва визначається передавальним актом, складеним на дату реорганізації КСП і затверджується загальними зборами співвласників КСП, передається майно за актом приймання-передачі, що є правовою підставою правонаступництва за майновими правами і обов'язками КСП.

Таких документів загальними зборами не затверджувалося, а ТОВ «Україна» самовільно привласнило паї всіх учасників, незаконно їх використовує й не сплачує плату власникам.

Згідно з рішенням зборів співвласників майнових паїв від 9 лютого 2008 року було укладено договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, затверджено статут спілки співвласників майна реорганізованого КСП «Україна» та обрано ОСОБА_4 головою спілки.

У 2008 році ТОВ «Україна» продало свій статутний фонд закритому акціонерному товариству «Райз-Максимко», яке реорганізовано у публічне акціонерне товариство «Райз-Максимко» (далі - ПАТ «Райз-Максимко»), яке також незаконно та безкоштовно використовує майно КСП «Україна».

Позивачі зазначали, що ТОВ «Україна» та ПАТ «Райз-Максимко» порушують їхні права та інтереси, тому просили суд витребувати з чужого незаконного володіння та зобов'язати ТОВ «Україна» і ПАТ «Райз-Максимко» повернути їм єдиним майновим комплексом в натурі майнові паї на суму 166 047 грн 19 коп.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 23 червня 2014 року позов задоволено. Визнано дії ПАТ «Райз-Максимко» щодо використання майна позивачів незаконними. Витребувано з незаконного користування ПАТ «Райз-Максимко» та зобов'язано останнього повернути позивачам майно єдиним майновим комплексом відповідно до майнових сертифікатів. Витребувано з незаконного користування ПАТ «Райз-Максимко» та зобов'язано останнього повернути майно фермерському господарству «Козир». Вирішено питання судових витрат. Скасовано заходи забезпечення позову.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 2 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивачі просять рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України, згідно з якою висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що позивачі, виходячи з предмета та підстави позову, не довели своїх позовних вимог, що є їх процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Зокрема, позов пред'явлено про витребування майна із чужого незаконного володіння, а такі вимоги регулюються ст. 387 ЦК України. Проте для застосування цієї норми права необхідним є доведеність позивачами, що вони є власниками спірного майна і таке право власності підтверджено правовстановлюючим документом - свідоцтвом про право власності на майновий пай (п. 15 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»), якого позивачі не надали.

Посилання касаційної скарги на наявність у позивачів майнових сертифікатів, на рішення загальних зборів співвласників майнових паїв не замінює необхідність наявності зазначеного вище свідоцтва про право власності для застосування ст. 387 ЦК України.

Отже, позивачам перш за все необхідно вирішити питання про отримання такого свідоцтва.

Правильним є висновок апеляційного суду й про те, що для застосування ст. 387 ЦК України необхідна безспірна наявність індивідуального визначеного майна, доказів чого позивачі не надали.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_40, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, фермерського господарства «Козир» відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 2 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта