Справа № 743/728/15-ц
Провадження № 2/743/222/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,

при секретарі Воєдило О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на обов'язкову частку в спадковому майні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про визнання за нею, як спадкоємцем за законом, права власності на ? частину спадкового майна після матері ОСОБА_4, яка померла 22.11.2012 року в смт. Замглай Ріпкинського району Чернігівської області.

До початку судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на ? частину спадкового майна, а саме, житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: смт. Змаглай, вул.. Комсомольська, буд. 6. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_4 за життя склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла відповідачці ОСОБА_2 На момент смерті спадкодавця, позивачка являлася спадкоємцем за законом першої черги, пенсіонеркою, тобто непрацездатною особою, яка відповідно до ст. 1241 ЦК має право на обовязкову частку у спадковому майні незалежно від змісту заповіту. Оскільки, крім ОСОБА_2 та неї на спадкове майно більше ніхто не претендує, то, на думку позивача, вона має право на половину частки спадкового майна, на яку б вона претендувала у разі спадкування за законом. Отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса позивачка не має можливості, оскільки не могла надати правовстановлюючі документи на будинок.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги з підстав викладених в уточненій позовній заяві, просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги фактично визнала частково, але пояснила, що не бажає ділитися спадковим майном, так як спадкодавець у заповіті визначила, що все майно повинно належати їй відповідачці. Але, враховуючи, що у законі визначено, що позивачка має право, то вона з цим погоджується.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що вважає позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Вона не заперечувала, що позивач має право на обовязкову частку у спадщині, але розмір цієї частки не ?, як зазначила позивач, а - 1/10, як це визначено нотаріусом.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Як встановлено матеріалами справи і не оспорюється сторонами, позивачка ОСОБА_1 являється донькою померлої 22.11.2012 року ОСОБА_4, у відповідності до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги у разі спадкування майна за законом.

За життя, 19.11.2009 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все своє майно заповіла відповідачці - ОСОБА_2.

Станом на день смерті спадкоємця ОСОБА_4, тобто 22.11.2012 року позивачка ОСОБА_1 досягла віку 58 років і являлася пенсіонеркою за віком, тобто непрацездатною особою у розумінні положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Таким чином, позивачка ОСОБА_1, як повнолітня непрацездатна дитина спадкодавця, має право на отримання обовязкової частки у спадщині ОСОБА_4

Як вбачається з листа державного нотаріуса Ріпкинської районної державної нотаріальної контори, з врахуванням всіх спадкоємців першої черги, які б мали право на спадкування майна ОСОБА_4 у разі відсутності заповіту, половиною частки, яка б належала кожному зі спадкоємців за законом є 1/10 частина спадкового майна.

Вимога позивачки про визнання за нею права власності на обовязкову частку в розмірі ? спадкового майна є безпідставною, оскільки, поза увагою позивачки залишилися інші спадкоємці першої черги, які б мали право на спадкування майна за законом померлої ОСОБА_4

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

При зверненні до суду з позовом, позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі як за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до ст.. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи, що відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок № 6 по вул.. Комсомольська в смт. Замглай Ріпкинського району, інвентаризаційна вартість цього будинку становить 155535 грн. Відповідно вартість ? частини будинку становить 77767,5 грн.

Таким чином, при зверненні до суду з позовом про визнання права власності на ? частину спадкового майна будинку з надвірними будівлями, позивачка повинна була сплатити 777,68 грн., а нею сплачено 245 грн.

Отже, виходячи з того, що позивачкою зменшено розмір позовних вимог до ? частини спадкового майна домоволодіння, пропорційно до розміру задоволених вимог, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню 116,65 грн. судового збору, а позивачці слід доплатити судового збору на користь держави 416,03 грн.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/10 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 6 по вул. Комсомольська в смт. Замглай Ріпкинського району Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, недоплачений при зверненні до суду, в розмірі 416 (чотириста шістнадцять) грн. 03 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, на користь держави судовий збір, в розмірі 116 (сто шістнадцять) грн. 65 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 01.12.2015 року.

Головуюча О.В. Павленко