Справа № 462/5151/14 Головуючий у 1 інстанції: палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/783/1312/15 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.

при секретарі: Івановій О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та представника ОСОБА_6-ОСОБА_13 на рішення Залізничного районного суду м. Львав від 2 грудня 2014 року, у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, про зменшення розміру аліментів, звільнення від сплати заборгованості за аліментами та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, про індексацію розміру аліментів, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в :

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львав від 2 грудня 2014 року первісний позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_6 на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

В решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню)за прострочення сплати аліментів за період з 17 липня 2014 року по 30 вересня 2014 року в розмірі 2310 грн.

В решті позову ОСОБА_8 відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржили сторони.

Представник апелянт ОСОБА_6-ОСОБА_2 просить рішення суду змінити. Визнчити розмір аліментів на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі-1000 грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В решті рішення залишити без змін. Посилається на те, що рішення не ґрунтується на вимогах закону, ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_6 знову одружився, ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього народився син ОСОБА_10, тобто змінився сімейний, а відтак і матеріальний стан. На даний час він проживає в Канаді, перебуває на утриманні своєї дружини, житлом не забезпечений, жодних доходів не має, оскільки перебуває на гостьовій реєстрації та не може працевлаштуватися.

ОСОБА_8, не погоджуючись з рішенням суду, просить його скасувати в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_6 та в цій частині прийняти нове рішення про відмову в позові та задовольнити її позов. Вказує, що матеріальний стан ОСОБА_6 не змінився. Вважає, що право на індексацію має бути захищено в судовому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи, а саме з рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2013 року вбачається, змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_6 на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 7 лютого 2012 року. Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 в лютому 2012 року виїхав в Канаду, де 28 липня 2012 року одруживсяз ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_12. У нього змінився матеріальний та сімейний стан.

Частиною 2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв»язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Врахування матеріального та сімейного стану ОСОБА_6 не є підставою для його повного звільнення від сплати аліментів.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою, визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.

Розмір аліментів, визначений в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст 184 СК України).

Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Встановлено, що станом на 1 листопада 2014 року у ОСОБА_6 утворилась заборгованість по сплаті аліментів в сумі 17999,97 грн. і така виникла за період з квітня 2014 року по жовтень 2014 року.

Суду не подано доказів, що заборгованість за аліменти утворилась не з вини ОСОБА_6 та є наслідком тяжкої хвороби та іншої незалежної від нього причини.

Згідно ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Суд, з врахуванням сімейного та матеріального стану відповідача, який не працює, має на утриманні малолітню дитину, прийшов до вірного висновку про зменшення розміру неустойки та стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 17 липня 2014 року по 30 вересня 2014 року, а також зменшення розміру аліментів з 2000 грн. до 1300 грн. на кожну дитину щомісячно.

З висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційні скарги слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та представника ОСОБА_6-ОСОБА_13,- відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львав від 2 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: