Справа № 415/4929/15-ц
Провадження № 8/415/5/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.15 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Мішиній А.В.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Лисичанського міського суду від 02 лютого 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Лисичанського міського суду від 02 лютого 2015 року, посилаючись на те, що ухвалою апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2015 року встановлено факт наявності у заявника сервітутного права відносно квартири № 11, яка розташована в будинку № 18 по вулиці Чекісті міста Лисичанська Луганської області, яка належить по ? частини її доньці ОСОБА_5 та її сину ОСОБА_2 Рішення від 02 лютого 2015 року, залишене в силі ухвалою апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2015 року, Лисичанський міський суд заперечував статус сервитуарія відносно вказаної квартири. Вона вірили суду та не знала цього факту та не могла знати, так як юридично неграмотна, має освіту 4 класів, глуха, хворобою прикована до ліжка. Її статус сервітуарія відносно спірної квартири існував на момент розгляду справи, встановлення цього факту, судом першої інстанції могло вплинути на юридичну оцінку обставин, які покладені в основу судового рішення від 02 лютого 2015 року. Ухвала апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2015 року ставить під сумнів законність, обґрунтованість та істинність рішення суду від 02 лютого 2015 року. Просила заяву задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦПК України заява про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про день час і місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав заяву та просив її задовольнити та скасувати рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 02 лютого 2015 року.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, про день, час і місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 підтримав, надані суду письмові заперечення, та просив відмовити у задоволенні заяви про переглдя рішення у звязку з нововиявленими обставнами.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_3 підтримав, надані суду письмові заперечення, та просив відмовити у задоволенні заяви про переглдя рішення у звязку з нововиявленими обставнами.

Розглянувши заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.1981 року «Про практику перегляду судами у звязку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили», перевіряючи обґрунтованість заяви чи подання про перегляд судових рішень, суд виходить із загальних положень про докази, у тому числі про належність і допустимість засобів доказування, обовязку доказування і подання доказів. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог щодо змагальності сторін.

За змістом наведеної процесуальної норми нововиявлена обставина має бути достовірно встановленою і не потребувати свого доведення. Тобто йдеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникові. Це мають бути: обставини, факти, а не докази; вони повинні бути істотними, тобто такими, що якби були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами; нововиявлені, а не такі, що змінилися обставини. Це мають бути такі юридичні факти, які обєктивно існували на момент вирішення справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 6, 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», при вирішенні питання про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Судове рішення не може переглядатись у звязку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

З матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 02 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про заборону вчиняти певні дії, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2015 року.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2015 року, встановлено, що ОСОБА_4 є користувачем спірної квартири, та на неї розповсюджуються правила щодо встановлення сервітуту.

Заявник ОСОБА_4 посилається як на істотну обставину на те, що ухвалою апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2015 року, встановлено, що ОСОБА_4 є користувачем спірної квартири, та на неї розповсюджуються правила щодо встановлення сервітуту.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зазначений факт, а саме: встановленя факту користування квартирою ОСОБА_4 апеляційним судом Луганської області, не є нововиявленою обставиною, оскільки неповне встановлення фактичних обставин справи судом першої інстанції, та встановленя факту користування квартирою ОСОБА_4 апеляційним судом Луганської області, не є таким фактом, що якби він був відомий раніше, тобто під час ухвалення рішення суду від 02 лютого 2015 року, то суд першої інстанції ухвалив би інше за змістом рішення. Адже, апеляційним судом Луганської області від 17 квітня 2015 року дійсно встановлено, що ОСОБА_4 є користувачем спірної квартири, та на неї розповсюджуються правила щодо встановлення сервітуту, однак ця обставина не вплинула на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні Лисичанським міським судом Луганської області 02 лютого 2015 року, що переглядається, та не мала наслідком скасування рішення Лисичанського міського суду від 02 лютого 2015 року апеляційним судом Луганської області 17 квітня 215 року.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, відсутні, а заява ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Лисичанського міського суду від 02 лютого 2015 року є такою,щ о не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208-210, 361-363, 365 ЦПК України, п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.1981 року «Про практику перегляду судами у звязку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили», п. 3, 4, 5, 6, 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Лисичанського міського суду від 02 лютого 2015 року, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА