Справа № 450/1791/14 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/1383/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого- судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

Шубака М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 23039,05 грн. яка складається з: 6952.82 грн. тіло кредиту., 8028.35 грн. прострочене тіло кредиту, 8057.88 грн. заборгованість за відсотками.

Оскаржуваним заочним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржило представник ПАТ "Дельта Банк», вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову мотивуючи тим, що позивачем не доведено виконання умов кредитного договору щодо надання коштів позичальнику, відкриття рахунку, надання платіжної картки та не взяв до уваги долучений до справи розрахунок заборгованості.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 16.08.2012 року між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №005-13022-160812, відповідно якого відповідачу була видана платіжна картка та ПІН-код до картки, що підтверджується підписами у розділі 6 кредитного договору. Також з наданого розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що ОСОБА_3 здійснював операції за допомогою платіжної картки, що є підтвердженням факту виконання позивачем обов"язку щодо надання кредитних коштів позичальнику

Також апелянт просить врахувати, що наявний розрахунок містить вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та про наявність заборгованості позичальника перед банком. Жодних інших розрахунків матеріали справи не містять, зокрема і тих, які б спростували наявність заборгованості чи виключали факт існування договірних забов"язань за договором кредиту. З наведених підстав просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Дельта Банк» - Шубака М.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції покликався на те, що заявлені ПАТ "Дельта Банк" позовні вимоги є необґрунтованими, позивачем не доведено перед судом порушення відповідачем його прав, підставність нарахування заборгованості, а тому на думку суду підстав для застосування ч.1 ст. 15 ЦК України щодо позивача, що випливають із кредитного договору від 16.08.2012 р., немає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції також зазначив, що всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не доведено перед судом виконання Банком умов договору, не надано відомостей про зарахування коштів на картковий рахунок на загальну суму 100000.00 грн., з встановленням ліміту кредитної лінії у розмірі 15000.00 грн., розрахунок заборгованості за кредитним договором суд першої інстанції вважав неналежним доказом виконання позивачем зобов»язань за кредитним договором, оскільки такі докази не відповідають ч.2 ст. 59 ЦПК України щодо зазначеного предмету доказування.

Однак погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3, 16 серпня 2012 року, укладено договір №005-13022-160812 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки, згідно з п.1.3 якого Банк надає клієнту шляхом відкриття Клієнту відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100000.00 грн. та на день укладення цього Договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15000.00 грн., кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів зі сплатою процентів за користування кредитною лінією, які зазначені у Тарифах.

Пунктом 1.6.2 Тарифів на обслуговування платіжних краток, затверджених рішенням Тарифного комітету АТ «Дельта - Банк» (протокол №464 від 20.04.2012 р.), встановлено процентну ставку за користування відновлюваною кредитною лінією після закінчення пільгового періоду та для здійснення операцій з видачі готівки з карткового рахунку у банкоматах та/або касах банків 55.0% річних.

Пункт 2.1 Договору передбачає, що моментом надання банком клієнту кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів.

Пунктом 5.20 Договору передбачено, що підписанням цього договору позичальник підтвердив, що він отримав повну, доступну та вичерпну інформацію щодо умов надання кредиту за договором, а саме, щодо сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, переліком та розміром усіх комісій (тарифів) банку, що пов»язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, щодо розміру щомісячних платежів.

ОСОБА_3 було відомо про Тарифи на обслуговування платіжних карток, затверджені рішенням Тарифного комітету АТ «Дельта Банк» 20.04.2012 року, що підтверджується його підписом. Підпис ОСОБА_3 також міститься на анкеті позичальника від 16.08.2012 р., на опитувальнику клієнта - фізичної особи від 16.08.2012 року.

Підписання Договору №005-13022-160812 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 16.08.2012 року, тарифів, інших вищезазначених документів, на підставі яких ОСОБА_3 надавались кредитні кошти, ним не заперечувалося і не оспорювалося.

Отримання відповідачем коштів за Договором №005-13022-160812 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 16.08.2012 р. підтверджується розрахунком заборгованості, з якого вбачається зняття відповідачем готівки в сумі 7540.56 грн., внесення відповідачем платежів на суму 4990.09 грн., а також випискою по рахунку про рух коштів.

Як вбачається з доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за кредитним договором №005-13022-160812 від 16.08.2012 р. у зв»язку з невиконанням відповідачем зобов»язань по поверненню отриманих коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами понад встановлений строк у відповідача станом на 07.04.2014 року склалася заборгованість, яка становить 23039.05 грн., з яких: 6952.82 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 8028.35 грн. - прострочене тіло кредиту; 8057.88 грн. - відсотки за користування кредитними коштами.

Відповідно до ч.1 ст. 10, ч.1 ст. 11, ч.1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено, що докази мають бути належними та допустимими. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що відповідно до статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, беручи до уваги, що наданий ПАТ «Дельта Банк» розрахунок заборгованості по договору №005-13022-160812 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки відповідачем не спростований, на спростування такого ним не надано альтернативного розрахунку наявності заборгованості станом на 07.04.2014 року чи відсутності такої заборгованості, підписання договору, тарифів, інших документів, на підставі яких відповідачу надавались кредитні кошти, ним не заперечувалось і не оспорювалось, висновок суду першої інстанції про необґрунтованість та недоведеність позову ПАТ «Дельта Банк», є невірним.

Слід зазначити, що відповідач ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не з»являвся, будь - яких заперечень чи спростувань зазначених у позові обставин, на спростування доводів апеляційної скарги, не надав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вказав на те, що наданий ПАТ «Дельта Банк» розрахунок заборгованості є неналежним доказом, оскільки такий не відповідає ч.2 ст. 59 ЦПК України, разом з тим суд не зазначив, якими засобами доказування, крім тих, які зазначені і додані до позову, повинні підтверджуватися позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором №005-13022-160812 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки, укладення та підписання якого ним не заперечувалось та не спростовувалось.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами розрахунку ПАТ «Дельта Банк» заборгованості ОСОБА_3 по сплаті тіла кредиту, простроченого тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами станом на 07.04.2014 року, яка становить 23039.05 грн., з яких: 6952.82 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 8028.35 грн. - прострочене тіло кредиту; 8057.88 грн. - відсотки за користування кредитними коштами, яка склалася у зв»язку з невиконанням відповідачем умов договору, а відтак з відповідача слід стягнути 23039.05 грн. заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи неповне з»ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням рішення про задоволення позову ПАТ «Дельта Банк» та стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» 23039.05 грн. заборгованості.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» 23039.05 грн. заборгованості за кредитним договором №005-13022-160812 від 16.08.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» 243 грн. 60 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.