Справа № 363/2739/14-ц Головуючий у І інстанції Войнаренко Л.Ф.
Провадження № 22-ц/780/680/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник
Категорія 58 29.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової І.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Державного навчального закладу «Катюжанське вище професійне училище», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01 грудня 2014 року в справі за позовом Державного навчального закладу «Катюжанське вище професійне училище», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Міністерство освіти і науки України, про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом до ОСОБА_6 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 21 лютого 2014 року відповідачем ОСОБА_6 до Міністерства освіти і науки України було подано звернення, в якому оприлюднено недостовірну інформацію стосовно позивачів, ображено їх честь, гідність, ділову репутацію та завдано моральну шкоду.

Вважали, що законність та справедливість його звільнення підтверджується рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13 листопада 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 квітня 2014 року.

Оскільки рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 січня 2014 року було скасовано рішення Вишгородського районного суду від 13 листопада 2013 року і поновлено відповідача на роботі, позивач ОСОБА_1 виконав рішення Апеляційного суду та поновив його на роботі. Проте, оскільки відповідач вчинив аморальний проступок, несумісний з продовженням виховної роботи на посаді майстра виробничого навчання, позивач ОСОБА_1 звільнив його з роботи за аморальний проступок.

Зазначивши, що працівники ДНЗ «Катюжанське ВПУ» вчинили відповідні дії, зробили відповідні записи у його трудову книжку, надіславши поштою йому наказ, вбачається належне виконання працівниками ДНЗ «Катюжанське ВПУ» своїх посадових обов'язків. А тому вказали, що зазначення відповідачем, що «це вкотре підтверджує некомпетентність працівників училища», ображає честь, гідність, ділову репутацію ДНЗ «Катюжанське ВПУ», директора ОСОБА_7, заступника директора з навчально-виробничої роботи ОСОБА_2, завідуючої навчальним господарством ОСОБА_3, викладача, інженера з техніки безпеки ОСОБА_4, старшого майстра виробничого навчання ОСОБА_5, інших працівників та викладачів ДНЗ «Катюжанське ВПУ», наносить їм моральну шкоду.

Оскільки в звернені відповідача, а саме в абзаці 22 він вказав, що зазначена ним інформація є фактами, та посилаючись на вищенаведене просили визнати недостовірною інформацію поширену відповідачем ОСОБА_6 до Міністерства освіти і науки України у зверненні від 21 лютого 2014 року наступного змісту:

В реченнях один, чотири, п'ять та шість абзацу два: «…Працював чесно, добросовісно, без зауважень. Із 05 липня 2013 року мене було звільнено з займаної посади за вчинення аморального поступку. Це було все незаконно і несправедливо…».

В реченнях один, два та шість абзацу чотири: «Звернувшись до інспектора Недашківського P.M. із заявою та копією рішення мені спочатку підсунули наказ про моє звільнення 22 січня 2014 року за п.3 ст.41 КЗпПУ, якого я не підписував. Коли я задав питання, де наказ зарахування, мені його надали, але трудової книжки у мене відмовилися брати та робити відповідні записи. Так хіба це не свавілля і порушення всіх норм і правил чинного законодавства... Це говорить про професійний рівень працівників училища».

В абзаці шість: «... мені зробили відповідні записи у трудову книжку, ... по пошті прислали наказ... це в котре підтверджує некомпетентність працівників училища». В абзаці сім: «Взагалі в училищі складається така тенденція, що кваліфікованим працівникам не має можливості добросовісно працювати і вони змушені звільнятися із займаних посад...». В абзаці вісім: «Мною... було подано письмове звернення до Вишгородської РДА про беззаконня та безчинства, яке здійснює директор ДНЗ «Катюжанського ВПУ» ОСОБА_7, зловживаючи владою та своїми посадовими повноваженнями, розкрадаючи державні кошти...». В абзаці двадцять: «... мене намагаються усіляко принизити, звільнити з роботи, тощо».

Просили також спростувати зазначену недостовірну інформацію шляхом відкликання, вилучення з Міністерства освіти і науки України та знищення звернення ОСОБА_6 від 21 лютого 2014 року, а також стягнути з ОСОБА_6 на користь ДНЗ «Катюжанського ВПУ» 1000 грн., як відшкодування моральної шкоди за приниження ділової репутації, на корить директора ДНЗ «Катюжанського ВПУ» ОСОБА_7 1500 грн. як відшкодування моральної шкоди за приниження честі, гідності, ділової репутації на користь заступника директора з навчально-виробничої роботи ДНЗ «Катюжанського ВПУ» ОСОБА_2, 500 грн., як відшкодування моральної шкоди за приниження честі, гідності, ділової репутації на користь завідуючої навчальним господарством ДНЗ «Катюжанського ВПУ» ОСОБА_3II. 500 грн. як відшкодування моральної шкоди за приниження честі, гідності, ділової репутації на користь викладача, інженера з техніки безпеки ДНЗ «Катюжанського ВПУ» ОСОБА_4, 500 грн. як відшкодування моральної шкоди за приниження честі, гідності, ділової репутації на користь старшого майстра виробничого навчання ДНЗ «Катюжанського ВПУ» ОСОБА_5, 500 грн. як відшкодування моральної шкоди за приниження честі, гідності, ділової репутації в результаті поширення звернення із недостовірною інформацією, а також стягнути з ОСОБА_6 на користь ДНЗ «Катюжанського ВПУ» 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 01 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1990 року №7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» при розгляді цивільних справ про захист честі і гідності суди повинні з'ясувати, чи поширені відомості, про спростування яких пред'явлений позов, чи порочать вони честь, гідність і ділову репутацію позивача та чи відповідають дійсності.

Відповідно до абз.6 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо, і яка, на думку позивача порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації). Згідно п.19 даної Постанови вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно ст.2 Закону України «Про звернення громадян», ст.32 Закону України «Про інформацію» громадяни України мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатись до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, які зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» навіть у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

Суд першої інстанції також вірно вважав, що звернення відповідача до Міністерства освіти і науки України, в якому він ставив питання щодо перевірки правомірності дій відповідача, не мають на меті приниження честі та гідності сторін, та були спрямовані на реалізацію права на захист особистих та майнових прав.

Також суд першої інстанції вірно вважав, що позивачами не надано доказів відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України щодо обставин, на які вони посилаються.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, відмовивши у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач звернуся до відповідних органів із заявами за захистом своїх прав і в суді було встановлено, що відомості, викладені в такий спосіб, не можуть вважатися такими, що поширюють недостовірну інформацію.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державного навчального закладу «Катюжанське вище професійне училище», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Сліпченко О.І.

Іванова І.В.