Справа № 203/2585/15-ц
Провадження № 2/0203/902/2015
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Цекместрук Є.О.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа П?ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після свого батька ОСОБА_4, померлого 04 березня 1994 року, успадкував за заповітом 1/16 домоволодіння №23 по вул. Краснофлотській у м. Дніпропетровську, проте рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2010 року за заявою відповідача ОСОБА_1 його було визнано безвісно відсутнім, остання отримала свідоцтво опікуна над його майном, а в подальшому рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2013 року його, ОСОБА_2, визнано померлим в результаті чого відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на його, позивача, майно, проте після того, як стало відомо про таке рішення за заявою представника позивача рішенням суду від 06 листопада 2014 року останнє було скасовано, тому позивач просив суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 02 квітня 2014 року П?ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 на 1/16 домоволодіння №23 по вул. Краснофлотській в м. Дніпропетровську (спадкова справа №436/2013), зареєстровано в реєстрі за №1-329.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, наполягаючи на його задоволенні з наведених у позовній заяві підстав та в подальшому клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, пояснивши, що вважала свого брата ОСОБА_2 померлим, оскільки довгий час від нього не було звісток та вона не могла його знайти, у зв?язку з чим оформила його частину спадщини після батька - ОСОБА_4 за собою та у зв?язку з появою брата вважає, що свідоцтво про право на спадщину, видане 02 квітня 2014 року є недійсним, а майно підлягає поверненню законному власнику ОСОБА_2

Третя особа П'ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направила, про відкладення розгляду справи не клопотала, на підставі чого у відповідності до ч.3 ст. 36 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст.11 ЦПК України та положення ч. 4 ст.174 ЦПК України, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що П?ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 07 березня 1996 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08 лютого 1982 року після батька ОСОБА_4, померлого 04 березня 1994 року на ? долю належного спадкодавцю майна 1/8 частини домоволодіння №23 по вул. Краснофлотській у м. Дніпропетровську (а.с.10) та на підставі вказаного свідоцтва ОСОБА_2 видано реєстраційне посвідчення про право власності на 1/16 частину домоволодіння №23 по вул. Краснофлотській у м. Дніпропетровську.

Решту майна після ОСОБА_4 успадкувала ОСОБА_1 на підставі заповіту від 08 лютого 1982 року 1/16 домоволодіння №23 по вул. Краснофлотській у м. Дніпропетровську, про що отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 28 лютого 1996 року П?ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою (а.с.12-13).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2011 року, ОСОБА_2 визнано безвісно відсутнім з 01 січня 2008 року.

05 липня 2005 року державним нотаріусом П?ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видано ОСОБА_1 свідоцтво опікуна над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою над майном ОСОБА_2 (а.с.72).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2013 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, оголошено померлим (а.с.14-15) та на підставі вказаного рішення Кіровським відділом ДРАЦС РС Дніпропетровського МУЮ 19 вересня 2013 року вчинено актовий запис №01 про смерть ОСОБА_2 17 вересня 2013 року у віці 74 років, про що до матеріалів справи долучено свідоцтво в копії (а.с.65-зворот).

02 квітня 2014 року державним нотаріусом П?ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого 17 вересня 2013 року, на належну йому на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 липня 2005 року 1/16 частку домоволодіння №23 по вул. Краснофлотській у м. Дніпропетровську (а.с.83) .

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2014 року, що набрало законної сили 17 листопада 2014 року, за заявою ОСОБА_2 скасовано рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2013 року, ухвалене у цивільній справі №203/4140/13-ц (провадження №2о/0203/63/2013) за заявою ОСОБА_1, заінтресовані особи Кіровський відділ ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ, П?ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, про оголошення фізичної особи померлою (а.с.17).

Відповідно до ч.2 ст. 28 ЦК України незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред'явника.

Частиною 1 ст .1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Слідуючи роз?ясненням Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.26 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, оцінивши зібрані докази кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозвязку на предмет належності, допустимості, достатності, приймаючи до уваги, що права позивача, який був оголошений померлим у будь-якому разі підлягають відновленню з часу його появи, а його майно поверненню, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення і визнання свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02 квітня 2014 року державним нотаріусом П?ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, на майно позивача відповідачу недійсним.

За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати належить віднести на рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-64, 88, 174, 209, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 02 квітня 2014 року державним нотаріусом П?ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, на майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1, зареєстроване в реєстрі за №1-329 (спадкова справа №436/2013) - визнати недійсним.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Колесніченко