РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області

Головуючий суддя - Притуляк С.А.

при секретарі - Коверченковій М.О.

за участю:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2014 року позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, яку обґрунтувала наступними обставинами. З 16 липня 2011 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач також зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Разом сторони не проживають майже рік. Отже, на думку позивача, при таких обставинах подальше перебування у шлюбі та збереження родини є неможливим.

10 жовтня 2014 року Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області, був наданий строк для примирення.Сторони протягом строк, наданого судом для примирення, не примирились.

Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Таким чином, на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін.

Судом встановлено, що 16.07.2011 року між сторонами було укладено шлюб, про що виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області зроблено відповідний актовий запис № 28 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2

Із долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, судом вбачається, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Судом також встановлено, що в межах даної цивільної справи, спору про виховання дитини та поділ спільного майна подружжя не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

На вимогу ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, судом достеменно встановлено, що сторони вже тривалий час не перебувають у фактичних шлюбних стосунках, будь які взаємини подружжя не підтримує, мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня.

Отже, проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При задоволенні позову на користь позивача з відповідача, відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1, 8, 10, 11, 60, 61, 88, 158, 174, 208-209, 212-215, 218, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 21, 104, 105, 110, 111, 112, 114, 115 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений 16 липня 2011 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт серії НОМЕР_4, РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_5, зареєстрований 16.07.2011р. виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області, актовий запис № 28 - розірвати.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_4, РНОКПП НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Притуляк

26.01.2015