Справа №: 671/227/15-ц
Провадження № 2/671/137/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

при секретарі Щербініній І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат і трьох процентів річних,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) стягнути з останньої 1529 грн. 86 коп. суми індексації, 447 грн. 15 коп. трьох процентів річних та 245 грн. витрат по оплаті судового збору, а всього- 2222 грн. 01 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 03 лютого 2010 року Волочиським районним судом було задоволено її позовні вимоги до ОСОБА_2 про розподіл спадкового майна, а також стягнуто з відповідача на користь позивача 342 грн. 13 коп. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 3000 грн. вартості експертизи, 1000 грн. витрат на правову допомогу, а всього- 4372 грн. 13 коп.

Як вказано в позові, рішення суду набрало законної сили 03 лютого 2010 року, а 03 березня 2010 року позивачу було видано виконавчий лист.

Позивач зазначає, що рішення суду виконавчою службою в період часу з 20 травня 2010 року по 21 квітня 2011 року виконано частково на суму 2233 грн. 65 коп. Таким чином, на сьогодні заборгованість по виплаті боргу становить 2138 грн. 48 коп., про що свідчить довідка, видана ДВС Волочиського району 22 грудня 2014 року № 991.

Як вважає позивач, на підставі ст. 625 ЦК України вона має право на отримання з відповідача коштів за прострочення виконання грошового зобовязання у вказаному вище розмірі відповідно до розрахунку, здійсненого позивачем.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги з викладених у позові підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в суді позов визнала частково, вважає, що розрахунок позивачем здійснений невірно.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2009 року у справі № 2-334/2009 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового майна в натурі та постановлено: виділити ОСОБА_1 житлову кімнату 1-3 площею 17,5 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 9,1 кв.м., житлову кімнату 2-6 площею 11,1 кв.м. загальною площею 37,7 кв.м. загальною вартістю 52533 грн., гараж В площею 28 кв.м. вартістю 12118 грн.; ОСОБА_2 коридор 2-3 площею 4,2 кв.м., кухню 2-4 площею 8 кв.м., житлову кімнату 2-5 площею 14,7 кв.м., житлову кімнату 2-7 площею 9,8 кв.м. загальною вартістю 51141 грн., господарську будівлю Б площею 26,5 кв.м., вбиральню Д площею 1 кв.м. загальною площею 12117 грн.; залишити у спільному користуванні приміщення погребу Г площею 8 кв.м. і огорожу; провести влаштування міжкімнатної перегородки в приміщенні 1-3 загальною площею 8,55 кв.м. з дверним блоком площею 1,8 кв.м.; влаштувати дверний проріз в міжкімнатній перегородці в приміщеннях 1-3,2-6, замурувати дверний проріз в міжкімнатній перегородці приміщень 2-5, 2-6, погодивши його з відповідними дозвільними органами; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1393 грн. різниці у вартості часток; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 342 грн. 13 коп. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, 3000 грн. вартості експертизи, 1000 грн. витрат на правову допомогу, всього на суму 4372 грн. 13 коп.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 03 лютого 2010 року постановлено рішення Волочиського районного суду від 30 жовтня 2009 року в частині поділу погреба та стягнення з ОСОБА_1 грошової компенсації вартості майна змінити; виділити ОСОБА_2 погріб Б вартістю 1346 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 720 грн. грошової компенсації вартості майна; в решті рішення залишити без змін.

На виконання рішення суду у справі № 2-334/2009 було видано виконавчий лист від 03 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 342 грн. 13 коп. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, 3000 грн. вартості експертизи, 1000 грн. витрат на правову допомогу, всього на суму 4372 грн. 13 коп.

Згідно з довідкою державного виконавця відділу ДВС у Волочиському районі Хмельницької області № 991 від 22 грудня 2014 року, за вказаним виконавчим листом сплачено 2233 грн. 65 коп. та заборгованість ОСОБА_2 становить 2138 грн. 48 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відтак грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

З урахуванням викладеного положення ст. 625 ЦК України регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Зміст ч. 3 ст. 11 ЦК України, в якій йдеться про те, що цивільні права та обов'язки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. Крім того, із рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено у ст. 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин.

Дія ч. 2 ст. 625 ЦК про обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди. Грошові зобовязання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК, передбачають насамперед договірні правовідносини.

Враховуючи вищевикладене, суд виходить з того, що із рішення суду зобовязальні відносини не виникають, а тому підстави для застосування ст. 625 ЦК України в даному випадку відсутні, у звязку з чим в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат і трьох процентів річних слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 625 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат і трьох процентів річних відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Бабій