У х в а л а

іменем україни

4 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гончара В.П., Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до ОСОБА_4 про стягнення надмірно виплаченої пенсії, за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (далі - Фонд) звернулось до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі постанови Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2011 року зобов'язано Фонд з 1 квітня 2010 року здійснити перерахунок пенсії відповідачки із застосуванням середнього заробітку за 2009 рік. На підставі розпорядження Фонду від 8 грудня 2011 року було проведено перерахунок пенсії. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2014 року постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2011 року скасовано та в задоволені позову відповідачки про перерахунок пенсії відмовлено.

Позивач вважав, що в період з 3 березня 2014 року по 31 березня 2014 року було здійснено переплату пенсії в розмірі 1 257 грн 15 коп.

Посилаючись на положення ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь надмірно виплачену пенсію в розмірі 1 257 грн 15 коп.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2014 року, в задоволенні позову Фонду відмовлено.

У касаційній скарзі Фонд просить суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди дійшли обґрунтованого висновку, що позовні вимоги Фонду не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Відмовляючи у задоволенні позову Фонду, суди обґрунтовано виходили із того, що грошові кошти не підлягають поверненню, оскільки позивачем не було доведено, що їх виплата була проведена внаслідок рахункової помилки Фонду або недобросовісних дій ОСОБА_4

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.П. Гончар

О.П. Касьян

Д.О. Остапчук