Провадження № 4-с/369/23/15
Ухвала

Іменем України

05 лютого 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності державного виконавця Ярошенко Вікторії Миколаївни відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві та начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 неправомірною, визнання незаконними та скасування постанов та зобовязання вчинити дії, заінтересована особа ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця Ярошенко Вікторії Миколаївни відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві та начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 неправомірною, визнання незаконними та скасування постанов та зобовязання вчинити дії, заінтересована особа ОСОБА_3, посилаючись на те, що 05 листопада 2014 року через поштове відділення було отримано постанову з Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження № 42654017 та № 42653910 від 30 вересня 2014 року у зв'язку з направленням за належністю виконавчого документа до ВДВС Бородянського РУЮ.

Підставою для закінчення виконавчого провадження є довідка з місця роботи боржника, про його працевлаштування у ТОВ «Авто-транс-буд» за адресою:07800, смт. Бородянка, вул. Комсомольська, 4-д, Київської області, що за належністю відноситься до ВДВС Бородянського районного управління юстиції.

04 березня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, та видано виконавчі листи по справі № 2-369/269/14-ц.

25 березня 2014 року державним виконавцем Ярошенко В.М. були прийняті постанови про відкриття виконавчого провадження № 42654017 та № 42653910.

30 вересня 2014 року державним виконавцем була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження.

Так, з моменту відкриття провадження до часу його закінчення, тобто протягом шести місяців, державний виконавець не вчинив дій для забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень у порядку, встановленому законодавством.

ОСОБА_1 наголошувала, що право вибору місця виконання між кількома відділами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішень на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців боржник ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець у Голосіївському районі м. Києва, з 2013 року зареєстрований (проживає) у Голосіївському районі м. Києва, та має нерухоме майно, яке надає в оренду, у різних районах Києва, у зв'язку з чим стягувач ОСОБА_1 прийняла рішення щодо вибору виконання за місцем проживання боржника це Голосіївський район м. Києва, відповідно виконавчі листи з відповідними заявами були подані до Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 24 березня 2014 року.

З початку відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 неодноразово доводила до відома державного виконавця, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якого є надання в оренду нежитлових приміщень, які належать боржнику на праві власності.

Аліменти з осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, нараховуються з суми доходу, отриманого боржником. Інформація про доходи щоквартально подається субєктом підприємницької діяльності до Державної податкової інспекції за місцем реєстрації, за вирахуванням податків.

Також заявник ОСОБА_1 зазначала, що державним виконавцем був визначений розрахунок заборгованості по аліментах, оснований на тому, що платник аліментів певний період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Так, ОСОБА_3, який одержує дохід шляхом надання в оренду власного майна, при цьому відповідно до копії загальної відомості доходів та витрат за 2014 рік, він з січня по липень 2014 року одержав 63 271 грн. 27 коп.

09 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до начальника ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві з вимогою провести перерахунок заборгованості у зв'язку з помилковим визначенням суми. Вказаний перерахунок державний виконавець здійснює виходячи з середньої заробітної плати по м. Києву, тобто вказує на те, що йому не відомий дохід боржника ОСОБА_3

17 липня 2014 року та 06 листопада 2014 року ОСОБА_1 зверталася із скаргами до начальника державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві щодо бездіяльності державного виконавця, однією з вимог було надання відповіді щодо додержання державним виконавцем вимог чинного законодавства в письмовому вигляді. Проте, у передбачений законом десятиденний строк начальник ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 подані скарги не розглянув, жодної відповіді щодо розгляду скарг ОСОБА_1 не отримувала.

З огляду на викладене, начальник ВДВС не здійснює належного контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень суду, що свідчить про його бездіяльність.

ОСОБА_1 дійшла висновку, що посадовими особами ВДВС та начальником ВДВС не вжито заходів щодо примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2014 року, і своїми діями посадові особи ВДВС сприяють ОСОБА_3 в ухиленні від виконання рішення суду та порушенні прав стягувача.

Під ухиленням ОСОБА_3 від сплати аліментів ОСОБА_1 розуміє як пряму відмову від сплати встановлених рішенням суду аліментів, так і дії (бездіяльність) особи, яка повинна їх сплачувати, спрямовані на повне чи часткове ухилення від їх сплати неповідомлення державного виконавця про зміну місця роботи чи проживання, приховування заробітку (доходу), що підлягають облікові при відрахуванні аліментів і з яких вони повинні утримуватись, звільнення з роботи та інші дії, що свідчать про наміри особи повністю чи частково ухилитися від сплати аліментів.

ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, яка надає приміщення в оренду, та отримує з цього постійний дохід в м. Києві, що за період з січня по липень 2014 року становить 63 271 грн. 27 коп.

ОСОБА_3 жодного разу з моменту відкриття провадження до його закриття та передачі виконавчих листів до іншого ВДВС України не надав інформації щодо своїх доходів, про що свідчить розрахунок державного виконавця щодо заборгованості ОСОБА_3 по аліментах, побудований на значеннях середньої заробітної плати для певної місцевості, а державний виконавець зі свого боку жодного разу не витребував від боржника підтвердження або спростування інформації щодо його доходів.

ОСОБА_3 надавав довідку про працевлаштування, що було використано державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження та передачі виконавчих листів до Бородянського ВДВС та ігноруючи рішення суду про стягнення аліментів з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3

Враховуючи викладене, заявник ОСОБА_1 просила суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Ярошенко В.М. відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві по виконанню виконавчого провадження № 42654017 та

№ 42653910 від 25 березня 2014 року, визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 по здійсненню контролю за законністю виконавчого провадження та по здійсненню перевірки повноти проведених державним виконавцем виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого провадження № 42654017 та № 42653910 від 25 березня 2014 року, визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 30 вересня 2014 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва ОСОБА_4 за виконавчим листом № 369/269/14-ц, виданим Києво-Свтяошинським районним судом Київської області від 04 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів, та зобовязати державного виконавця Ярошенко В.М. відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві здійснити перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань виявлення його доходу за місцем провадження господарської діяльності, та провести в повному обсязі виконавчі дії, спрямовані на забезпечення та своєчасне і повне виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2014 року у цивільній справі № 369/269/14-ц.

В подальшому заявник ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просила п. 3 поданої скарги викласти у наступній редакції: «Визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 42654017 та № 42653910 від 30 вересня 2014 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва ОСОБА_4 за виконавчим листом № 369/269/14-ц, виданим 04 березня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів, та зобовязати державного виконавця Ярошенко В.М. відновити виконавче провадження». Інші пункти прохальної частини скарги ОСОБА_1 просила залишити без змін.

Ухвалою Києо-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2014 року було задоволено клопотання представника заявника ОСОБА_1 про витребування доказів, та зобовязано Відділ державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві надати суду належним чином завірені копії виконавчих проваджень за № 42654017 та № 42653910, відкритих на підставі виконавчих листів № 369/269/14-ц від 04 березня 2014 року, виданих Києво-Святошинським районним судом Київської області.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_1 з'явився, подану скаргу підтримав та просив її задовольнити.

В судове засідання державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_4 не з'явилася, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

В судове засідання начальник ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 не з'явилася, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи у відсутності представника ВДВС.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_3 не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Встановлено, що 04 березня 2014 року Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалив рішення, яким стягнув з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 13 січня 2014 року.

На виконання вказаного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області 04 березня 2014 року було видано два виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та на утримання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно.

25 березня 2014 року державний виконавець державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 42653910 з примусового виконання виконавчого листа № 369/269/14-ц, виданого 04 березня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів. Аналогічну постанову було винесено державним виконавцем Ярошенко В.М. відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження ВП № 42654017 з примусового виконання виконавчого листа № 369/269/14-ц, виданого 04 березня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів.

Відповідно до вимог п. 3.4.2. Наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» на кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ стягувачем подається окрема заява про відкриття виконавч ого провадження.

Так, відповідно до вимог чинного законодавства державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_4 було відкрито два виконавчих провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих 04 березня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей.

Відповідно до вимог п. 7.13. Наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

08 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до державного виконавця Ярошенко В.М. відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, посилаючись на те, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 369/269/14-ц, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області 04 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей. На момент відкриття виконавчих проваджень на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у ОСОБА_3 наявна заборгованість по сплаті аліментів за 4 місяці. ОСОБА_1 зазначала, що відповідно до чинного законодавства у разі наявності заборгованості по сплаті аліментів понад 3 місяці може бути звернено стягнення на майно боржника.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. За правилами ч. 4 вказаної статті державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок і повідомляє про нього стягувачу і боржнику за заявою сторін виконавчого провадження, або у разі закінчення виконавчого провадження у звязку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби.

З викладеного суд робить висновок, що ненадання розрахунків заборгованості за аліментами на вимогу стягувача є не лише порушенням його прав, а й порушенням державним виконавцем своїх посадових обовязків.

У вказаній заяві ОСОБА_1 звертала увагу державного виконавця на те, що ОСОБА_3 належать нежитлові приміщення, які він здає в оренду та отримує з цього прибуток. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила державного виконавця виконати всі передбачені чинним законодавством дії щодо уникнення приховування та зменшення доходів та майна ОСОБА_3, та з метою забезпечення реального виконання виконавчого листа від 04 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів на утримання дітей (аліментів) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 13 січня 2014 року до досягнення дітьми повноліття, просила накласти арешт на все майно боржника ОСОБА_3 у розмірі суми стягнення за виконавчим документом, що складає суму заборгованості за аліментами, що виникла з 13 січня 2014 року по 08 травня 2014 року.

07 серпня 2014 року державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_4 винесла постанову про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_3, та заборонити здійснювати відчуження будь-якого належного йому майна в межах суми боргу, оскільки станом на 01 червня 2014 року заборгованість по аліментах 5 649,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості від 07 серпня 2014 року № 3621/15 вбачається, що на виконанні у ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві перебував виконавчий лист № 2-369/269/14-ц від 04 березня 2014 року, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 січня 2014 року та до повноліття дитини. Відповідно до квитанцій від 15 липня 2014 року та від 04 червня 2014 року ОСОБА_3 сплатив на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 2 703,00 грн. Станом на 01 червня 2014 року заборгованість складає 5 649,00 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості від 07 серпня 2014 року № 3622/15 вбачається, що на виконанні у ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві перебував виконавчий лист № 2-369/269/14-ц від 04 березня 2014 року, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 січня 2014 року та до повноліття дитини. Відповідно до квитанцій від 15 липня 2014 року та від 04 червня 2014 року ОСОБА_3 сплатив на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 2 703,00 грн. Станом на 01 червня 2014 року заборгованість складає 5 649,00 грн.

17 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до начальника ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 зі скаргою на бездіяльність державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_4, обґрунтовуючи це тим, що у ОСОБА_4 на примусовому виконанні знаходяться виконавчі листи по справі № 369/269/14-ц від 04 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей. У травні, червні та липні 2014 року ОСОБА_1 зверталася до державного виконавця для отримання інформації щодо розрахунку заборгованості, але жодної відповіді не отримала. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила начальника ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві провести перевірку додержання державним виконавцем вимог чинного законодавства щодо вчинення виконавчих дій, обчислити заборгованість зі сплати боржником аліментів, скласти обґрунтований розрахунок та повідомити про це стягувача у письмовій формі, та про проведену перевірку повідомити ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку та строк.

Відповідно до вимог ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим законом.

Відповідно до вимог п. 9.2., п. 9.4. Наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» начальник відділу має право перевірити будь-яке виконавче провадження, що перебуває на виконанні державних виконавців, які йому безпосередньо підпорядковані, з власної ініціативи чи за заявою (скаргою) стягувача або його представника. Про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова.

З викладеного слідує, що ОСОБА_1 в межах, передбачених чинним законодавством, звернулася до начальника ВДВС для здійснення контролю за виконанням виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей. З матеріалів справи вбачається, що начальник ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві порушила приписи чинного законодавства, оскільки жодних дій, спрямованих на контроль та перевірку належного виконання державним виконавцем виконавчих дій, а також в матеріалах справи відсутні постанови, які начальник ВДВС зобовязаний виносити за результатами розгляду скарги сторін виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога заявника ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві є доведеною, ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню.

11 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві із заявою про вчинення передбачених чинним законодавством дій щодо порядку виконання рішення про стягнення аліментів, оскільки до 10 серпня 2014 року державним виконавцем не виконано передбачених чинним законодавством дій, повязаних із виявленням майна та доходів боржника. ОСОБА_1 вимагала надати їй вичерпну інформацію щодо майна та доходів боржника з 13 січня 2014 року. Окрім того, стягувач ОСОБА_1 просила надати інформаційну довідку про хід виконавчого провадження, вчинені виконавчі дії та виявлені дані щодо майнового стану боржника, та обчислити заборгованість зі сплати боржником аліментів на користь стягувача та скласти обґрунтований розрахунок.

У відповіді на вказану скаргу державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_4 зазначала, що в межах здійснення виконавчого провадження державним виконавцем було зроблено запити до Пенсійного фонду та ДПІ, та до Відділу адресно-довідкової роботи, УДАІ.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до вимог п. 7.13.2. Наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» якщо розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за три місяці зі сплати аліментів, державний виконавець перевіряє майновий стан боржника з одночасним накладенням арешту на майно боржника та за наявності підстав вручає (направляє) боржнику письмове попередження про притягнення його до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів.

Також в матеріалах виконавчого провадження наявна загальна відомість доходів та витрат за 2014 рік ФОП ОСОБА_3, відповідно до якої чистий прибуток ОСОБА_3 як фізичної особи-підприємця за період з січня по липень 2014 року склав 5 431,74 грн. Окрім того, з вказаної відомості вбачається, що ОСОБА_3 як фізична особа-підприємець зареєстрований 04 жовтня 2006 року у Дніпровському районі у м. Києві, свідоцтво про державну реєстрацію ВО1 562559.

З повідомлення ВРЕР-8 УДАІ в м. Києві вбачається, що на транспортний засіб ОСОБА_3 марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_2, було накладено арешт та заборону відчуження.

З відповіді Державної податкової служби України не вбачається можливим встановити джерела доходів боржника ОСОБА_3

З відповіді Пенсійного фонду України встановлено, що останнє місце роботи у 2014 році боржника ОСОБА_3 ТОВ «Авто-транс-буд», що знаходиться за адресою: смт. Бородянка, вул. Комсомольська, 4-д.

04 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Державної виконавчої служби України із скаргою на бездіяльність державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, оскільки державним виконавцем Ярошенко В.М. протягом шести місяців з моменту відкриття виконавчих проваджень не вчинено жодних дій для неупередженого, своєчасного та повного проведення виконавчого провадження. 04 липня 2014 року державний виконавець Ярошенко В.М. повідомила, що ОСОБА_3 сплатив 387,80 грн. на кожну дитину в межах одного місяця, виходячи з мінімальної зарплати на січень 2014 року. На запитання ОСОБА_1, які дії було вчинено державним виконавцем для виявлення доходів боржника, не було отримано жодної відповіді, і тому заборгованість обраховувалась виходячи з середньої заробітної плати. 15 липня 2014 року о 18 годині на картку ОСОБА_1 надійшли кошти у розмірі 2 326,80 грн. однією транзакцією та 2 326,80 грн. другою транзакцією. Якщо поділити вказані суми на 6 місяців, отримується сума у 387,80 грн., яку ОСОБА_3 вже сплачував у січні з розрахунку мінімальної заробітної плати. З огляду на викладене, ОСОБА_1 просила провести перевірку додержання державним виконавцем вимог чинного законодавства щодо вчинення виконавчих дій, зобовязати державного виконавця Ярошенко В.М. усунути допущені порушення чинного законодавства та неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, взяти на особистий контроль примусове виконання виконавчого провадження, обчислити заборгованість зі сплати боржником аліментів на користь стягувача та скласти обґрунтований розрахунок.

З довідки-розрахунку заборгованості від 09 вересня 2014 року за аліментами встановлено, що з 13 січня 2014 року по серпень 2014 року, з урахуванням сплачених 3 089,00 грн., заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 вересня 2014 року складає 3 650,00 грн.

18 вересня 2014 року представник боржника ОСОБА_3 звернулася до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві із заявою про направлення виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_3 аліментів за місцем працевлаштування ОСОБА_3 для проведення відрахування аліментів із заробітної плати. На підтвердження викладених у заяві вимог представник ОСОБА_3 надала Наказ № 10 від 28 серпня 2014 року, смт. Бородянка, про призначення ОСОБА_3 на посаду заступника директора ТОВ «Авто-транс-буд». Відповідно до довідки ТОВ «Авто-транс-буд», яке знаходиться в смт. Бородянка, по вул. Комсомольська, 4-д, ОСОБА_3 дійсно займає посаду заступника директора з 23 серпня 2014 року з окладом згідно штатного розкладу 1 650,00 грн.

Відповідно до Акта державного виконавця від 22 вересня 2014 року в межах примусового виконання виконавчого листа 369/269/14-ц було встановлено, що відповідно до довідки з місця роботи ОСОБА_3 працює в ТОВ «Авто-транс-буд» за адресою: смт. Бородянка, вул. Комсомольська, 4-д, що за належністю відноситься до ВДВС Бородянського РУЮ.

30 вересня 2014 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ ОСОБА_4 було винесено постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 42654017 та виконавчого провадження ВП № 42653910, оскільки згідно з довідкою з місця роботи ОСОБА_3 працює в ТОВ «Авто-транс-буд» за адресою: 07800, смт. Бородянка, вул. Комсомольська, 4-д, Київська область на посаді заступника директора, що за належністю відноситься до ВДВС Бородянського РУЮ. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 30 вересня 2014 року складає 312,88 гр.

З наявного в матеріалах справи супровідного листа ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 30 вересня 2014 року № 3622/15 вбачається, що стягувачу ОСОБА_1 було направлено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з направленням виконавчого документа за належністю.

Відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. За вимогами ч. 3 вказаної статті про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обовязковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості від 30 вересня 2014 року № 3621/15 по аліментам, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, та на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, за період з 13 січня 2014 року по 28 серпня 2014 року розмір аліментів, який підлягав сплаті, склав 6 648 грн. 03 коп., а ОСОБА_3 було сплачено 3 088,78 грн. За період з 29 серпня 2014 року по 22 вересня 2014 року ОСОБА_3 мав сплатити 423 грн. 13 коп., а сплатив 3 669 грн. 50 коп., і тому заборгованість по сплаті аліментів по кожній дитині складає 312,88 грн.

Проте, суд не може погодитися із вказаним розрахунком, оскільки у графі «Сплачено» за період з 29 серпня 2014 року по 22 вересня 2014 року встановлено нульові показники, проте у графі «всього сплачено» за цей період встановлена цифра 3 669,50 грн. З вказаної довідки суду не зрозуміло походження суми сплачених аліментів у розмірі 3 669,50 грн. за період з 29 серпня 2014 року по 22 вересня 2014 року.

З наданих на виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області копій виконавчого провадження ВП № 42654017 та ВП № 42653910 вбачається, що державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_4 було направлено запит державного виконавця щодо надання ГУ Пенсійного фонду України у м. Києві інформації про місце роботи та надходження пенсійних внесків ОСОБА_3, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із відповіді УПФУ в Голосіївському районі м. Києва на вказаний запит від 05 травня 2014 року № 7690/05 вбачається,що згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу останнє місце роботи ФОП ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) за 2013 рік, внески перераховані.

Відповідно до довідки з ПАТ «ДіамантБанк» від 08 червня 2014 року № 4/227 встановлено, що ФОП ОСОБА_3 відкрито поточний рахунок № 018.980 в національній валюті, і станом на 31 травня 2014 року залишок на рахунку складає 2 910,78 грн.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 08 липня 2014 року та 09 липня 2014 року ОСОБА_3 був направлений виклик державного виконавця про необхідність з'явлення відповідно 13 липня 2014 року та 16 липня 2014 року до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві для вирішення питання щодо подальшої сплати аліментів.

З квитанції № К3М0002F4D від 04 червня 2014 року вбачається, що ОСОБА_3 здійснив переказ на користь ОСОБА_1 в розмірі 387,80 грн. за аліменти.

З квитанції № К3М0002F4F від 04 червня 2014 року вбачається, що ОСОБА_3 здійснив переказ на користь ОСОБА_1 в розмірі 387,80 грн. за аліменти.

З квитанції № K235000KDG від 15 липня 2014 року та квитанції № K235000KDF від 15 липня 2014 року вбачається, що ОСОБА_3 перерахував на користь ОСОБА_1 аліменти за період з лютого по липень 2014 року, по 2 326,81 грн. по кожній квитанції.

З квитанцій № K235000KWZ та № K235000KXO від 07 серпня 2014 року вбачається, що ОСОБА_3 перерахував аліменти на утримання синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 387,74 грн. відповідно.

Згідно з платіжними дорученнями від 19 вересня 2014 року ОСОБА_3 перерахував на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 3 670,00 грн., та на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 3 669,50 грн.

Відповідно до квитанцій № KIZR001AA6 та № KIZR001AT6 від 16 жовтня 2014 року ОСОБА_3 сплатив на користь ОСОБА_1 312,83 грн. на утримання сина ОСОБА_8 та 312,83 грн. на утримання сина ОСОБА_7.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 12 грудня 2014 року № 3622/15 та № 3621/15, у ОСОБА_3 заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_8 та на утримання сина ОСОБА_7 відсутня, переплата по аліментах на утримання сина ОСОБА_7 склала 0,54 коп.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та законом; надає сторонами виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим законом; розяснює сторонам їхні права і обовязки.

З матеріалів справи суду не вдалося встановити, що державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві було вжито всіх можливих заходів для розшуку майна боржника ОСОБА_3, що дало б змогу своєчасно і в повному обсязі виконати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області про стягнення аліментів.

За правилами ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішень на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. У разі, якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Відповідно до вимог п. 7.17. Наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» у разі якщо боржник отримує заробіток (доходи) у різних місцях, відрахування аліментів із кожного виду виплат здійснюється за окремими постановами про стягнення аліментів згідно з розміром утримання, визначеним виконавчим документом.

Користуючись наданими чинним законодавством України правами, ОСОБА_1 як стягувач за виконавчими листами від 04 березня 2014 року виданими Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 аліментів, за своїм вибором звернулася за примусовим виконанням вказаного рішення до Голосіївського РУЮ м. Києва, посилаючись на те, що він зареєстрований у зазначеному районі як фізична особа-підприємець та отримує прибуток.

Окрім того, з матеріалів скарги чітко зрозуміло, що боржник ОСОБА_3 отримує прибуток з різних джерел, про що неодноразово наголошувала заявник ОСОБА_1, у зв'язку з чим дії державного виконавця повинні бути спрямовані на виявлення джерел доходів боржника. Вказаний факт передбачає можливість проводити стягнення аліментів відповідно до розміру утримання за окремими постановами, чого не було здійснено державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_4

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадові й особі), який видав виконавчий документ. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобовязаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови предявити його до виконання.

Відповідно до ст. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 146 від 26 лютого 1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з основної заробітної плати; усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; грошових і натуральних премій; доходів від підприємницької діяльності, плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю), інших видів заробітку тощо. За вимогами ст. 13 Постанови утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Відповідно до вимог п. 3.16. Наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначає причини направлення виконавчого документа за належністю, повідомляє про проведені виконавчі дії тощо. До копії постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець додає також постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів у разі наявності.

З матеріалів виконавчого провадження суду не вдається встановити, що державним виконавцем при направленні виконавчого листа за належністю було вчинено всіх дій, які вимагаються чинним законодавством, оскільки відсутнє повідомлення про всі проведені виконавчі дії, спрямовані на виявлення джерел доходів та майна боржника, на які можна звернути стягнення. У зв'язку з цим суд дійшов висновку, що перед передачею виконавчого листа за належністю державний виконавець не виконав покладених на нього обовязків із забезпечення повного та своєчасного виконання рішень, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про визнання бездіяльності державного виконавця Ярошенко В.М. відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві при примусовому виконанні виконавчих листів № 369/269/14-ц виданих 04 березня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, неправомірною.

З викладеного суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з передачею його до іншого ВДВС за належністю була передчасною та такою, що порушує права ОСОБА_1 як стягувача, адже саме їй законом надано право вибору місця примусового виконання рішення суду. Окрім того, при передачі виконавчого документа за належністю, тобто за місцем роботи боржника, державним виконавцем не було в повній мірі вчинено виконавчих дій щодо виявлення джерел доходів боржника та майна, на яке можливо звернути стягнення, в межах, підвідомчих ВДВС Голосіївського РУЮ, та не враховано, що ОСОБА_3 отримує дохід від підприємництва у Голосіївському районі м. Києва.

Також, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про визнання незаконними та скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень № 42654017 та № 42653910 від 30 вересня 2014 року, оскільки вказані виконавчі провадження були закінченні з порушенням вимог чинного законодавства, яким у своїх діяльності керуються державні виконавці, а також судом встановлені порушення державним виконавцем своїх обовязків, що призвели до закінчення вказаних виконавчих проваджень, а тому, відповідно до вимог закону, таке виконавче провадження підлягає відновленню.

Відповідно до вимог Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Як встановлено судом, державний виконавець Ярошенко В.М. відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві під час примусового виконання виконавчих листів № 369/269/14-ц виданих 04 березня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області не в повному обсязі вчинила виконавчі дії, передбачені чинним законодавством, спрямовані на виявлення джерел доходів боржника і його майнового стану, чим порушила приписи закону щодо забезпечення повного, своєчасного та всебічного виконання рішення суду.

З огляду на викладене та керуючись вимогами чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність зобовязання державного виконавця Ярошенко В.М. ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві здійснити перевірку доходів фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та провести виконавчі дії, передбачені чинним законодавством та спрямовані на повне та своєчасне виконання рішення суду, в повному обсязі.

Керуючись п.п. 3.4.2., 3.16, 7.13., 7.13.2., 7.17, 9.2., 9.4. Наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень», ст.ст. 1, 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 146 від 26 лютого 1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 1, 2, ч.ч. 1, 2 ст. 11, ст. 20, ч. 1 ст. 32, п. 10 ч. 1 ст. 49, ч.ч. 1, 3 ст. 51, ст. 57, ч. 2 ст. 74, ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1, 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст. 383-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Ярошенко В.М. відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва по виконанню виконавчих проваджень № 42654017 та № 42653910 від 25 березня 2014 року.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва ОСОБА_2 по здійсненню перевірки повноти проведених державним виконавцем Ярошенко В.М. виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчих проваджень № 42654017 та № 42653910 від 25 березня 2014 року.

Визнати незаконними та скасувати постанови про закінчення виконавчого провадження № 42654017 та № 42653910 від 30 вересня 2014 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції м. Києва за виконавчим листом № 369/269/14-ц, виданим 04 березня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів, та зобовязати державного виконавця Ярошенко В.М. відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження.

Зобов'язати державного виконавця Ярошенко В.М. відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві здійснити перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань виявлення доходу за місцем провадження господарської діяльності та провести виконавчі дії, спрямовані на забезпечення та своєчасне і повне виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2014 року у цивільній справі № 369/269/14-ц, у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ковальчук Л.М.