ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________________________________________________
Справа №4-с/756/25/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

Головуючого судді О.В. Диби

секретарі А.О. Воінова

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Державного підприємства «Антонов» на дії Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Козиревої Тетяни Ігорівни, за участі представника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, стягувача: ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із скаргою на постанову Головного державного виконавця Відділу держаної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Козиревої Т.І. від 07.11.2014 року постановленої на підставі виконавчого листа виданого Оболонським районним судом м. Києва про поновлення ОСОБА_4. на роботі на посаді радника генерального директора з правових питань в ДП «Антонов». Як на підставу своїх вимог посилався на те, що наказом від 19.10.2011 року №115-к ОСОБА_4. було поновлено на посаді радника генерального директора «ДП КиАЗ «Авіант» з 12.10.2009 року про що виконавча служба була повідомлена належним чином. Крім цього відмітив, що наказом «Про виправлення технічної помилки в наказі №115/к від 19.10.2011 року» від 27.11.2014 року №65/к було в пункті 1 наказу №115/к від 19.10.2011 року слова «ДП КиАЗ «Авіант» було замінено словами «з правових питань». За таких обставин представник вважає виконаним рішення Апеляційного суду м. Києва від 13.10.2011 року в частині поновлення ОСОБА_4. на роботі на посаді радника генерального директора з правових питань в ДП «Антонов».

У зв'язку із вищенаведеним та враховуючи виконаним рішення суду про поновлення ОСОБА_4. на роботі в ДП «Антонов», представник вважає, що оскаржувана постанова була постановлена з порушенням норм чинного законодавства України, тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені ним вимоги та провив їх задовольнити.

Представник ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, який одночасно є представником відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві заперечував проти задоволення заяви представника заявника та відмітив, що при пред'явленні стягувачем виконавчого листа до примусового виконання, державним виконавцем було дотримано всіх норм чинного законодавства України, тому підстав для задоволення скарги немає. Додатково зазначив, що правову оцінку наказу від 19.10.2011 року №115-к було надано ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2012 року, якою відмовлено в задоволенні скарги заявника, оскільки стягувач не був поновлений на роботі на посаді радника генерального директора з правових питань в ДП «Антонов». Обставини, які слугували зверненню заявника до Святошинського районного суду м. Києва з відповідною скаргою, були аналогічними з тими, які слугували зверненню із скаргою, яка є предметом розгляду. Дана ухвала суду набрала законної сили.

Стягувач в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та вказував на те, що в діях державного виконавця відсутні будь - які порушення чинного законодавства, оскільки рішення суду на момент відкриття виконавчого провадження виконане не було, як і не виконане на момент розгляду справи.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13.10.2011 року ОСОБА_4. було поновлено на роботі на посаді радника генерального директора з правових питань ДП «Антонов», стягнуто з ДП «Антонов» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 208 790 грн. 43 коп. без врахування обов'язкових утримань та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення на користь позивача середнього заробітку за один місяць підлягало негайному виконанню.

Після набрання вказаного рішення суду законної сили, стягувачу було видано виконавчий лист, який був пред'явлений до виконання у відповідності до норм чинного законодавства України.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Кузьменко О.В. від 14.11.2013 року, виконавче провадження про поновлення на роботі ОСОБА_4. на роботі на посаді радника генерального директора з правових питань в ДП «Антонов» виконавче провадження було закінчено, у зв'язку із неможливістю його виконання без участі боржника.

07.11.2014 року головним державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про поновлення ОСОБА_4. на роботі на посаді радника генерального директора з правових питань в ДП «Антонов» та вказано про необхідність його негайного виконання зі сторони боржника - ДП «Антонов».

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою представник заявника стверджує, що рішення Апеляційного суду м. Києва про поновлення на роботі ОСОБА_4. фактично було виконано та його було поновлено на роботі на посаді радника генерального директора «ДП КиАЗ «Авіант» з 12.10.2009 року. В подальшому, після відкриття виконавчого провадження, наказом «Про виправлення технічної помилки в наказі №115/к від 19.10.2011 року» від 27.11.2014 року №65/к було в пункті 1 наказу №115/к від 19.10.2011 року слова «ДП КиАЗ «Авіант» було замінено словами «з правових питань».

На підставі викладеного, представник заявника вважає, що рішення Апеляційного суду м. Києва в частині поновлення на роботі ОСОБА_4. було виконано, тому підстав для відкриття виконавчого провадження не було.

З такими твердженнями, суд погодитися не може виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

З системного аналізу положень вищенаведеної статті Закону слідує, що існує три умови, у випадку дотримання яких, державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження.

В судовому засіданні було встановлено, що державний виконавець, при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження, дотримався встановлених законом вимог чинного законодавства України, що дає підстави стверджувати про безпідставність заявлених вимог.

Крім цього суд звертає увагу на те, що стягувача на момент відкриття виконавчого провадження не було поновлено на роботі на посаді радника генерального директора з правових питань ДП «Антонов», що ним було підтверджено особисто.

Аналогічні висновки викладені в ухвалі Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2012 року, яким було надано правову оцінку наказу №115/к від 19.10.2011 року та яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 57-61,209-210, 383-389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги Державного підприємства «Антонов» - відмовити;

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня постановлення ухвали. У разі якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час постановлення ухвали, апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з моменту її отримання;

Ухвала набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя О.В. Диба