Справа № 2-210
01.06.2010 р. смт. Веселе
Веселівський районний cуд Запорізької області у cкладі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Сафоновій І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,
Позивач звернулася до Веселівського районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, 17.08.2002 р. н., доньку - ОСОБА_4, 15.06.2005 р. н., у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, щомісяця, починаючи з 17.03.2010 р. і до досягнення дітьми повноліття.
У судовому засіданні позивач суму позову зменшила і просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 550,00 грн. з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, але не менше 30-ти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на утримання малолітніх дітей, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення ними повноліття.
Судові витрати щодо сплати судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи покласти на відповідача.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, але у судове засідання не з'явився і причину своєї неявки суд не повідомив.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши позивача, розглянувши наявність у справі матеріалів та дослідивши їх, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
09.03.2002 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом № 17 був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, 17.08.2002 р. н., та доньку ОСОБА_4, 06.04.2000 р. н., батьком яких у свідоцтвах про народження дітей записаний відповідач.
Протягом останнього часу відповідач ухилявся від виконання сімейних обовязків, відсторонився від виховання дітей. Шлюбні стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично припинені. Ніяким чином турботу про свою сімю відповідач не виявляє, життям дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей не надає.
Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем і відповідачем не досягнуто.
Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька.
При вирішенні питання про розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів.
Відповідач не є інвалідом і не має обмежень у працевлаштуванні за станом здоровя. Тому є підстави вважати, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх малолітніх дітей.
При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги ст. ст. 1 та 2 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей» № 2901-ІV від 22.09.2005 р., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також враховує положення, викладені в ст. 52 розділу VI «Особливі положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 р.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення.
На підставі викладеного та ст. ст. 180-182, 184-185, 191, 199 СК України, керуючись ст. ст.10, 11, 60, п. 1 ч. 1 ст. 367, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2, 22.10.1972 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, 12.11.1979 р. н., на утримання малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, 17.08.2002 р. н., доньку - ОСОБА_4, 15.06.2005 р. н., у твердій грошовій сумі у розмірі 550,00 грн. з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, щомісяця, починаючи з 17.03.2010 р. і до досягнення дітьми повноліття.
ОСОБА_1 від судових витрат звільнити.
Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню.

Роз'яснити сторонам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що на підставі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга, на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.О. Нагорний

24.06.2015