Кодимський районний суд Одеської області __________________________________________________________________________________________
Справа № 503/1579/14-ц
Провадження №2/503/18/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2015 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сопільняка О.М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 12 серпня 2014 року звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення з відповідача на її користь грошових коштів (аліментів) на утримання малолітнього сина ОСОБА_5.

26 серпня 2014 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про оспорювання свого батьківство щодо вказаної малолітньої дитини та виключення відомостей про своє батьківство із актового запису про народження дитини.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 свій позов підтримала та пояснила, що з відповідачем ОСОБА_3 з 2010 року перебуває у шлюбі, від якого мають спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час через погіршення сімейних стосунків відповідач проживає окремо, дитині ніякої допомоги не надає, тому просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання вказаної малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця.

Відповідач ОСОБА_3 (він же позивач за зустрічним позовом) заявлені ОСОБА_1 вимоги про стягнення аліментів не визнав, вказавши що він не є біологічним батьком малолітньої дитини позивача. У зв'язку з цим свій зустрічний позов просив задовольнити, виключивши відомості про своє батьківство з актового запису про народження малолітнього ОСОБА_5.

Зустрічні вимоги ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 не визнали, вважаючи їх надуманими, а тому у задоволенні зустрічного позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані ними письмові докази, суд вважає необхідним у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити, а первісний позов ОСОБА_1 задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 з 31 липня 2010 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у відділі ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції Одеської області за №50 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1, видане 31 липня 2010 року відділом ДРАЦС Кодимського РУЮ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_5, батьком якого в актовому записі про народження №168 від 06 серпня 2013 року вказано відповідача ОСОБА_3, а матір»ю- позивача ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане 06 серпня 2013 року відділом ДРАЦС Кодимського РУЮ).

Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання.

Так, згідно ст.181 СК України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі.

Невизнаючи заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про стягнення аліментів та обґрунтовуючи свій зустрічний позов, ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджував, що не є біологічним батьком вказаної малолітньої дитини, відтак, останню утримувати не зобов'язаний.

Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначив, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (ст.126, 127 СК). Предметом доказування у таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено (абз.3, 5 п.11).

У зв'язку з цим, ухвалою суду від 13 жовтня 2014 року за клопотанням відповідача ОСОБА_3 у справі була призначена судова генетична експертиза (експертиза ДНК) з метою встановлення кровного споріднення між відповідачем та малолітнім ОСОБА_5.

Проведення експертизи було доручено судовим експертам Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи (м.Одеса, пров.Валіховський, 4), які 27 жовтня 2014 року отримали копію ухвали суду про призначення експертизи.

Адміністрацією вказаної експертної установи сторони двічі (27 листопада 2014 року та 26 грудня 2014 року) викликались для відібрання зразків для проведення експертного дослідження, однак до експерта відповідач ОСОБА_3 не прибув, у зв'язку з цим 19 січня 2015 року справа повернулась до суду без виконання призначеної експертизи.

Відтак, відповідач ОСОБА_3 всупереч покладеного на нього ст.ст.10,11 та 60 ЦПК України обов'язку не довів своїх вимог щодо відсутності кровного споріднення з малолітнім ОСОБА_5, а тому у задоволенні поданого ним зустрічного позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі визначаються у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають важливе значення.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 постійної роботи та заробітку не має, отримує мінливим дохід, а тому аліменти мають бути визначені у твердій грошовій сумі. При цьому, суд, з огляду на майнове становище відповідача, вважає необхідним заявлений позивачем розмір аліментів дещо зменшити.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати, до яких згідно ст.79 ЦПК України відноситься судовий збір. Згідно з ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215,218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 щомісяця грошові кошти (аліменти) на утримання малолітнього ОСОБА_5, 02 серпня 2013 народження у твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) грн., починаючи з моменту звернення позивача до суду, тобто з 12 серпня 2014 року, і до досягнення дитиною повноліття, зокрема до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

У задоволенні решти позову ОСОБА_1 відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сопільняк О.М.