справа № 208/8414/14-ц
№ провадження 2/208/447/15
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про збільшення розміру аліментів», -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що, згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.05.2010 року з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти у розмірі 500,00 гривень щомісячно на її користь на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку зі зміною її матеріального стану просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання доньки, з 500,00 гривень на 1/4 частину з усіх видів доходів відповідача, але, не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття дитини.

В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи без його участі. Також, надав суду письмові заперечення на позов, у яких позов визнав частково, а саме не заперечував збільшити аліменти до 750,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду, з урахуванням наданих сторонами доказів, було встановлено, що згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.05.2010р. з відповідача на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь позивачки ОСОБА_1 стягуються аліменти у розмірі 500,00 гривень до досягнення повноліття дитини.

Згідно Довідки ТОВ «Абонент ХХІ» про склад сім'ї № 000607054 від 23.09.2014р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1, та знаходиться на її утриманні.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Кодексом.

Згідно роз'яснень, наданих у п.23 Постанови Верховного Суду України N З, 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження тих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, остання надала суду: копію рішення суду від 20.05.2010р. про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача; копію рішення суду від 28.07.2011р. про розірвання шлюбу; копію свідоцтва про шлюб позивача із ОСОБА_4; копію довідки про склад сім'ї № 000607054 від 23.09.2014р.

Дослідивши надані позивачем докази, та, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що, матеріали справи не містять належного та допустимого доказу, з якого можливо встановити, що, на час розгляду позовних вимог позивача про збільшення розміру аліментів відбулась зміна, а саме: погіршився матеріальний стан позивача, або поліпшився матеріальний стан відповідача, або погіршився стан здоров'я когось із сторін.

При цьому, як вбачається з наданої відповідачем копії Наказу ПАТ «Дніпровагонмаш» №1585 від 29.12.2014р., підприємство, на якому працює відповідач, працює за умов зниження об'єму виробництва та з вимушеними простоями, що, в свою чергу, свідчить про відсутність доказів, які б підтверджували факт поліпшення матеріального стану відповідача.

Таким чином, приймаючи до уваги, що, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку, що, обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, що, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі ст.88 ЦПК України суд також вважає необхідним судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 5, 10, 60, 212, 215, 224 ЦПК України, ст.192 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про збільшення розміру аліментів» - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Нельга Д. В.