РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2248/15-ц

пр. № 2/759/2470/15

28 травня 2015 рокуСвятошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Мазур І.В.

при секретарі Сіряченко Я.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, який неодноразово уточнював в судових засіданнях, остаточно уточнив позовні вимоги в судовому засіданні 10 лютого 2015року. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач ОСОБА_3 взяв в борг у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 9400 доларів США, які зобов'язався повернути до 18 травня 2009р., але ухилився від взятого на себе зобов'язання і борг не повернув. Рішенням Святошинського райсуду м.Києва від 7.04.2010р. позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені в повному обсязі. Стягнуто борг в розмірі 65559грн. основного боргу, 3% річних, що становить 555грн., та судові витрати в розмірі 782грн., а всього стягнуто 66876грн. В подальшому неодноразовими рішеннями Святошинського райсуду м.Києва від 16.12013р., від 21.05.2014р., рішеннями Апеляційного суду м.Києва від 17.12.2013р. з відповідача взагалом було стягнуто боргу в розмірі на загальну суму 76772грн.11коп. за період з 1.02.2014р. по 1.02.2015р. та 106613грн.81коп. за період з 23.07.2014р. по 1.02.2015р. Оскільки і досі за виконавчими листами, які видані на виконання даних рішень відповідач борг не погасив, просить суд стягнути з відповідача на підставі ст.625 ЦК України 3% річних за період з 1.02.2014р. по 23.07.2014р. в розмірі 1085грн.33коп., 3% річних за період з 23.07.2014р. по 1.02.2015р. в розмірі 1691грн.22коп., інфляційні втрати за період з лютого 2014р. по липень 2014р. в розмірі 9212грн.65коп., за період з липня 2014р. по лютий 2015р. в розмірі 15992грн.07коп., судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі

Відповідач належним чином повідомлявся про день слухання справи, , про причини неявки суд не повідомив. Суд, керуючись вимогами ст.ст.224-228, ст.169 ЦПК України вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивач проти постановлення заочного рішення по справі не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.3 доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Рішенням Святошинського райсуду м.Києва від 7.04.2010р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто суму боргу у розмірі 65559грн., 3% річних, що становить 555грн. та судові витрати по справі у розмірі 782грн., а всього стягнуто 66876грн../а.с.4/

Рішеннями Святошинського райсуду м.Києва від 16.10.2013р. та Апеляційного суду м.Києва від 17.12.2013р. було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3% річних у розмірі 6022грн.10коп., інфляційні втрати у розмірі 5812грн.74коп. та судовий збір у розмірі 229грн.40коп./а.с.5-10/

Рішеннями Святошинського райсуду м.Києва від 21.05.2014р. та Апеляційного суду м.Києва від 16.07.2014р. було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3% річних у розмірі 1417грн.81коп., інфляційні втрати боргу в розмірі 43грн.60коп., удові витрати у розмірі 243грн.60коп./а.с.11-16/

Листом від 11.11.2014р. ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві повідомило позивача ОСОБА_2 про стан зведеного виконавчого провадження №4257850, з якого вбачається, що відповідач сплатив 3872грн.74коп. в рахунок погашення боргу./а.с.17-18/

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Основними засадами судочинства є обов'язковість рішень суду (ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Пунктом 17 Постави пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року постановлено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі N 6-59цс13, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, і трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. В силу ст. 360-7 ЦПК України, зазначене рішення є обов'язковим для всіх судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням ВС України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки ОСОБА_1

Відповідно з ОСОБА_3,, ід.н.НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 3% річних за період з 1.02.2014р. по 23.07.2014р. в розмірі 1085грн.33коп., 3% річних за період з 23.07.2014р. по 1.02.2015р. в розмірі 1691грн.22коп., інфляційні втрати за період з лютого 2014р. по липень 2014р. в розмірі 9212грн.65коп., за період з липня 2014р. по лютий 2015р. в розмірі 15992грн.07коп.

Керуючись вимогами ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі сплачений судовий збір в розмірі 280грн.70коп.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст.526, 599, 625 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 158, 209, 212-215, 224-228, 294, 360-7 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_3,, ід.н.НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 3% річних за період з 1.02.2014р. по 23.07.2014р. в розмірі 1085грн.33коп., 3% річних за період з 23.07.2014р. по 1.02.2015р. в розмірі 1691грн.22коп., інфляційні втрати за період з лютого 2014р. по липень 2014р. в розмірі 9212грн.65коп., за період з липня 2014р. по лютий 2015р. в розмірі 15992грн.07коп., судові витрати по справі сплачений судовий збір в розмірі 280грн.70коп., а всього 28261грн.97коп. (двадцять вісім тисяч двісті шістдесят одна грн.97коп.).

За письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом 10 днів, заочне рішення може бути переглянуте.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя